ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"15" березня 2021 р. Справа№ 910/2837/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Яковлєва М.Л.

суддів: Куксова В.В.

Шаптали Є.Ю.

Розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Наш Край"

на рішення Господарського суду міста Києва від 18.01.2021, повний текст якого складено 28.01.2021

у справі №910/2837/20 (суддя Головіна К. І.)

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Оселя Інвест"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Наш Край"

про розірвання договору та стягнення 162 000,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.01.2021 у справі №910/2837/20 позовні вимоги задоволено частково та присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Наш Край" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Оселя Інвест" грошові кошти у сумі 162 000,00 грн, витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 430,50 грн, витрати по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги у сумі 1 051,00 грн. У решті вимог - відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 18.01.2021 у справі №910/2837/20 та відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.02.2021, справу №910/2837/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: Яковлєв М.Л. - головуючий суддя; судді: Шаптала Є.Ю., Куксов В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.02.2021 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Наш Край" на рішення Господарського суду міста Києва від 18.01.2021 у справі №910/2837/20 залишено без руху; повідомлено Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Наш Край" про право на усунення встановлених при поданні апеляційної скарги недоліки протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху; попереджено Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Наш Край", що невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали є підставою для повернення апеляційної скарги; витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/2837/20.

Через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду від скаржника надійшла заява про зменшення розміру сплати судового збору.

В обґрунтування вказаної заяви скаржник посилається на те, що оскільки ОСОБА_1 (директор скаржника) є батьком дитини інваліда та якому не виповнилось 14 років, тому відповідно підпункту б пункту 2 частини 1 статті 8 Закону України «Про судовий збір» у нього існує право вимагати зменшити розмір судового збору до розміру, який вже сплачений, а саме до 3 153,00 грн. Також скаржник посилається на правову позицію викладену Верховним Судом, яка викладена у постанові від 02.04.2018 по справі №902/12/17 та від 08.05.2020 по справі №917/1423/19.

Розглянувши зазначену вище заяву, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що остання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно із ч.2 ст.123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

У відповідності до положень ст.8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Наведена норма містить виключний перелік умов, за наявності яких суд може відстрочити або розстрочити сплату судового збору, зменшити його розмір або звільнити від сплати судового збору.

Вказане узгоджується з правою позицією Верховного Суду, яка, зокрема, викладена в ухвалі від 11.11.2019 у справі №908/870/19 та постанові від 07.12.2020 у справі №641/3706/19.

Проте, скаржник не наводить жодних доводів щодо його приналежності до кола суб`єктів, на яких розповсюджується дія ст. 8 Закону України "Про судовий збір".

Більше того, статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, а відтак самі лише обставини, пов`язані з відсутністю коштів для сплати судового збору без надання відповідних доказів не можуть вважатися підставою для зменшення такої сплати.

Скаржником відповідно до вимог ст.ст.76, 77 ГПК України не надано жодних доказів відсутності у нього коштів для оплати судового збору.

Посилання скаржника на те, що ОСОБА_1 (директор скаржника) є батьком дитини інваліда та якій не виповнилось 14 років, тому відповідно підпункту б пункту 2 частини 1 статті 8 Закону України «Про судовий збір» у нього існує право вимагати зменшити розмір судового збору до розміру, який вже сплачений, а саме до 3 153,00 грн, колегією суддів відхиляються, оскільки у даному випадку з апеляційною скаргою звернулось товариство за захистом своїх прав, а не ОСОБА_1 як фізична особа.

Також відхиляються посилання скаржника на правові висновки Верховного Суду, які викладені у постанові від 02.04.2018 по справі №902/12/17 та від 08.05.2020 по справі №917/1423/19, оскільки фактичні обставини, установлені у цих справах, є іншими, ніж у даній справі.

Крім того, право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити безладного перебігу судового процесу (рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України").

Вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, а положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі "Креуз проти Польщі").

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Враховуючи зазначене, покладення обов`язку сплатити судовий збір не є обмеженням скаржника його права на доступ до суду.

До того ж, вибіркове надання судом суб`єктивних переваг одним учасникам процесу перед іншими учасниками судового процесу шляхом, зокрема, зменшення розміру судового збору, окрім випадків, встановлених ст.8 Закону України «Про судовий збір», призведе до порушення вищевказаного конституційного принципу, що є неприпустимим.

З урахуванням викладеного вище, колегія суддів у даному випадку не вбачає правових підстав для зменшення розміру судового збору за подання апеляційної скарги, а тому відповідне клопотання скаржника не підлягає задоволенню.

Водночас, суд апеляційної інстанції вважає, що визнання мотивів викладених у вказаній вище заяві необґрунтованими не повинно мати наслідком повернення апеляційної скарги, оскільки має бути надана можливість відреагувати на позицію суду щодо вирішення заявленого клопотання.

За змістом статті 119 ГПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

З урахуванням вищенаведеного, суд апеляційної інстанції визнав за необхідне продовжити строк для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме для надання доказів сплати судового збору у розмірі 3 645,00 грн (6 798,00 - 3 153,00).

Вказане узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, яка, зокрема викладена в ухвалі від 18.05.2020 по справі №760/11488/16-ц.

На підставі викладеного та керуючись статтями 118, 234, 235, 260, 281 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

У Х В А Л И В:

1.Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Наш Край" у задоволенні заяви про зменшення розміру сплати судовго зобру.

2.Продовжити Товариству з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Наш Край" строк на усунення встановлених ухвалою суду від 22.02.2021 при поданні апеляційної скарги недоліків на 10 днів з дня вручення цієї ухвали.

3.Копію даної ухвали надіслати учасникам справи до відома.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не підлягає оскарженню.

Дата підписання - 15.03.2021.

Головуючий суддя М.Л. Яковлєв

Судді В.В. Куксов

Є.Ю. Шаптала