ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.03.2021 місто Дніпро Справа № 904/976/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Орєшкіної Е.В. (доповідач),

суддів Подобєда І.М., Чус О.В.,

секретар судового засідання: Абадей М.О.,

представники сторін:

від позивача: представник не з`явився;

від відповідача: представник не з`явився;

від ВДВС: представник не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 25.02.2020 (повний текст оформлений 02.03.2020, суддя Ліпинський О.В.), постановлену за наслідками розгляду скарги Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" на дії державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Дніпро Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Коваленко У.Ю. у справі №904/976/19

за позовом Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпроенерго" в особі Відокремленого підрозділу "Криворізька теплова електрична станція Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпроенерго", м. Зеленодольськ, Апостолівський район, Дніпропетровська область

до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця", м. Дніпро

про стягнення штрафу у розмірі 260 133,00 грн., -

ВСТАНОВИВ:

06.02.2020 Акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" подано скаргу на дії державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Дніпро Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Коваленко У.Ю., в якій скаржник (з урахуванням уточненої скарги) просив суд:

- визнати неправомірними дії державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Коваленко У.Ю. в частині винесення постанови у виконавчому провадженні № 61123878 про відкриття виконавчого провадження від 03.02.2020;

- скасувати постанову державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Коваленко У.Ю. про відкриття виконавчого провадження №61123878 від 03.02.2020;

- визнати неправомірною бездіяльність щодо неповернення наказу Господарського суду Дніпропетровської області у справі № 904/976/19 від 23.08.2019 стягувачу без виконання;

- визнати неправомірними дії державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Коваленко У.Ю. щодо стягнення з Акціонерного товариства "Укрзалізниця" на користь Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпроенерго" в особі Відокремленого підрозділу "Криворізька теплова електрична станція Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпроенерго" грошових коштів в сумі 183 790,54 грн. в межах виконавчого провадження №61123878;

- скасувати постанову державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Коваленко У.Ю. про закінчення виконавчого провадження №61123878 від 11.02.2020;

- зобов`язати державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Коваленко У.Ю. винести постанову про повернення наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 23.08.2019 у справі № 904/976/19 стягувачу на підставі пункту 9 частини 1 статті 37 Закону України "Про виконавче провадження".

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 25.02.2020 у справі №904/976/19 відмовлено у задоволенні скарги Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" на дії державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Дніпро Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Коваленко У.Ю.

Ухвала місцевого господарського суду мотивована тим, що пункт 3 розділу III "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про визнання таким, що втратив чинність, Закону України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації" слід тлумачити таким чином, що заборона вчинення виконавчих дій не поширюється на стягнення грошових коштів, а також звернення стягнення на товари, які були передані в заставу за кредитними договорами, що свідчить про дотримання державним виконавцем основних конституційних засад судочинства щодо обов`язковості виконання судових рішень та позбавляє суд підстав визнавати дії останнього неправомірними щодо вчинення виконавчий дій з примусового виконання наказу №904/976/19 в межах виконавчого провадження №61123878.

Також місцевий господарський суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні скарги про зобов`язання виконавця винести постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пункту 9 частини 1 статті 37 Закону України "Про виконавче провадження" з посиланням на відсутність підстав, за наявності яких виконавець застосовує дану норму.

Не погодившись із ухвалою місцевого господарського суду, Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" звернулось до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, якою просить скасувати ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 25.02.2020 у справі №904/976/19 та ухвалити нове рішення, яким задовольнити скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" на дії державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Дніпро Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Коваленко У.Ю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що місцевий господарський суд дійшов до помилкового висновку про відсутність підстав для визнання неправомірними дій державного виконавця, оскільки Акціонерне товариство "Українська залізниця" включено до переліку об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації; існує заборона вчинення виконавчих дій щодо Акціонерного товариства "Українська залізниця", а тому усі виконавчі провадження, відкриті станом на 20.10.2019, мають бути завершені.

Апелянт зазначає, що предметом стягнення за судовим наказом №904/976/19 є грошові кошти, які за своєю правовою природою виступають як штраф за несвоєчасну доставку вантажу, а не грошових коштів і товарів, що були передані в заставу за кредитним договором; на примусове стягнення за наказом №904/976/19 станом на 03.02.2020 діє пряма заборона Закону України "Про визнання таким, що втратив чинність, Закону України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації".

Апелянт вважає, що місцевим господарським судом неправильно застосовані норми Закону України "Про визнання таким, що втратив чинність, Закону України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації", що призвело до ухвалення помилкового рішення про відмову у задоволенні скарги на дії державного виконавця та є підставою для його скасування.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 19.03.2020 (колегією суддів у складі головуючого судді Орєшкіної Е.В. (доповідач), суддів Широбокової Л.П., Подобєда І.М.) відкрито апеляційне провадження з розгляду апеляційної скарги Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 25.02.2020 у справі №904/976/19, розгляд справи призначено в судовому засіданні на 27.04.2020.

23.04.2020 від Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Дніпро Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відділ державної виконавчої служби проти задоволення апеляційної скарги заперечує та просить залишити ухвалу місцевого господарського суду без змін. Центральний відділ державної виконавчої служби у м. Дніпро Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції посилається на те, що пункт 3 розділу III "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про визнання таким, що втратив чинність, Закону України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації" не містить заборони щодо стягнення грошових коштів та стягнення товарів, що були передані в заставу за кредитними договорами, крім того, відсутні підстави для винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пункту 9 частини 1 статті 37 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки, дані дії можливі лише після відкриття виконавчого провадження.

У зв`язку з встановленням на період дії карантинних заходів в Україні тимчасово особливого режиму роботи Центрального апеляційного господарського суду на виконання Постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11 березня 2020 року "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" зі змінами, враховуючи Рекомендації Ради суддів України викладених у листі № 9рс-186/20 від 16 березня 2020 року, на виконання рішення зборів суддів Центрального апеляційного господарського суду, оформленого протоколом зборів суддів №1 від 17.03.2020 та рішення зборів суддів Центрального апеляційного господарського суду, оформленого протоколом зборів суддів №3 від 31.03.2020 розгляд справи №904/976/19, призначений у судове засідання на 27.04.2020, не відбувся.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 12.05.2020 (колегією суддів у складі головуючого судді Орєшкіної Е.В. (доповідач), суддів Широбокової Л.П., Подобєда І.М.) розгляд апеляційної скарги Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 25.02.2020 у справі №904/976/19 призначений в судовому засіданні на 15.06.2020.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 15.06.2020 (колегією суддів у складі колегії суддів: головуючого судді Орєшкіної Е.В. (доповідач), суддів Широбокової Л.П., Подобєда І.М.) зупинено провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 25.02.2020 у справі №904/976/19 до закінчення розгляду об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи №904/3535/19 у подібних правовідносинах.

23.02.2021 від Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" надійшло клопотання про поновлення провадження у справі №904/976/19, яке мотивоване тим, що ухвалою Верховного суду у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 23.07.2020 справу №904/3535/19 повернуто відповідній колегії Касаційного господарського суду у складі Верховного суду, постановою Верховного суду у складі колегії Касаційного господарського суду від 18.01.2021 касаційну скаргу залишено без задоволення, постанову Центрального апеляційного господарського суду від 27.02.2020 у справі №904/3535/19 залишено без змін.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 25.02.2021 (колегією суддів у складі колегії суддів: головуючого судді Орєшкіної Е.В. (доповідач), суддів Широбокової Л.П., Подобєда І.М.) провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 25.02.2020 у справі №904/976/19 поновлено; розгляд справи призначений у судове засідання на 17.03.2021.

У зв`язку із перебуванням у відпустці судді Широбокової Л.П. відбулась автоматична зміна складу колегії суддів. Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.03.2021 визначено для розгляду справи №904/976/19 колегію суддів у складі: головуючий суддя Орєшкіна Е.В. (доповідач), судді: Подобєд І.М., Чус О.В.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 17.03.2021 справу №904/976/19 прийнято до свого провадження колегією суддів у складі колегії суддів: головуючого судді Орєшкіної Е.В. (доповідач), суддів Подобєда І.М., Чус О.В.

У судове засідання, яке відбулося 17.03.2021, представники сторін та органу державної виконавчої служби не з`явилися, про день, час та місце розгляду скарги повідомлялися шляхом направлення копії ухвали Центрального апеляційного господарського суду від 25.02.2021 на електронні адреси Акціонерного товариства "Українська залізниця" (ІНФОРМАЦІЯ_4), Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (ІНФОРМАЦІЯ_1), Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпроенерго" в особі Відокремленого підрозділу "Криворізька теплова електрична станція Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпроенерго" (ІНФОРМАЦІЯ_2), Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Дніпро Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (ІНФОРМАЦІЯ_3). Також Центральний відділ державної виконавчої служби у м. Дніпро Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про день, час та місце розгляду скарги повідомлений телефонограмою, яка отримана 26.02.2021 о 10:35 год. Саврей.

Враховуючи, що явка учасників процесу у судове засідання не визнавалась обов`язковою; наявність відзивів на апеляційну скаргу в матеріалах справи; обмежений строк розгляду скарги, встановлений частиною 2 статті 273 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу без участі представників Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпроенерго" в особі Відокремленого підрозділу "Криворізька теплова електрична станція Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпроенерго", Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Дніпро Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

У судовому засіданні, яке відбулося 17.03.2021, оголошені вступна та резолютивна частини постанови.

Апеляційний господарський суд, дослідивши наявні у справі докази, перевіривши правильність висновків місцевого господарського суду, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як встановлено господарським судом та підтверджується матеріалами справи, рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 25.07.2019 у справі №904/976/19 з Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" стягнуто на користь Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпроенерго" в особі Відокремленого підрозділу "Криворізька теплова електрична станція Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпроенерго" штраф за несвоєчасну доставку вантажу у розмірі 164 457,85 грн., витрати зі сплати судовий збір у розмірі 2 466,87 грн.

23.08.2019 на примусове виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 25.07.2019 у справі №904/976/19 виданий наказ №904/976/19.

03.02.2020 державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Коваленко У.Ю. прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження №61123878 з примусового виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 23.08.2019 №904/976/19.

Матеріалами справи підтверджується, що в межах виконавчого провадження №61123878 державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Коваленко У.Ю. з Акціонерного товариства "Укрзалізниця" стягнуто на користь Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпроенерго" в особі Відокремленого підрозділу "Криворізька теплова електрична станція Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпроенерго" грошові кошти в сумі 183 790,54 грн.

11.02.2020 державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Коваленко У.Ю. прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження №61123878.

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" вважає дії виконавця такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства, посилаючись на положення Закону України "Про визнання таким, що втратив чинність, Закону України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації", яким встановлена пряма заборона вчиняти виконавчі дії, у тому числі і щодо виконання рішень судів щодо стягнення грошових коштів з боржників, які включені до переліку об`єктів права держаної власності, що не підлягають приватизації.

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" вважає, що станом на 20.10.2019 усі виконавчі провадження, в тому числі і ВП №61123878, де боржником є Акціонерне товариство "Українська залізниця", підлягають завершенню, а виконавчі документи - поверненню стягувачу на підставі пункту 9 частини 1 статті 37 Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до статті 339 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Згідно з частиною 1 статті 340 Господарського процесуального кодексу України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права (частина 1 статті 341 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до частин 1, 5 статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії, бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

За приписами статті 1291 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до частини 1 статті 18 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Згідно з частиною 1 статті 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За приписами пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

У рішенні від 17.05.2005 у справі "Чіжов проти України" (заява № 6962/02) Європейський суд з прав людини зазначив, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії, передбаченої п. 1 ст. 6 Конвенції.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що стадія виконання судового рішення є частиною правосуддя (рішення у справах "Півень проти України" від 29.06.2004 заява № 56849/00, "Горнсбі проти Греції" від 19.03.1997).

Відповідно до змісту рішення Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 у справі "Шмалько проти України" право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

Окрім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 12.05.2011 у справі "Ліпісвіцька проти України" однозначно визначено про те, що судове та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні, у зв`язку з чим виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом, а його тривалість має досягати цілей, зазначених в пункті 1 статті 6 Конвенції щодо права кожної особи на розгляд його справи упродовж розумного строку.

Існування заборгованості, підтверджене обов`язковим та таким, що підлягає виконанню судовим рішенням, надає особі, на чию користь воно було винесене, "законне сподівання" на те, що заборгованість буде їй сплачено, та така заборгованість становить "майно" цієї особи у розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 06.10.2011 у справі "Агрокомплекс проти України").

У рішенні від 15.10.2009 Європейський суд з прав людини у справі "Юрій Миколайович Іванов проти України" вказав на те, що відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу.

Європейський суд з прав людини також наголошував, що виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати.

У справі "Фуклєв проти України" (рішення від 07.06.2005) Європейський суд з прав людини вказав, що держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці.

Сукупний аналіз рішень Європейського суду з прав людини у справах "Алпатов та інші проти України", "Робота та інші проти України", "Варава та інші проти України", "ПМП "Фея" та інші проти України" достеменно засвідчує його однозначну позицію про те, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення та констатується, що виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя, що повністю узгоджується з Конституцією України.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення від 13.12.2012 № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини рішення від 25.04.2012 №11-рп/2012).

Таким чином, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

У пілотному рішенні "Юрій Миколайович Іванов проти України" від 15.10.2009 Європейський суд з прав людини встановив, що було порушено пункт 1 статті 6 Конвенції та статті 1 Першого протоколу через невиконання або несвоєчасне виконання остаточних судових рішень. Суд зазначив, що затримки були спричинені комбінацією чинників, включаючи відсутність бюджетних коштів, бездіяльністю державної виконавчої служби та недоліками національного законодавства, внаслідок чого пан Іванов та інші заявники у подібній ситуації не змогли добитись примусового виконання судових рішень. Всі ці чинники належали до компетенції української влади, і, отже, Україна несе повну відповідальність за таке невиконання (рішення у справі "Юрій Миколайович Іванов проти України" від 15.10.2009, № 40450/04, пункти 83-85). Суд також постановив, що зазначені вище порушення є наслідком несумісної з положеннями Конвенції практики, яка полягає в систематичному невиконанні державою-відповідачем рішень національних судів, за виконання яких вона несе відповідальність і у зв`язку з якими сторони, права яких порушені, не мають ефективних засобів юридичного захисту (пункт 4 резолютивної частини рішення у справі "Юрій Миколайович Іванов проти України").

У пункті 3 резолютивної частини рішення від 12.10.2017 у справі "Бурмич та інші проти України", заява № 46852/13 та інші, Велика Палата Європейського суду з прав людини постановила, що п`ять заяв та 12 143 заяви, наведені в додатках I і II до цього рішення, мають розглядатись відповідно до зобов`язань, які випливають із пілотного рішення у справі "Юрій Миколайович Іванов проти України" (заява № 40450/04, рішення від 15 жовтня 2009 року), яким встановлено існування структурної проблеми, що призводить до порушення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції та статті 1 Першого протоколу до Конвенції.

Отже, тривале невиконання або несвоєчасне виконання національних судових рішень, за виконання яких Україна несе відповідальність, є структурною та системною проблемою, яку визначено в пілотному рішенні Європейського суду з прав людини, і запровадження ефективних засобів юридичного захисту стосовно відповідних порушень є прямим обов`язком держави.

Таким чином, виходячи з практики з Європейського суду з прав людини, держава відповідальна за виконання рішення, ухваленого на користь стягувача у цій справі. Тривале невиконання рішення та відсутність засобів захисту прав стягувача на національному рівні спричиняє порушення пункт 1 статті 6, статті 13 Конвенції та статті 1 Першого протоколу до Конвенції.

З урахуванням викладеного, відповідно до вимог Конституції України, рішення Господарського суду Дніпропетровської від 25.07.2019 у справі №904/976/19, яке набрало законної сили, є обов`язковим до виконання та має бути виконане.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виходячи зі змісту частини першої статті 33 Закону України "Про виконавче провадження", відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Як встановлено вище, 03.02.2020 державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Коваленко У.Ю. прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження №61123878 з примусового виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 23.08.2019 №904/976/19.

Під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (частина 1 статті 13 Закону України "Про виконавче провадження").

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Статтею 10 Закону України "Про виконавче провадження" унормовано, що заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Закон України "Про виконавче провадження" є спеціальним законом, який регулює порядок вчинення виконавчих дій, при цьому детально дії виконавців під час вчинення виконавчих дій регламентуються Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016 № 2832/5), яка визначає окремі питання організації виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб), що відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" підлягають примусовому виконанню.

Пункти 4 та 5 розділу ІІІ цієї Інструкції регламентують дії державного виконавця, які передують відкриттю виконавчого провадження, а саме:

- виконавчий документ повертається без прийняття до виконання у випадках, передбачених частиною четвертою статті 4 Закону, про що орган державної виконавчої служби або приватний виконавець надсилає стягувачу повідомлення протягом трьох робочих днів з дня пред`явлення виконавчого документа;

- у разі відсутності підстав для повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття його до виконання виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Апеляційним господарським судом не встановлено підстав для повернення виконавчого документа, передбачених Законом України "Про виконавче провадження" та Інструкцією з організації примусового виконання рішень, а тому з огляду на наведені правові норми колегія суддів дійшла висновку, що державний виконавець при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження діяв у відповідності до норм чинного законодавства.

Стосовно посилань скаржника на заборону, що міститься в Законі України "Про визнання таким, що втратив чинність, Закону України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації" як на підставу задоволення скарги на дії та бездіяльність державного виконавця, суд апеляційної інстанції зазначає, що 20.10.2019 набрав чинності Закон України "Про визнання таким, що втратив чинність, Закону України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації" (Закон №145-ІХ).

Згідно з пунктом 3 розділу ІІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про визнання таким, що втратив чинність, Закону України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації" заборонено вчиняти виконавчі дії відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" щодо об`єктів права державної власності, які на день набрання чинності цим Законом були включені до переліків, затверджених Законом України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації", протягом трьох років з дня набрання чинності цим Законом, крім стягнення грошових коштів і товарів, що були передані в заставу за кредитними договорами.

До додатку 2 "Переліку об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації, але можуть бути корпоратизовані" до Закону України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації" станом на 20.10.2019 включено Акціонерне товариство "Укрзалізниця" (код 40075815).

Апеляційний господарський суд зазначає, що з урахуванням заборони, встановленої пунктом 3 розділу ІІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про визнання таким, що втратив чинність, Закону України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації", в комплексі з іншими заборонами та мораторіями на звернення стягнення на майно боржників - державних підприємств, встановленими на момент прийняття Закону №145-ІХ, законодавцем в основу положення, визначеного пунктом 3 розділу ІІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №145-ІХ, було покладено як принцип обов`язковості виконання рішень, закріплений Конституцією України, так і необхідність збереження об`єктів права державної власності, які були включені до переліків, затверджених Законом України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації", у зв`язку з їх стратегічним значенням для української економіки та національної безпеки з метою запобігти безконтрольному відчуженню майна, що складає єдиний майновий комплекс, у тому числі через застосування позаприватизаційних процедур. Винятком із зазначеної заборони є стягнення грошових коштів і товарів, що були передані в заставу за кредитними договорами.

Тобто вказаною нормою Закону України "Про визнання таким, що втратив чинність, Закону України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації" (Закон №145-ІХ) з усього складу майна підприємства, призначеного для його діяльності, яким також є нерухоме майно (будівлі, споруди, земельні ділянки тощо), передбачено можливість звернення стягнення лише на конкретні види майна цього підприємства, зокрема, грошові кошти.

Вказані обставини спростовують доводи апелянта про заборону на звернення стягнення на кошти боржника - Акціонерного товариства "Укрзалізниця" у виконавчому провадженні №61123878.

З огляду на викладене, обставини щодо неправомірних дій державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Коваленко У.Ю. не знайшли свого підтвердження.

За таких обставин, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком господарського суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення скарги Акціонерного товариства "Укрзалізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Укрзалізниця" на дії та бездіяльність державного виконавця.

Відповідно до пункту 9 частини 1 статті 37 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий документ повертається стягувачу, якщо законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення;

Апеляційний господарський суд погоджується із висновком місцевого господарського суду, що вимога скаржника щодо зобов`язання виконавця винести постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пункту 9 частини 1 статті 37 Закону України "Про виконавче провадження" є необґрунтованою через відсутність підстав, за наявності яких виконавець застосовує дану норму.

Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи встановлені вище обставини справи, зазначені положення законодавства, апеляційний господарський суд відхиляє доводи апелянта, наведені в обґрунтування апеляційної скарги.

Таким чином, апеляційний господарський суд вбачає підстави, передбачені статтею 276 Господарського процесуального кодексу України, для залишення ухвали суду першої інстанції без змін, а апеляційної скарги - без задоволення.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись статтями 269, 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 25.02.2020 у справі №904/976/19 залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 25.02.2020, постановлену за наслідками розгляду скарги Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" на дії державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Дніпро Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Коваленко У.Ю. у справі №904/976/19, залишити без змін.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця".

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту до Верховного Суду.

Повний текст постанови складений - 17.03.2021.

Головуючий суддя Е.В. Орєшкіна

Суддя І.М. Подобєд

Суддя О.В. Чус

У зв`язку з припиненням відправлення поштової кореспонденції в Центральному апеляційному господарському суді, копії постанови Центрального апеляційного господарського суду від 17.03.2021 у справі №904/976/19 поштою не надсилаються.

Надіслати копії цієї постанови на електронні адреси (згідно з наявною в матеріалах справи інформацією) Акціонерного товариства "Українська залізниця" (ІНФОРМАЦІЯ_4), Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (ІНФОРМАЦІЯ_1), Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпроенерго" в особі Відокремленого підрозділу "Криворізька теплова електрична станція Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпроенерго" (ІНФОРМАЦІЯ_2), Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Дніпро Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (ІНФОРМАЦІЯ_3).