ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.03.2021 Справа № 917/33/21

за позовною заявою Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, АДРЕСА_1
до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 , АДРЕСА_2
про стягнення 156 000,00 грн. штрафу

Суддя Ціленко В. А.
Секретар судового засідання Білоус О.В

Представники сторін в судове засідання не викликались. Справа розглядається за наявними в ній матеріалами, в порядку спрощеного провадження, відповідно до ст. 247 Господарського процесуального кодексу України.

Суть спору: Стягується 156 000,00 грн. штрафу за поставку товару з порушенням вимог щодо маркування.
Відповідач позов заперечує посилаючись на те, що в Акті від 24.06.2020 року покупцем не визначено конкретний перелік товару, поставлений з порушеннями вимог маркування, стосовно якої кількості ящиків встановлено таке порушення, не підтверджено порушення вимог щодо маркування всього товару, поставленого згідно видаткових накладних № ФМ - 0019836, № ФМ - 0019837 від 24.06.2020 року.
Маркування відповідало вимогам ТУ У 46.38.029-95, так як згідно ч. 2 Розділу XIII Закону України "Про інформацію для споживачів щодо харчових продуктів" поставлений товар може вироблятися або вводитися в обіг до 06.08.2022 року.
Розглянувши матеріали справи суд, встановив:
Відповідно до укладеного Договору № 32/В33-2020 від 29.05.2020 року Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 зобов`язалася у визначені строки поставити рослинні та тваринні жири за кодом СРV за ДК 021:2015 - 15410000-5, а ІНФОРМАЦІЯ_1 прийняти і оплатити товар.
Розділом 2 Договору сторони обумовили, що маркування товару повинно відповідати вимогам Закону України "Про інформацію для споживачів щодо харчових продуктів" від 06.12.2018 року № 2639 - VIII та Закону України "Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів від 23.12.1997 року № 771/97-ВР.
Згідно поданої заявки ІНФОРМАЦІЯ_1 , м. Київ від 01.06.2020 року № 78/5/7 - 1029, 24.06.2020 року Фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 , м. Полтава поставлено 20 000 кг. сала-шпика, що підтверджується товаро - супровідними документами.
При прийманні поставленого товару за якістю було виявлено факт порушення умов маркування згідно п. 12 ст. 6 Закону України "Про інформацію для споживачів щодо харчових продуктів", а саме відсутність на упаковці інформації про поживну цінність харчового продукту. Відсутні інформаційні дані про харчову та енергетичну цінність 100 г., як це передбачено ТУ У 46.38.029 - 95 "продукти зі шпика свиного". Вказані порушення маркування підтверджені Актом від 24.06.2020 року, складеним комісійно, за участю представника постачальника товару, на підставі довіреності, ОСОБА_2 .
Так як Акт про порушення маркування товару складений у відповідності з вимогами Розділів 2,3 укладеного Договору № 32/В33-2020 від 29.05.2020 року, за поставку товару з порушенням умов та вимог чинного законодавства, керуючись п. 8.4 Договору Військова частина 3078 Національної гвардії України, м. Київ просить стягнути з постачальника Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 156 000, 00 грн. штрафу, у розмірі 10% вартості такого товару.
При прийнятті рішення судом враховано наступне.
Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори.
Правовідносини, що склалися між сторонами регулюються договором купівлі - продажу за яким одна сторона передає або зобов`язується передати майно у власність другій стороні, а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.
За приписами статті 673 Цивільного кодексу України покупець повинен отримати товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі - продажу. Якщо законом встановлено вимоги щодо якості товару, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, який відповідає цим вимогам. Пунктом 2.1 Договору № 32/В33-2020 від 29.05.2020 року сторони передбачали, що маркування товару повинно відповідати вимогам Закону України "Про інформацію для споживачів щодо харчових продуктів" від 06.12.2018 року № 2639 - VIII та Закон України "Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів" від 23.12.1997 року № 771/97 - ВР.
Так як Глава 54 Цивільного кодексу України щодо договорів купівлі - продажу не регламентує питання змісту маркування, до виниклих спірних правовідносин слід застосовувати ст. 674 Цивільного кодексу України, за якою відповідність товару вимогам законодавства повинне підтверджуватись способом та в порядку, встановленому законом та іншими нормативно - правовими актами.
Відповідно до п. 16 ст. 1, ч. 1 ст. 5 Закону України "Про інформацію для споживачів щодо харчових продуктів" від 06.12.2018 року № 2639 - VIII, п. 55 ст. 1 Закону України "Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів" від 23.12.1997 року за виконання вимог законодавства про безпечність та окремі показники якості харчових продуктів відповідає суб`єкт господарювання в управлінні якого здійснюється первинне виробництво, реалізація та обіг харчових продуктів. Тобто, за приписами зазначених норм відповідальність за правильне та повне маркування товару (харчового продукту) покладено на її виробника.
Із змісту позовної заяви, Договору № 32/В33- 2020 від 29.05.2020 року, Акту №46 від 24.06.2020 року вбачається, що Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 не є виробником поставленого товару 24.06.2020 року на підставі видаткових накладних № ФМ - 0019837 від 24.06.2020 року, ФМ - 0019876 від 24.06.2020 року шпика свиного, тому в силу вимог законодавства, що регулює спірні правовідносини, не може нести відповідальність за відсутність на маркуванні необхідної інформації про поживну цінність харчового продукту.
Судом не може бути застосований до відповідача п. 8.4 Договору № 32/В33-2020 від 29.05.2020 року, на який посилається позивач, як на підставу стягнення штрафу, так як за приписами ст. ст. 4,6 Цивільного кодексу України основу цивільного законодавства, окрім Конституції України, Цивільного кодексу України, Указів Президента України, Кабінету Міністрів України, нормативно - правових актів органів державної влади є Закони України. Сторони мають право врегулювати у договорі свої відносини, які не врегульовані актами цивільного законодавства. Не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про те, що у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.
За статтею 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.
Пунктом 2.1 Договору № 32/В33-2020 від 29.05.2020 року сторони обумовили, що питання маркування товару регулюється спеціальними законами, які є обов`язковими для сторін. За приписами визначених Законів за повноту змісту маркування товару відповідає виробник товару.
З урахуванням обставин справи, наданих доказів та приписів чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, заявлений позов задоволенню не підлягає.
Судові витрати згідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача.
Враховуючи викладене, керуючись статтями 232-233, 237-238 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити.
2. Копію рішення направити сторонам по справі.

Повне рішення складено 15.03.2021 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.256 ГПК України). Згідно ст.256 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Ціленко В. А.