РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

11.03.2021Справа № 910/20077/20
За позовом Міського комунального підприємства « Хмельницьктеплокомуненерго »

До Товариства з обмеженою відповідальністю « УКРФІРМ »

Про стягнення 14493,63 грн.

Суддя Пінчук В.І.

Представники сторін: без виклику

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач - Міське комунальне підприємство « Хмельницьктеплокомуненерго » звернувся до Господарського суду міста Києва з позовною заявою про стягнення з відповідача - товариства з обмеженою відповідальністю « УКРФІРМ » 14493,63 грн., з яких: 10010,20 грн. основний борг, 1728,93 грн. пеня, 901,81 грн. - 3% річних та 1852,69 грн. збитки від інфляції.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 24.12.2020 р. відкрите провадження у справі № 910/20077/20, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення ( виклику ) сторін.

Також ухвалою встановлені строки для подання сторонами заяв, клопотань, відзиву та заперечень на відзив.

Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву ненадав.

Заяви та клопотання сторонами не подані.

Відповідно до ч. 5 ст. 252 ГПК України справа розглядається без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд -

ВСТАНОВИВ:

11.11.2015 р. між позивачем ( покупцем ) та відповідачем ( постачальником ) був укладений договір поставки № 1371/15.

Відповідно до умов вказаного договору відповідач зобов`язався систематично передавати товар ( тріску паливну з твердолистяних сортів деревини ), а позивач зобов`язався приймати вказаний товар та оплачувати його вартість на умовах цього договору. Загальна кількість товару становить 250 тон.

Згідно п.1.3 договору від 11.11.2015 р. № 1371/15 доставка товару зі складу постачальника на склад покупця здійснюється партіями, згідно замовлень покупця.

Загальна вартість товару за договором обумовлюється сумами, зазначеними у видаткових накладних на кожну партію товару. ( п. 3.2 договору ).

Кожна партія товару оплачується покупцем, згідно виставленого рахунку шляхом здійснення 100% передоплати ( п. 3.3 договору ).

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач посилається на те, що за період з січня 2017 р. по жовтень 2017 р. перерахував відповідачу 327829,20 грн., натомість, відповідач поставив товар ( тріску ) лише у кількості 373,5 тон. на загальну суму 316507,00 грн.

Товар на загальну суму 10010,20 грн. відповідачем не поставлений.

З метою досудового врегулювання спору позивач направляв відповідачу претензію ( вих. № 2561/02 від 06.11.2018 р. ) з вимогою повернути кошти у розмірі недопоставленого товару.

Вказана претензія залишена відповідачем без відповіді, кошти не повернуті.

Пунктом 5.1 договору від 11.11.2015 р. № 1371/15 передбачено, що за невиконання своїх зобов`язань кожна із сторін сплачує пеню в розмірі діючої на той час подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення.

За неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань, останньому на підставі п. 5.1 договору нарахована пеня в розмірі 1728,93 грн., а також нараховані на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України 3% річних в розмірі 901,81 грн. та збитки від інфляції в розмірі 1852,69 грн.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона ( боржник ) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. ( ч.1 ст. 265 ЦК України )

Згідно ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Порушенням зобов`язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання ( неналежне виконання ). ( ст. 610 ЦК України ).

Згідно ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. ( ст. 525 ЦК України ).

За таких обставин, суд вважає позовні вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. 129, ст. ст. 232, 233, ст.ст. 236 - 238, ст. 240 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю « УКРФІРМ » ( 04205, м. Київ, вул. Маршала Тимошенка, 21, офіс 3, код 39823763 ) на користь міського комунального підприємства « Хмельницьктеплокомуненерго » ( 29000, м. Хмельницький, вул. Пересипкіна, 5, код 03356571 ) 10010 ( десять тисяч десять ) грн. 20 коп. основного боргу, 1728 ( одну тисячу сімсот двадцять вісім ) грн. 93 коп. пені, 901 ( дев`ятсот одну ) грн. 81 коп. 3% річних, 1852 ( одну тисячу вісімсот п`ятдесят дві ) грн. 69 коп. збитків від інфляції, 2102 ( дві тисячі сто дві ) грн. 00 коп. судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до апеляційної інстанції у строки передбачені ст. 256 ГПК України.

Суддя В.І.Пінчук