ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

16.03.2021м. ДніпроСправа № 904/3924/20

за заявою Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" (03150, місто Київ, вулиця Антоновича, 127, ідентифікаційний код 00032112)

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегатерм" (49005, місто Дніпро, вулиця Сімферопольська, будинок 21, офіс 203, )

про визнання грошових вимог в розмірі 3 045 955,20 грн. та 4 204,00 грн. судового збору

Суддя Первушин Ю.Ю.

за участю секретаря судового засідання Рустамової З.Р.

Від представників учасників справи:

від кредитора: Трепалюк Олександр Вікторович, довіреність №0001000/515-20 від 09.01.2020.

від боржника: повноважений представник не з`явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегатерм" (49005, місто Дніпро, вулиця Сімферопольська, будинок 21, офіс 203, ) перебуває на стадії ліквідації.

30.12.2020 до відділу канцелярії суду надійшла заява Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України", м. Київ з грошовими вимогами до банкрута в розмірі 3 045 955,20 грн. 4 204,00 грн. судового збору.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 02.02.2021 заяву Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України", м. Київ прийнято до розгляду в судовому засіданні на 09.02.2021.

05.02.2021 на електронну адресу суду надійшов відзив ліквідатора №01-32/66 від 02.02.2021 на заяву з поточними грошовими вимогами Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України", згідно змісту якого останнім визнано грошові вимоги в повному обсязі в розмірі 4 204,00 грн. судового збору (1 черга) та 3 045 955,20 грн. позачергово (забезпечені заставою майна боржника).

Ліквідатор та його повноважений представник в судове засідання 09.02.2021 не з`явився, відомостей про причини неявки до суду не надав.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 09.02.2021 відкладено розгляд заяви на 02.03.2021.

01.03.2021 до відділу канцелярії суду від Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" надійшла відповідь на відзив ліквідатора №0000603/21-559 від 25.02.2021, згідно якої кредитор зазначає, що вимоги в розмірі 5 022,71 грн. виникли у зв`язку з порушенням умов договору про обслуговування рахунку в цінних паперах №39-Д від 12.08.2014 в частині оплати отриманих послуг за ІІІ квартал 2020 року у строк до 10.10.2020 на суму 3 573,78 грн., а також за IV квартал 2020 (до 04.11.2020 включно) на суму 1 448,93 грн.

В свою чергу кредитор вказує на те, що виконання зобов`язань банкрута за договором про обслуговування рахунку в цінних паперах №39-Д від 12.08.2014 в частині оплати комісії за послуги депозитарної установи не забезпечено умовами договорів застави №151111Z100 від 09.08.2011 та №151118Z21 від 21.06.2018, тобто не є вимогами, що забезпечені заставою майна боржника.

Таким чином, кредитор просить суд визнати заборгованість боржника в загальному розмірі 3 050159,20 грн. в наступній черговості: 4 204,00 грн. - судового збору (1 черга), 5022,71 грн. поточної заборгованості (4 черга) та 3 040 932,49 грн. позачергово (забезпечені заставою майна боржника).

Ліквідатор та його повноважений представник в судове засідання 02.03.2021 не з`явився, відомостей про причини неявки до суду не надав.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 02.03.2021 відкладено розгляд заяви на 16.03.2021.

15.03.2021 до відділу канцелярії суду надійшло клопотання ліквідатора №01-32/136 від 12.03.2021, яким останній просить суд судове засідання, призначене на 16.03.2021 провести без його участі.

Також, ліквідатором до клопотання додані письмові пояснення №01-32/136 від 12.03.2021, згідно яких останнім зазначено про визнання грошових вимог кредитора - Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" в повному обсязі в розмірі 4 204,00 грн. (1 черга), 5 022,71 грн. (4 черга) та 3 040 932,49 грн. - вимоги, забезпечені заставою майна боржника.

Розглянувши заяву з грошовими вимогами, заслухавши пояснення представника кредитора, судом встановлено наступне.

Між Акціонерним товариством Укрексімбанк та Приватним акціонерним товариством Автомобільна Компанія Богдан Моторс (далі - АТ АК Богдан Моторс) укладено Договір №151118КЗ від 21.06.2018 із змінами та доповненнями, внесеними до нього Додатковими угодами № 151118КЗ-0001 від 26.10.2018, №151118КЗ-0002 від 13.12.2018.

Відповідно до умов пункту 2.1 ст. 2 Договору №151118КЗ від 21.06.2018 сторони здійснюють заміну (новацію) Первісного зобов`язання на нове зобов`язання, в результаті чого Первісне зобов`язання припиняється, а у Позичальника виникає Борг на умовах цього Договору, який Позичальник зобов`язується погасити та сплатити Проценти за Основним боргом, комісії та інші платежі за цим Договором.

Пунктом 2.2 ст.2 Договору №151118КЗ від 21.06.2018 сторони погодили, що Первісне зобов`язання Позичальника перед Банком замінюється зобов`язанням з погашення суми в розмірі 1311582 624,86 гривень, що є сумою Боргу за цим Договором та складається з наступних складових Боргу:

- "Основний борг включає основний борг за Кредитними договорами та заборгованість згідно з Рішеннями судів за облігаціями (складова Боргу, на яку нараховуються Проценти за Основним боргом та комісія за управління Основним боргом в порядку, визначеному цим Договором) у сумі 974 570 200, 18 грн.;

- проценти за Кредитом (в частині Кредитних договорів) у сумі 146 631 064, 59 грн.

- комісія за управління Кредитом (в частині Кредитних договорів) у сумі 8 169 349,11 грн.

- комісія за зміну умов договору (в частині Кредитних договорів) у сумі 28 440,00 грн.

- інші зобов`язання згідно з Рішеннями судів (3% річних, пені, інфляційні витрати, судовий збір), окрім Рішень судів за облігаціями, з урахуванням погашення у сумі 182 183 570, 98 грн.

Кінцевий термін погашення Боргу: 25 грудня 2031 року (включно) (п. 2.3. ст. 2 Договору №151118КЗ від 21.06.2018).

Згідно з пунктом 2.4 ст. 2 Договору №151118КЗ від 21.06.2018 у межах цього Договору Позичальник сплачує Банку Проценти за Основним боргом, комісію за управління Основним боргом та інші комісії, плати за цим Договором, у розмірах та на умовах цього Договору.

Для цілей Договору № 151118КЗ від 21.06.2018 сторони у статті 1 Договору визначили, що:

Первісне зобов`язання - зобов`язання Позичальника, які виникли на підставі Кредитних договорів та у зв`язку з простроченням зобов`язань за Кредитними договорами та заборгованість згідно з Рішеннями судів за облігаціями, що підлягають виконанню шляхом сплати на користь Банку відповідних сум, а саме:

- кредит у сумі 974 570 200, 18 грн.

- проценти за Кредитом (в частині Кредитних договорів) у сумі 146 631 064,59 грн.

- комісія за управління Кредитом (в частині Кредитних договорів) у сумі 8 169 349, 11 грн.

- комісія за зміну умов договору (в частині Кредитних договорів) у сумі 28 440, 00 грн.

- інші зобов`язання (3% річних, інфляційні втрати, пеня, судовий збір) згідно з Рішеннями судів у сумі 182 183 570, 98 грн.

Кредит - це сума заборгованості за кредитами, які Банк надав Позичальнику за кредитним договором №151109К21 від 01.07.2009, за кредитним договором №151108К73 від 31.12.2008, за кредитним договором №151109К11 від 30.04.2009 (далі - Кредитні договори), укладеними з Позичальником, на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності, а також заборгованість за емітованими Позичальником облігаціями серії В (заборгованість по номінальній вартості, відсотковому доходу з урахуванням, 3% річних, інфляційних втрат, а також витрати по сплаті судового збору), що підлягають стягненню з Позичальника згідно із Рішеннями судів за облігаціями (далі - заборгованість згідно з Рішеннями судів за облігаціями).

Основний борг - заборгованість на кожну окрему дату за складовою Боргу, зазначеною у п.2.2 цього Договору, на яку нараховуються Проценти за Основним боргом та комісія за управління Основним боргом.

Борг - заборгованість Позичальника перед Банком, яка виникла на заміну Первісного зобов`язання в результаті укладення цього Договору.

Рішення судів - рішення Господарського суду м.Києва від 31.11.14 у справі №910/13972/14, від 30.09.2014 у справі №910/13970/14, від 30.06.2015 у справі №910/9025/15, від 09.06.2015 у справі №910/9026/15, від 23.06.2015 у справі №910/9027/15.

Рішення судів за облігаціями - рішення Господарського суду м. Києва від 21.08.2014 у справі №910/5238/14 та від 24.12.2034 у справі №910/22033/14.

Отже, предметом Договору №151118КЗ від 21.06.2018 є домовленість сторін про заміну первісних зобов`язань АТ АК Богдан Моторс перед АТ Укрексімбанк (зобов`язань за кредитними договорами та облігаціями, з урахуванням пред`явлених до стягнення у судовому порядку 3% річних, інфляційних втрат, а також витрат по сплаті судового збору, що підлягають відшкодуванню АТ АК Богдан Моторс на користь АТ Укрексімбанк), новим зобов`язанням (зобов`язанням з погашення 1 311 582 624,86 грн.), в результаті чого первісні зобов`язання АТ АК Богдан Моторс перед АТ Укрексімбанк припиняються, а нове зобов`язання АТ АК Богдан Моторс перед АТ Укрексімбанк виникає та підлягає виконанню на умовах Договору №151П8КЗ від 21.06.2018.

Норма частини 1 статті 626 ЦК України, розкриваючи поняття договору, визначає його як домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).

Із змісту норм частини 1 та частини 2 статті 604 ЦК України вбачається, що новацією є домовленість сторін про заміну первісного зобов`язання новим зобов`язанням між тими ж сторонами.

Таким чином, новація є підставою для припинення первісного зобов`язання. В той же час, новація не припиняє правового зв`язку сторін, оскільки замість зобов`язання, дія якого припиняється, виникає узгоджене ними нове зобов`язання.

При цьому, як окремий різновид новації ЦК України розглядає заміну боргу на позикове зобов`язання.

Так, в силу норми статті 1053 ЦК України за домовленістю сторін борг, що виник із договорів купівлі-продажу, найму майна або з іншої підстави, може бути замінений позиковим зобов`язанням. Заміна боргу позиковим зобов`язанням провадиться з додержанням вимог про новацію і здійснюється у формі, встановленій для договору позики (стаття 1047 цього Кодексу).

Із змісту норми статті 1047 ЦК України вбачається, що такою формою для юридичних осіб є письмова форма.

Отже, договір новації боргу у позикове зобов`язання, хоча і не є різновидом договору позики (факт надання грошових коштів с відсутній, сума заборгованості за первісними зобов`язаннями враховується як сума позики в новому договорі), але входить до системи договорів, на підставі яких виникають позикові зобов`язання.

При цьому, враховуючи, що відповідно до частини 2 статті 1053 ЦК України заміна боргу позиковим зобов`язанням провадиться з додержанням вимог про новацію і здійснюється у формі, встановленій для договору позики, а також той факт, що правове врегулювання вчинення відповідних правочинів має місце саме в параграфі Позика глави 71 ЦК України, загальні положення, якими врегульовані відносини позики, можуть бути застосовані і до відносин позикових зобов`язань, які виникають внаслідок заміни боргу.

З огляду на все вищезазначене, умови статті 1 та статті 2 Договору №151118КЗ від 21.06.2018 вказують, що цей Договір за своєю правовою природою є договором новації боргу у позикове зобов`язання.

На виконання умов Договору №151118КЗ від 21.06.2018 Позичальник зобов`язався:

- щомісячно до дати повного погашення Основного боргу сплачувати у розмірах, передбачених цим Договором, проценти за Основним боргом. Проценти за Основним боргом нараховуються протягом усього строку існування Боргу на залишок Основного боргу на кінець календарного дня за кожний день існування основного боргу на основі Банківського року (п.3.1 ст.3, п. 6.6 ст. 6. п. 9.2.2 ст. 9 Договору);

- щомісячно сплачувати у розмірах, передбачених цим договором комісію за управління Основним боргом. Комісія за управління Основним боргом нараховується пропорційно кількості днів існування Основного боргу з урахуванням погашення (на фактичну заборгованість за Основним боргом), кількості календарних днів у місяці, на який припадає період нарахування комісії за управління. Комісія за управління нараховується починаючи з дати набуття чинності цим Договором та закінчуючи датою повного виконання зобов`язань з погашення Основного боргу (включно), але не більше 90 днів з дати, визначеної як дата повного погашення Основного боргу (п. 3.2 ст. 3, п. 6.7 ст. 6, п. 9.2.2 ст. 9 Договору).

Станом на дату розгляду даної заяви заборгованість за Договором №151118КЗ від 21.06.2018 в повному обсязі не погашена, зазначений Договір не розірваний, не визнаний недійсним, зобов`язання за ним в повному обсязі А Т АК Богдан Моторс не виконані.

В забезпечення виконання зобов`язань за Договором № 151118КЗ від 21.06.2018 між Банком та Боржником були укладені:

- Договір застави № 151111Z100 (із змінами, внесеними до нього), посвідчений 09.08.2011 Коваленко Н.Є., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, та зареєстрований в реєстрі за №2145, за умовами якого Майновий поручитель передав в заставу Банку цінні папери (прості Іменні акції), емітентом яких є АТ АК Богдан Моторс, у кількості 473 004 281 штук номінальною вартістю 118 251 070,25 грн.

Обтяження переданого в забезпечення Банку майна заставою на підставі Договору застави № від 09.08.2011 було зареєстровано в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна за реєстраційним № 11483436;

- Договір застави № 151118Z21, посвідчений 21.06.2018 Коваленко Н.Є., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу та зареєстрований в реєстрі за № 391, за умовами якого Майновий поручитель передав в наступну заставу Банку цінні папери (прості іменні акції), емітентом яких є АТ АК Богдан Моторс, у кількості 473 004 281 штук номінальною вартістю 118 251070,25 грн.

Обтяження переданого в забезпечення Банку майна заставою на підставі Договору застави №151118221 від 21.06.2018 було зареєстровано в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна за реєстраційним №16949887.

Пунктом 1.1 Договору застави № від 09.08.2011 сторони погодили, що заставою за цим Договором забезпечуються вимоги Заставою держателя, що випливають з Договору №151118КЗ від 21.06.2018, і застава за цим Договором зберігається як забезпечення виконання зобов`язань АТ АК Богдан Моторс за Договором №151118КЗ від 21.06.2018 у відповідній частині у сумі 1 128 962 362,67 грн.

Пунктом 1.1 Договору застави № 151118221 від 21.06.2018 встановлено, що заставою за цим Договором забезпечуються вимоги Заставодержателя, що випливають з Договору №151118КЗ від 21.06.2018.

Відповідно до пункту 2.1.4 Договорів застави №151П12І00 від 09.08.2011 та №151118221 від 21.06.2018 Заставодержатель має право за рахунок Предмету застави задовольнити вимоги, зазначені у цьому Договорі та у Договорі №151118КЗ від 21.06.2018, в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, комісії, інші платежі, відшкодування збитків, завданих про строчкою виконання, неустойку, пеню, необхідні витрати на утримання Предмету застави, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, витрати, що будуть понесені Заставодержателем при зверненні стягнення на Предмет застави, його реалізації.

12.08.2014 між Банком в якості Депозитарної установи та Боржником як Депонентом укладено Договір про обслуговування рахунку в цінних паперах № 39-Д, за умовами якого:

- Депозитарна установа зобов`язується у порядку, передбаченому законодавством, внутрішніми документами Депозитарної установи та цим Договором, надавати послуги щодо відкриття та обслуговування рахунку в цінних паперах Депонента, проводити депозитарні операції за рахунком у цінних паперах Депонента на підставі розпоряджень Депонента, його керуючого (их) рахунком у цінних паперах (далі - розпорядження Депонента) та в інший спосіб, передбачений законодавством, а також надавати інші послуги у процесі провадження депозитарної діяльності відповідно до Положення про провадження депозитарної діяльності, затвердженого рішенням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку (далі - Комісія) від 23.04.2013 №735, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.06.2013 №1084/23616 (далі - Положення про провадження депозитарної діяльності), далі разом послуги.

Депозитарна установа на рахунку в цінних паперах Депонента відповідно до чинного законодавства України веде облік цінних паперів, прав на цінні папери, що належать Депоненту, та їх обмежень, далі - рахунок у цінних паперах Депонента (п. 1.1 Договору);

- Цей Договір набуває чинності з дати прийняття Депозитарною установою Заяви Депонента про згоду на приєднання до цього Договору в цілому, підписаної уповноваженим представником Депонента та скріпленої відбитком печатки Депонента, та діє до 31 грудня календарного року (включно), в якому укладено цей Договір (п. 9.1 Договору);

- Договір вважається кожен раз пролонгованим на І (один) рік на тих самих умовах, якщо за 30 (тридцять) днів до закінчення строку дії цього Договору Сторони або будь-яка із Сторін не виявили бажання його розірвати шляхом надання іншій Стороні Договору 26 повідомлення про це (п. 9.2 Договору).

Заявою від 12.08.2014 вих. №MAL-5 про згоду на приєднання до договору про обслуговування рахунку в цінних паперах в цілому, яка була зареєстрована Банком в Журналі реєстрації договорів 12.08.2014 за №39-Д, Боржник дав згоду на укладення запропонованого Банком Договору про обслуговування рахунку в цінних паперах, типова форма якого затверджена наказом Депозитарної установи від 13.12.2013 №555, і розміщена на офіційному веб-сайті Депозитарної установи у мережі Інтернет www.eximb. com, шляхом приєднання до Договору в цілому.

Пунктом 2.2.6 Договору про обслуговування рахунку в цінних паперах від 12.08.2014 №39-Д передбачено право Банку отримувати від Депонента своєчасно та в повному обсязі плату за надання послуг згідно з умовами цього Договору та Тарифами.

Такому праву Банку кореспондує обов`язок Боржника своєчасно та в повному обсязі сплачувати послуги Депозитарної установи згідно з умовами та строками, передбаченими Договором та Тарифами Депозитарної установи, самостійно або доручити здійснювати оплату третій (ім) особі (ам) (пункт 2.3.4 Договору про обслуговування рахунку в цінних паперах від 12.08.2014 №39-Д).

Відповідно до пункту 3.1 Договору про обслуговування рахунку в цінних паперах від 12.08.14 №39-Д Депонент оплачує послуги Депозитарної установи відповідно до умов цього Договору та Тарифів, затверджених Депозитарною установою, що діяли на момент надання відповідної послуги, та розміщених на веб-сайті Депозитарної установи www.eximb.com, у мережі Інтернет, на рахунок НОМЕР_1 , відкритий в АТ Укрексімбанк, ідентифікаційний код АТ Укрексімбанк - 00032112.

Згідно з пунктом 3.2 Договору про обслуговування рахунку в цінних паперах від 12.08.2014 №39-Д оплата послуг за цим Договором, які згідно з діючими Тарифами надаються Депозитарною установою на умовах їх попередньої поставки (далі - послуги, які надаються на умовах їх попередньої поставки), здійснюється Депонентом по завершенню кожного календарного кварталу (далі - Звітний період), не пізніше 25 (двадцять п`ятого) числа місяця, наступного за Звітним періодом, окрім випадку розірвання/припинення дії Договору, на підставі акту-рахунку в якому, зокрема, вказуються реквізити рахунку Депозитарної установи для здійснення платежу, зазначені в пункті 3.1 цього розділу Договору, перелік та вартість послуг, наданих Депозитарною установою Депоненту протягом Звітного періоду, та сума до оплати (далі - Акт-рахунок), що складається в 2 (двох) примірниках. Обидва примірника Акту-рахунку надаються Депоненту Депозитарною установою з дотриманням вимог розділу VII Договору, до 10 (десятого) числа місяця (включно), наступного за Звітним періодом, або у порядку, передбаченому пунктом 3.4 цього розділу Договору. Обидва примірника Акту-рахунку Депонент зобов`язаний підписати та один примірник підписаного Акту-рахунку повернути Депозитарній установі до кінця місяця, наступного за Звітним періодом, з дотриманням вимог розділу VII Договору. У випадку, якщо Депонент не поверне Депозитарній установі один примірник підписаного Акту-рахунку у визначений цим пунктом строк, такий Акт-рахунок вважається схваленим Депонентом, а послуги, вказані в ньому, прийнятими Депонентом та такими, що належним чином та в повному обсязі надані Депоненту Депозитарною установою.

На виконання вищенаведених умов Договору про обслуговування рахунку в цінних паперах від 12.08.2014 №39-Д Банк направив Боржнику засобами поштового зв`язку Акт-рахунок №13242 від 30.06.2020 про сплату наданих послуг за II квартал 2020 року на суму 3573,78 грн.

В порушення пункту 3.2 Договору про обслуговування рахунку в цінних паперах від 12.08.2014 №39-Д Боржник не виконав свого зобов`язання щодо оплати отриманих послуг у встановлений строк, не пізніше 25.07.2020, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка до цього часу не погашена.

Згідно зі статтею 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

В силу статті 193 ГК України, норми якої кореспондуються із нормами статті 526 ЦК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати І господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі статтею 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з статтею 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Стаття 629 ЦК України встановлює, що договір є обов`язковим до виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (стаття 625 ЦК України).

За приписами статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до вимог статті 1049 ЦК України позика вважається повернутою в момент передавання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалась, на його банківський рахунок. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з статтею 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Статтями 546, 547 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до частини 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 572 ЦК України та статті 1 Закону України Про заставу в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника.

При цьому, статтею 1 Закону України Про заставу визначено, що застава - це спосіб забезпечення зобов`язань, якщо інше не встановлено законом. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов`язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

Предметом застави може бути будь-яке майно (зокрема річ, цінні папери, майнові права), що може бути відчужене заставодавцем і на яке може бути звернене стягнення (частина 1 статті 576 ЦК України).

Частиною першою статті 583 ЦК України визначено, що заставодавцем може бути боржник або третя особа (майновий поручитель); відповідні положення наведено також у частині 2 статті 11 Закону України Про заставу, за якою заставодавцем може бути як сам боржник, так і третя особа (майновий поручитель).

Згідно з статтею 589 ЦК України, статтею 19 Закону України Про заставу за рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором застави.

Частина 3 статті 590 ЦК України передбачає, що у разі ліквідації юридичної особи - заставодавця заставодержатель набуває право звернення стягнення на заставлене майно незалежно від настання строку виконання зобов`язання, забезпеченого заставою.

Аналогічну норму містить ст. 20 Закону України Про заставу.

В свою чергу, статтею 104 ЦК України встановлено, що юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. Порядок припинення юридичної особи в процесі відновлення її платоспроможності або банкрутства встановлюється законом.

За частиною 2 статті 45 Кодексу України з процедур банкрутства забезпечені кредитори зобов`язані подати заяву з грошовими вимогами до боржника під час провадження у справі про банкрутство лише в частині вимог, що є незабезпеченими, або за умови відмови від забезпечення.

Розпорядник майна зобов`язаний окремо повідомити господарський суд про вимоги кредиторів, які забезпечені заставою майна боржника, згідно з їхніми заявами, а за відсутності таких заяв - згідно з даними обліку боржника, а також внести окремо до реєстру відомості про майно боржника, яке є предметом застави згідно з відповідним державним реєстром (частина 8 стаття 45 Кодексу України з процедур банкрутства).

Відповідно до частини 1 статті 39 Кодексу України з процедур банкрутства з моменту відкриття провадження у справі пред`явлення конкурсними та забезпеченими кредиторами вимог до боржника та їх задоволення можуть здійснюватися лише у порядку, передбаченому цим Кодексом, та в межах провадження у справі.

Згідно з частиною 6 статті 41 Кодексу України з процедур банкрутства задоволення забезпечених вимог кредиторів за рахунок майна боржника, яке є предметом забезпечення, здійснюється лише в межах провадження у справі про банкрутство.

Частиною 3 стаття 61 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що за рахунок коштів, отриманих від реалізації майна, що є предметом забезпечення, відшкодовуються витрати, пов`язані з утриманням та збереженням такого майна, сплачується винагорода оператора електронного майданчика. Кошти, що залишилися після здійснення зазначених виплат, використовуються виключно для задоволення вимог кредиторів за зобов`язаннями, які забезпечує таке майно.

Статтею 64 Кодексу України з процедур банкрутства визначено черговість задоволення вимог кредиторів. Відповідно до змісту наведеної статті у першу чергу задовольняються, зокрема, витрати на оплату судового збору. Погашення вимог забезпечених кредиторів за рахунок майна банкрута, що є предметом забезпечення, здійснюється в порядку, передбаченому цим Кодексом, позачергово.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного в постанові від 04.12.2018 у справі №916/2611/14, з моменту порушення справи про банкрутство права заставного кредитора обмежуються на предмет вільного вибору способів та процедури звернення стягнення на заставне майно, а також після порушення провадження у справі про банкрутство пред`явлення забезпеченими кредиторами вимог до боржника та їх задоволення можуть відбуватися лише в порядку, передбаченому Законом про банкрутство, та в межах провадження у справі про банкрутство, а забезпечені кредитори набувають статусу учасника провадження у справі про банкрутство з моменту порушення такого провадження.

Отже, завданням процедури банкрутства є задоволення всіх вимог кредиторів боржника, зокрема, й заставодержателя майна боржника, і тільки в межах процедури банкрутства буде здійснюватися звернення стягнення на майно боржника тими способами, які допускає Закон про банкрутство.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.05.2018 у справі №902/492/17 зазначено, що заставодержатель має право задовольнити всі свої забезпечені заставою вимоги до боржника за рахунок майнового поручителя у розмірі вартості фактичної реалізації предмета майнової поруки, що здійснюється в порядку, передбаченому законодавством (якщо інше не передбачено договором або законом).

Отже, виражений у грошовій формі розмір зобов`язання майнового поручителя визначається виходячи із дійсних на відповідний момент зобов`язань боржника, які існують за основним зобов`язанням, з урахуванням обсягу забезпечення за умовами забезпечувального договору. Оцінка предмета забезпечення (майна) сторонами на момент укладення договору не впливає на обсяг забезпечених вимог у разі звернення стягнення на предмет забезпечення.

Закон про банкрутство не містить іншого порядку та способу визначення забезпечених вимог, ніж наведені вище положення законодавства, не пов`язує визначення вимог, забезпечених заставою (іпотекою) майна боржника, для включення їх до реєстру вимог, із договірною вартістю предметів забезпечення.

З огляду на наведені положення чинного законодавства України, вимоги Банку є такими, що забезпечені майном Боржника та підлягають внесенню до реєстру вимог кредиторів як такі, що погашаються в позачерговому порядку за рахунок майна Боржника, що є предметом забезпечення.

При цьому, законодавець зобов`язав розпорядника майна, незалежно від наявності чи відсутності заяв за даними обліку боржника, внести вимоги кредиторів, забезпечені заставою майна боржника, до реєстру вимог кредиторів, які забезпечені заставою боржника, та окремо внести до реєстру відомості про майно боржника, що є предметом застави, яке використовується виключно для першочергового задоволення вимог заставодержателя.

Розмір вимог, що забезпечені майном Боржника, встановлюється виходячи з розміру заборгованості АТ АК Богдан Моторс та розміру дійсних на момент подання заяви з кредиторськими вимогами зобов`язань майнової поруки по Договору №151118КЗ від 21.06.2018, незалежно від вартості предметів застави (така позиція кореспондує висновку Верховного Суду,наведеного в постанові від 14.11.2018 у справі № 903/6/18).

Сума заборгованості АТ АК Богдан Моторс перед Банком за Договором №151118КЗ від 21.06.2018 станом на 04.11.2020 (включно), яка забезпечена заставою майна ТОВ Мегатерм, становить 3 040 932,49 грн. відповідно до Розрахунку заборгованості, що додається, і складається із заборгованості:

- 2 257 856,53 грн. - сума заборгованості за Основним боргом;

- 783 075,96 грн. - комісія за управління Основним боргом.

Вищезазначені суми заборгованості за Договором №151118КЗ від 21.06.2018 підтверджуються виписками з рахунків обліку заборгованості за вказаним Договором.

Сума заборгованості ТОВ "МЕГАТЕРМ" за Договором про обслуговування рахунку в цінних паперах від 12.08.2014 №39-Д станом на 04.11.2020 включно становить 5 022,71 грн. відповідно до розрахунку заборгованості, що додається, і складається із заборгованості:

- 5 022,71 грн. - плата за надані послуги.

Також, з матеріалів грошових вимог вбачається, що Товариством з обмеженою відповідальністю Автомобільна Група Богдан за подання до Господарського суду Дніпропетровської області заяви про визнання кредиторських вимог до боржника було сплачено судовий збір в розмірі 4 204,00 грн.

За наслідком розгляду поданих матеріалів суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених кредиторських вимог, отже заява Акціонерного товариства "Державний екпортно-імпортний банк України" задовольняється судом повністю, а вимоги підлягають визнанню наступним чином: 4 204 грн. (судовий збір) - 1 черга; 5 022,71 грн. (4 черга), 3 040 932,49 грн. - вимоги забезпечені заставою.

Керуючись статтями 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, статтями 60, 64 Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд,

УХВАЛИВ:

Визнати грошові вимоги Акціонерного товариства "Державний екпортно-імпортний банк України" (03150, місто Київ, вулиця Антоновича, 127, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегатерм" (49005, місто Дніпро, вулиця Сімферопольська, будинок 21, офіс 203, ) в розмірі 4 204,00 грн. судового збору (1 черга), 5 022,71 грн. (4 черга), 3 040 932,49 грн. - позачергово (вимоги забезпечені заставою).

Окремо внести до реєстру вимог кредиторів грошові вимоги Акціонерного товариства "Державний екпортно-імпортний банк України" на суму 3 040 932, 49 грн., як такі, що забезпечені заставою майна боржника.

Ухвала набирає законної сили в день її підписання 16.03.2021 та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Ю.Ю. Первушин