ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

15.03.2021 Справа № 905/32/21

Позивач: Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (місцезнаходження: 01601, місто Київ, вулиця Б.Хмельницького, будинок 6; ідентифікаційний код 20077720)

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Новгородський комбінат комунального господарства» (ТОВ "НККГ") (місцезнаходження: 85295, Донецька область, місто Торецьк, селище міського типу Новгородське, вулиця Квіткова, будинок 1; ідентифікаційний код 31459617)

предмет позову: стягнення 122 327, 60 грн., в тому числі:

· 110 019, 54 грн. - основного боргу;

· 5 262, 35 грн. 3% річних;

· 5 031, 10 грн. інфляційні втрати.

підстави позову: неналежне виконання умов договору купівлі-продажу природного газу № 3538/18-БО-6 від 08.10.2018

судовий збір: 2 102,00 грн. (сплачено 2 102,00 грн.)

Суддя Матюхін В.І.

Акціонерне товариство Національна акціонерна компанія Нафтогаз України звернулось до господарського суду з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Новгородський комбінат комунального господарства» 122 327, 60 грн., у тому числі:

· 110 019, 54 грн. - основного боргу;

· 5 262, 35 грн. 3% річних;

· 5 031, 10 грн. інфляційні втрати.

В обґрунтування позову позивач послався на неповну та несвоєчасну оплату відповідачем поставленого з 01.02.2019 по 30.04.2019 природного газу, здійсненого на виконання умов договору купівлі-продажу природного газу № 3538/18-БО-6 від 08.10.2018.

Ухвалою від 16.01.2021 відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами. Розгляд справи призначено на 15.02.2021.

Відповідачу встановлено строк для надання (суду і позивачеві) відзиву на позовну заяву, всіх письмових та електронних доказів, висновків експертів і заяв свідків, що підтверджують заперечення проти позову - протягом (не пізніше) п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Із урахуванням вимог ст.ст.166, 167, 251 ГПК України встановити:

позивачу строк для подання відповіді на відзив - протягом 3-х робочих днів з дня отримання відзиву;

відповідачу строк для подання заперечення на відповідь - протягом 3-х робочих днів з дня отримання відповіді.

У зв`язку з недостатнім фінансуванням та зупиненням поштових відправлень, ухвалу про відкриття провадження у справі направлено позивачу електронною поштою. Відповідача повідомлено шляхом розміщення оголошення на сайті Господарського суду Донецької області.

Ухвалою від 15.02.2021, яка була отримана відповідачем 19.02.21:

- розгляд справи було відкладено на 01.03.2021;

- подовжено процесуальний строк на подання відзиву на позовну заяву і встановлено відповідачу строк для надання (суду і позивачеві) відзиву на позовну заяву, всіх письмових та електронних доказів, висновків експертів і заяв свідків, що підтверджують заперечення проти позову - протягом (не пізніше) 3-х робочих днів з дня вручення ухвали.

Сторони, належним чином повідомлені про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін (відповідач - в строк для подання відзиву (протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі), а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву) не подали.

Ухвалою від 01.03.2021, яка була надіслана сторонам наступного дня і отримана відповідачем 05.03.2021, з метою надання сторонам можливості надати суду відповідь на відзив (за наявності такого) та заперечень, розгляд справи було відкладено на 15.03.2021.

Відповідач, належним чином повідомлений про дату розгляду справи, не заперечив проти позовних вимог, відзив на позов у встановлений судом строк без поважних причин не надав, у зв`язку з чим господарським судом справа на підставі ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України розглянута за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд встановив:

08.10.2018 між Публічним акціонерним товариством Національна акціонерна компанія Нафтогаз України (позивач, постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Новгородський комбінат комунального господарства» (відповідач, споживач) був укладений договір № 3538/18-БО-6 постачання природного газу (далі по тексту договір), за умовами якого постачальник зобов`язується поставити споживачу у 2018 році імпортований природний газ (за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, ввезений на митну територію України постачальником), а покупець зобов`язується оплатити природний газ, на умовах цього договору (пункти 1.1, 1.4 договору).

Постановою Кабінету Міністрів України №226 від 06.03.2019 «Деякі питання акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України» змінено тип публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України з публічного на приватне та перейменовано його в акціонерне товариство Національна акціонерна компанія Нафтогаз України.

Укладений між сторонами договір є договором поставки, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання параграфу 3 глави 54 Цивільного кодексу України, параграфу 1 глави 30 Господарського кодексу України.

Згідно ч.1 ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч.2 ст.712 до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч.1 ст.264 Господарського кодексу України матеріально-технічне постачання та збут продукції виробничо-технічного призначення і виробів народного споживання як власного виробництва, так і придбаних у інших суб`єктів господарювання, здійснюються суб`єктами господарювання шляхом поставки, а у випадках, передбачених цим Кодексом, також на основі договорів купівлі-продажу.

За приписами ч.1 ст.265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч.1 ст.266 Господарського кодексу України предметом поставки є визначені родовими ознаками продукція, вироби з найменуванням, зазначеним у стандартах, технічних умовах, документації до зразків (еталонів), прейскурантах чи товарознавчих довідниках. Предметом поставки можуть бути також продукція, вироби, визначені індивідуальними ознаками.

Відповідно до пункту 1.2 договору, природний газ, що постачається за цим договором, використовується споживачем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами/організаціями.

У пункті 2.1 договору узгоджено, що постачальник передає споживачу з 01 жовтня 2018 року по 17 жовтня 2018 року природний газ орієнтованим обсягом до 5,5 тис. куб. м.

Пунктом 2.3. допускається відхилення фактично переданих обсягів газу від планових обсягів, зазначених в п.2.1 договору.

Приймання-передача природного газу, поставленого постачальником споживачеві у відповідному періоді постачання, оформлюється актом приймання-передачі газу. Обсяг використання газу споживачем у відповідному періоді постачання встановлюється шляхом складання добових обсягів, визначених на підставі показників комерційного вузла/вузлів обліку газу (пункт 3.7 договору).

Споживач зобов`язується подати не пізніше 22-го жовтня 2018 року постачальнику підписані споживачем два примірники акта приймання-передачі природного газу, де зазначаються фактичні обсяги використаного природного газу згідно з договором у розрахунковому місяці, його фактична ціна та вартість (пункт 3.8 договору).

Постачальник не пізніше 26-го жовтня 2018 року зобов`язується повернути споживачеві один примірник оригіналу акта приймання-передачі, підписаний уповноваженим представником та скріплений печаткою або повідомити в письмовій формі причини відмови від підписання цього акту (пункт 3.9 договору).

Ціна газу узгоджена сторонами у розділі 5 договору.

За змістом п.5.2. договору, ціна за 1000 куб. м природного газу на дату укладення договору становить 7 907,20 грн. без урахування ПДВ (податок на додану вартість за ставкою 20%). До сплати за 1000 куб. м природного газу 9 488, 64 грн. з ПДВ.

Як зазначено в ст.267 Господарського кодексу України договір поставки може бути укладений на один рік, на строк більше одного року (довгостроковий договір) або на інший строк, визначений угодою сторін. Якщо в договорі строк його дії не визначений, він вважається укладеним на один рік. Строки поставки встановлюються сторонами в договорі з урахуванням необхідності ритмічного та безперебійного постачання товарів споживачам, якщо інше не передбачено законодавством.

Договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін і діє в частині реалізації газу з 01.10.2018 до 17.10.2018 включно, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення (пункт 12.1 договору).

Згідно приписів ст.180 Господарського кодексу України господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Згідно ст.638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою

хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

З огляду на те, що сторони досягнули згоди щодо усіх істотних умов договору, договір поставки природного газу вважається укладеним.

Додатковою угодою №1 від 23.10.2018 сторони виклали пункти 2.1, 3.8, 3.9, 12.1 договору в наступній редакції:

« 2.1. Постачальник передає споживачу з 01 жовтня 2018 р. по 26 жовтня 2018 р. (включно) природний газ орієнтовним обсягом до 5,5 тис. куб. м.»;

« 3.8, Споживач зобов`язується подати не пізніше 31 жовтня 2018 року постачальнику:

- довідку за підписом уповноваженої особи про загальний обсяг використання споживачем природного газу в період з 01 жовтня 2018 по 26 жовтня 2018 (включно) з детальною розбивкою загальної кількості природного газу, зазначеної в довідці, за категоріями використання (у тому числі згідно з цим договором);

- підписані споживачем два примірники акта приймання-передачі природного газу, датованого 26.10.2018 року, де зазначаються фактичні обсяги використаного природного газу в період з 01 жовтня 2018 по 26 жовтня 2018 (включно) згідно з цим договором, його фактична ціна та вартість.

Виключно споживач несе відповідальність за достовірність обсягів газу, зазначених ним в довідці та акті приймання-передачі природного газу.

З.9. Постачальник не пізніше 06 листопада 2018 року повертає споживачу один примірник оригіналу акта приймання-передачі природного газу, підписаний уповноваженим представником та .кріплений печаткою. У разі непідписання постачальником акта приймання-передачі природного газу постачальник письмово повідомляє споживача про причини такого непідписання акта.»

« 12.1. Договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення підпису постачальника печаткою, і діє в частині реалізації природного газу з 01 жовтня 2018 р. до 26 жовтня 2018 р. (включно), а в частині проведення розрахунків - де їх повного здійснення».

Додатковими угодами №2 від 27.10.2018 і №3 від 06.11.2018 сторони коригували пункти 2.1, 3.8, 3.9, 5,3, 12.1 та 1.4, 2.1, 3.1, 5.1 - 5,3, 6.3, 12.1 договору відповідно.

Додатковою угодою №4 від 03.12.2018 сторони виклали договір № 3538/18-БО-6 у новій редакції, зазначивши зокрема таке:

«п.2.1. Постачальник передає Споживачу в період з 01 жовтня 2018 року по 30 квітня 2019 року (включно) замовлений Споживачем обсяг (об`єм) природного газу в кількості 87,0 тис. куб. м, у тому числі по місяцях (тис. куб. м):

ь жовтень 2018 0,0;

ь листопад 2018 15,5;

ь грудень 2018 18,0;

ь січень 2019 20,0;

ь лютий 2019 15,0;

ь березень 2019 13,0;

ь квітень 2019 5,5».

Пунктом 2.5 договору (в редакції додаткової угоди №4 від 03.12.2018) сторони погодили допущення «відхилення обсягу використання природного газу від замовленого обсягу протягом відповідного розрахункового періоду в розмірі ± 5, відсотків (плюс/мінус п`ять відсотків) від зазначеного в пункті 2.1 обсягу без підписання додаткової угоди».

Згідно п. 5.1. договору (в редакції додаткової угоди №4 від 03.12.2018), оплата за газ здійснюється споживачем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом розрахункового періоду. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 25-го числа включно місяця, наступного за місяцем постачання газу.

Відповідно до п.3.1 договору (в редакції додаткової угоди №4 від 03.12.2018), право власності на природний газ переходить від постачальника до споживача після підписання актів приймання - передачі. Після переходу права власності на природний газ споживач несе всі ризики і бере на себе відповідальність, пов`язану з правом власності на природний газ.

Приймання-передача природного газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному розрахунковому періоді, оформлюється актом приймання-передачі (п.3.8 договору).

Згідно з п.3.9 договору (в редакції додаткової угоди №4 від 03.12.2018), споживач зобов`язується подати не пізніше 7 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом: завірену копію акта про надання послуг з розподілу (транспортування) природного газу за розрахунковий період, складеного між споживачем та оператором газорозподільних мереж (ГРМ) (3.9.1); підписані споживачем два примірники акта приймання-передачі природного газу, де зазначаються фактичні обсяги використаного у розрахунковому періоді природного газу згідно з договором …, його фактична ціна та вартість (3.9.3).

Постачальник не пізніше десятого числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, повертає споживачу однин примірник оригіналу акта приймання-передачі природного газу, підписаний уповноваженими представником та скріплений печаткою. У разі непідписання Постачальником акта приймання-передач природного газу Постачальник письмово повідомляє Споживача про причини такого непідписання акта (3.10).

Відповідно до п.4.2 договору (в редакції додаткової угоди №4 від 03.12.2018) «ціна за 1000 куб.м газу становить 6 235,51 гривні, крім того податок на додану вартість (ПДВ) - 20%. Усього разом з податком на додану вартість - 7 482,61 грн. (сім тисяч чотириста вісімдесят дві гривні 61 коп.)».

Порядок та умови проведення розрахунків визначені розділом 5 договору. Так, відповідно до п.6.1 договору оплата за природний газ здійснюється споживачем виключно коштами шляхом 100-відсоткової поточної оплати протягом розрахункового періоду. Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем постачання газу.

Договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення підпису постачальника печаткою, і діє в частині постачання природного газу до 30 квітня 2019 року (включно), а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення (п.11.1 договору в редакції додаткової угоди №4 від 03.12.2018).

Згідно ст.664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар.

На виконання умов п.2.1 договору позивачем відповідачу був переданий у період з 01.11.2018 по 30.04.2019 (поставлений) природний газ, що підтверджується актами приймання-передачі природного газу:

- від 30.11.2018 у обсязі 10,489 тис. куб. метрів на суму 78 485,11грн. (з ПДВ);

- від 31.12.2018 у обсязі 13,936 тис. куб. метрів на суму 104 277,68грн. (з ПДВ);

- від 31.01.2019 у обсязі 15,734 тис. куб. метрів на суму 117 731,41грн. (з ПДВ);

- від 28.02.2019 у обсязі 13,553 тис. куб. метрів на суму 101 411,84грн. (з ПДВ);

- від 31.03.2019 у обсязі 12,367 тис. куб. метрів на суму 92 537,46грн. (з ПДВ);

- від 30.04.2019 у обсязі 1,649 тис. куб. метрів на суму 12 338,83грн. (з ПДВ).

Як встановлено ч.1 ст.691 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Відповідно до ч.1 ст.692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

За твердженням позивача, не спростованим відповідачем, за отриманий у період з 01.02.2019 по 30.04.2019 природний газ відповідач розрахувався частково та несвоєчасно, зокрема заборгованість становить 110 019, 54 грн., у тому числі за:

ь лютий 2019 року 5 143, 25грн.;

ь березень 2019 року 92 537, 46грн.

ь квітень 2019 року 12 338, 83 грн.

За таких обставин і зважаючи на те, що:

· відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку;

· за приписами ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України зобов`язання виникають, зокрема, з договору;

· згідно ч.1 ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

· згідно ч.2 ст.712 до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

· згідно із ст.655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму;

· згідно із вимогами ст.ст.525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускаються;

· за приписами ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться;

· за змістом ст.193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться;

· відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами;

· ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін);

· за змістом ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання);

· відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом;

· ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачене, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом;

· загальна сума 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати переданого (поставленого) у період з 01.02.2019 по 30.04.2019 природного газу, нарахованих позивачем на відповідача за період з 26.03.2019 по 30.11.2020 (включно), становить 5 262, 35 грн., у тому числі за зобов`язаннями:

ь лютий 2019 року за період з 26.03.2019 по 30.11.2020 260, 02грн.;

ь березень 2019 року за період з 26.04.2019 по 30.11.2020 4 442, 44грн.

ь квітень 2019 року за період з 28.05.2019 по 30.11.2020 559, 89 грн.

· загальна сума інфляційних втрат за прострочення виконання грошового зобов`язання з оплати переданого (поставленого) у період з 01.02.2019 по 30.04.2019 природного газу, нарахованих позивачем на відповідача за період квітень 2019 року листопад 2020 року, становить 5 031, 10 грн., у тому числі за зобов`язаннями:

ь лютий 2019 року за період квітень 2019 листопад 2020 293, 17грн.;

ь березень 2019 року за період з травень 2019 листопад 2020 4 256, 72грн.

ь квітень 2019 року за період з червень 2019 листопад 2020 481, 21 грн.

· зауважень щодо розрахунку здійснених позивачем нарахувань відповідачем не заявлено,

господарський суд вважає, що: позов обґрунтований і підлягає задоволенню у повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене, на підставі ст.ст.526, 530, 610, 612, 625, 691, 692, 712 Цивільного кодексу України, ч.1 ст.193 Господарського кодексу України і керуючись ст.ст.210, 231, 233, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017), господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Новгородський комбінат комунального господарства» (ТОВ "НККГ") (місцезнаходження: 85295, Донецька область, місто Торецьк, селище міського типу Новгородське, вулиця Квіткова, будинок 1; ідентифікаційний код 31459617) на користь Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України (місцезнаходження: 01601, місто Київ, вулиця Б.Хмельницького, будинок 6; ідентифікаційний код 20077720) 110 019, 54 грн. - основного боргу, 5 262, 35 грн. 3% річних. 5 031, 10 грн. інфляційні втрати, 2 102,00 грн. на відшкодування витрат з оплати судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається у порядку, передбаченому п.17.5 перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, протягом двадцяти днів з дня його проголошення (складення повного судового рішення).

Повний текст судового рішення складено 16.03.2021.

Суддя В.І. Матюхін