ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"12" березня 2021 р. м. Київ Справа № 911/640/21

Господарський суд Київської області у складі судді Антонової В.М., розглянувши заяву Приватного підприємства «Дальнобой-Сервіс» б/н від 01.03.2021 (вх. №637/21 від 04.03.2021) про видачу судового наказу про стягнення з Державного підприємства «Чайка» заборгованості на суму 22206,00 грн

ВСТАНОВИВ:

04.03.2021 Приватне підприємство «Дальнобой-Сервіс» подало до Господарського суду Київської області заяву б/н та 01.03.2021 (вх. №637/21 від 04.03.2021) до боржника (Державного підприємства «Чайка») про видачу судового наказу.

Дослідивши подану Приватним підприємством «Дальнобой-Сервіс» заяву на предмет відповідності її приписам ст. ст. 147, 150 ГПК України, господарський суд встановив, що наявні підстави для відмови заявнику у видачі судового наказу з огляду на таке.

Підстави та порядок видачі судового наказу врегульовано положеннями Розділу ІІ ГПК України.

Частиною 1 ст. 147 ГПК України передбачено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 147 ГПК України встановлено, що із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги.

За ч. 1 ст. 148 ГПК України унормовано, що судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з ч. 3 ст. 150 ГПК України передбачено, що до заяви про видачу судового наказу додаються, зокрема інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Із поданої до суду заяви про видачу судового наказу вбачається, що вимоги Приватного підприємства «Дальнобой-Сервіс» ґрунтуються на видаткових накладних, за якими було поставлено товар Державному підприємству «Чайка» на загальну суму 51711,84 грн.

В підтвердження обов`язку боржника по сплаті коштів за отриманий товар, заявник подав до суду копії видаткових накладних, рахунки-фактури та акт звірки взаємних розрахунків станом на 31.12.2020.

Також, заявником у заяві про видачу судового наказу зазначено, що між ним та боржником виникли позадоговірні відносини за видатковими накладними.

Проте, відсутність укладеного письмового договору суперечить нормам ч. 1 ст. 148 ГПК України відповідно до якої унормовано, що судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Також суд зазначає, що наданий заявником до суду акт звірки взаємних розрахунків станом на 31.12.2020 не містить підпису представника Державного підприємства «Чайка», отже не підтверджує факт звіряння бухгалтеріями підприємств бухгалтерського обліку операцій, що відбулися.

Зважаючи, що між заявником та боржником не укладено письмового (у тому числі електронного) договору, суд дійшов висновку про відсутність підстав для видачі судового наказу.

Враховуючи вищевикладене, суд встановив, що заявником порушено ч. 1 ст. 148 ГПК України, що згідно з п. 3 ч. 1 ст. 152 ГПК України є підставою для відмови заявнику у видачі судового наказу за вимогою про стягнення з боржника 22206,00 грн боргу за правилами наказного провадження.

За приписами п. 3 ч. 1 ст. 152 ГПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 2 ст. 152 ГПК України передбачено, що про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Згідно з приписів ч. 2 ст. 153 ГПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 151 ГПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ст. 147, 148, 150, 151, 152, 153, 234 ГПК України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Приватному підприємству «Дальнобой-Сервіс» б/н та 01.03.2021 (вх. №637/21 від 04.03.2021) у задоволенні заяви про видачу судового наказу про стягнення з Державного підприємства «Чайка» заборгованості на суму 22206,00 грн.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 235 ГПК України, та відповідно до ст. 256 ГПК України та пп. 17.5 п. 17 ч. 1 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її підписання.

З інформацією про дане судове рішення учасники справи можуть ознайомитися на сайті: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя В.М. Антонова