Господарський суд Рівненської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" лютого 2021 р. м. Рівне Справа № 918/906/19

Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді Пашкевич І.О., за участі секретаря судового засідання Ткачук І.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали справи

за позовом Заступника керівника Сарненської місцевої прокуратури (34500, вул.Демократична, 32, м.Сарни, Рівненська область, ) в інтересах держави в особі Вараської міської ради (34400, вул. Незалежності, 1, м. Вараш, Рівненська область, )

до відповідача 1: Виконавчого комітету Вараської міської ради (34400, вул. Незалежності, 1, м.Вараш, Рівненська область, )

до відповідача 2: Обслуговуючого кооперативу "ЖБК Енергетик" (43005, Волинська область, м.Луцьк, вул.Нестора Бурчака, буд.14, кв.10, )

про визнання частин договору про пайову участь недійсними та стягнення коштів

за участі прокурора Рівненської обласної прокуратури - Марщівської О.П.

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2019 року Заступник керівника Сарненської місцевої прокуратури (далі Прокурор) в інтересах держави в особі Вараської міської ради (далі Рада) звернувся до Господарського суду Рівненської області з позовною заявою до відповідача 1: Виконавчого комітету Вараської міської ради (далі Виконавчий комітет) та до відповідача 2: Обслуговуючого кооперативу "ЖБК Енергетик" (далі Кооператив) про визнання частин договору про пайову участь недійсними та стягнення недоотриманого розміру пайової участі у розвитку інфраструктури міста на суму 1 644 190 грн.

Недійсність частини договору №07-2016 від 15.12.2016 про пайову участь у розвитку інфраструктури міста Кузнецовська, укладеного між відповідачами, Прокурор обґрунтовує з посиланням на статті 203, 215 Цивільного кодексу України, зокрема, з тих підстав, що означений правочин суперечить ч. 5 ст. 30 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", так як для відповідача 2 безпідставно зменшено розмір пайової участі у розвитку інфраструктури міста на суму проведеного благоустрою поза межами виділеної земельної ділянки та, відповідно, спеціальним фондом бюджету міста Вараш недоотримано дохід в загальній сумі 1 644 190,00 грн.

Ухвалою суду від 23.12.2019 позовну заяву №36-1055вих-19 від 16.12.2019 Прокурора в інтересах держави в особі Ради до відповідача 1 Виконавчого комітету, до відповідача 2 Кооперативу про визнання частин договору про пайову участь недійсними та стягнення коштів залишено без руху. Позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви.

28 грудня 2019 року на адресу суду надійшов лист Прокурора на виконання вимог ухвали від 23.12.19 про виправлення недоліків позовної заяви зазначених у вищевказаній ухвалі.

Ухвалою суду від 08.01.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 28.01.2020.

21 січня 2020 року на адресу суду від Виконавчого комітету надійшли наступні документи: відзив вих.№21/02.3-27/04 від 16.01.2020 та клопотання вих.№20/02.3-27/04 від 16.01.2020 про застосування позовної давності та залишення позову без розгляду.

Відповідно до відзиву Виконавчого комітету вих.№21/02.3-27/04 від 16.01.2020, останній не визнав обставини наведені у позовній заяві, просив відмовити у задоволенні позовних вимог у зв`язку з їх безпідставністю. Зазначив, що отримавши та опрацювавши Акт ревізії фінансово-господарської діяльності Виконавчого комітету за період з 01.01.2014 по 31.03.2017 від 16.06.2017 № 13-17-08-06/22 (далі - Акт), Виконавчий комітет дійшов висновку, що порушення вказані у Акті, зокрема, щодо безпідставності зменшення розміру пайової участі Кооперативу на об`єкт будівництва - Будівництво 9-ти поверхового житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями, який розташований за адресою: мікрорайон Вараш, 43/1, м. Кузнецовськ (Вараш) Рівненської області, не відповідають дійсності, про що подав до Управління Західного офісу Держаудитслужби в Рівненській області заперечення (листом № 329/02.3-27/04 від 04.07.2017). Отже, на переконання Виконавчого комітету, сам лише факт відсутності звернення суб`єкта владних повноважень із позовом до суду, не може свідчити про свідоме зволікання уповноваженого органу щодо захисту своїх прав та інтересів. Вважає, що виходячи з Рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999 р. № 1-1/99, органи прокуратури не мають повноважень на представництво інтересів органів місцевого самоврядування. Вказує, що твердження Прокурора про те, що кошти пайової участі, на основі принципу єдності поєднуються з державним бюджетом України є некоректними, оскільки, пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури, а кошти, отримані як пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту, можуть використовуватися виключно для створення і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури відповідного населеного пункту (відповідно ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", чинної на момент укладення договору пайової участі № 07-2016 від 15.12.2016 року).

27 січня 2020 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву Кооперативу від 23.01.2020, відповідно до якого останній вважає вимоги прокурора безпідставними та незаконними, просив у задоволенні позовних вимог відмовити. Зазначив, що у січні 2020 року за ухвалами слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області у справі № 569/9534/19 1-кс/569/172/20 та у справі № 569/9534/19 1-кс/569/171/20 були проведені обшуки та вилучення документів Кооперативу, які безпосередньо стосуються даної справи, таким чином всі документи, які могли б бути долученими в якості доказів по даній справі вилучено, і на цей час не повернулись. Разом з цим відповідач 2 наголошує, що відповідно до Рішення КСУ від 08.04.1999 року "1-1/99" визначено, що органи прокуратури не мають повноважень на представництво інтересів органів місцевого самоврядування, яким є Виконавчий комітет Вараської міської ради, в свою чергу жодних заяв щодо недійсності в цілому чи в частинах договорів про пайову участь від Виконавчого комітету на адресу Кооперативу не надходило.

Ухвалою суду від 28.01.2020 продовжено Кооперативу процесуальний строк для подачі відзиву на позовну заяву до 11.02.2020. Підготовче засідання відкладено на 18.02.2020.

05 лютого 2020 року на адресу суду від Ради надійшло клопотання про відмову від позову та закриття провадження у справі вх. № 281/20 від 05.02.2020, у зв`язку з відсутністю повноважень прокуратури на представництво інтересів територіальних громад та місцевих рад у суді. Посилаючись на рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999 р. № 1-1/99, вказав, що органи прокуратури можуть представляти лише ті органи місцевого самоврядування, які наділені повноваженнями органів виконавчої влади. Рада також зазначила, що Прокурор не дотримався норми частини 4 статті 23 ЗУ "Про прокуратуру" та не повідомив Раду про намір подати позов до його пред`явлення, адже повідомлення надійшло на ім`я міського голови, а не адресоване Раді, та надіслане одночасно з надсиланням позову. Судом протокольною ухвалою у судовому засіданні 07.09.2020 відмовлено у задоволенні клопотання Ради про відмову від позову та закриття провадження у справі, у зв`язку з наступним.

Згідно ч. 5 ст. 55 ГПК України, відмова органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, від поданого прокурором в інтересах держави позову (заяви), подання ним заяви про залишення позову без розгляду не позбавляє прокурора права підтримувати позов (заяву) і вимагати розгляду справи по суті.

Таким чином, оскільки, Прокурор не підтримав заяву Ради та просив розглянути справу по суті, у суду відсутні підстави для закриття провадження у справі №918/906/19.

Щодо підстав представництва прокурором інтересів держави в суді, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 131-1 Конституції України на прокуратуру України покладається представництво в суді інтересів держави у випадках, визначених законом.

Згідно з ч. 3 ст. 4 ГПК України до господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до статті 53 ГПК України у випадках, встановлених законом, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи можуть звертатися до суду в інтересах інших осіб, державних чи суспільних інтересах та брати участь у цих справах.

У визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за ново виявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Велика Палата Верховного Суду сформулювала ряд правових висновків стосовно застосування ст. 23 Закону України Про прокуратуру під час визначення судами наявності підстав для представництва прокурором інтересів держави у суді: 1) таке право виникає у разі наявності органу, уповноваженого здійснювати захист інтересів держави у спірних правовідносинах, за умови, якщо таким органом не вживаються заходи для належної реалізації своїх повноважень або вживаються не у повній мірі (такий орган не звертається до суду з відповідним позовом, не застосовує свої владні повноваження для самостійного вирішення спірної ситуації, ухиляється від сплати судового збору тощо); 2) прокурор у позовній заяві, апеляційній чи касаційній скарзі має обґрунтувати наявність підстав для звернення до суду, однак незгода суду з наведеним у позовній заяві обґрунтуванням прокурора, як і неподання прокурором доказів відсутності органів влади, які мають повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах, не є підставою для залишення позову без розгляду; 3) якщо підставою для представництва інтересів держави прокурор зазначив відсутність органу, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах, цей довід прокурора суд повинен перевірити незалежно від того, чи надав прокурор докази вчинення ним дій, спрямованих на встановлення відповідного органу.

Своє звернення Прокурор обґрунтовує тим, що кошти пайової участі у розвитку інфраструктури міста Вараш надходять на рахунки виконавчого комітету Вараської міської ради, які в подальшому перераховуються до міського бюджету. Вараська міська рада є органом, на який покладено повноваження у сфері пайової участі у розвитку інженерно-транспортної інфраструктури м. Вараш. Кошти у вигляді пайової участі у розвитку інженерно-транспортної інфраструктури м. Вараш є доходами міського бюджету міста Вараш, який на основі принципу єдності поєднаний з державним бюджетом України та бере участь у міжбюджетних відносинах, а отже ненадходження коштів до міського бюджету створює загрозу порушення державному бюджету та балансу міжбюджетних відносин. Згідно з ч. 3 ст. 142 Конституції України, держава бере участь у формуванні доходів бюджетів місцевого самоврядування, фінансово підтримує місцеве самоврядування. Витрати органів місцевого самоврядування, що виникли внаслідок рішень органів державної влади, компенсуються державою. В свою чергу Вараська міська рада Рівненської області ніяким чином не використовує надані їй чинним законодавством повноваження щодо відновлення своїх порушених прав. Так, про порушення щодо залучення коштів до місцевого бюджету стало відомо з Акту ревізії фінансово-господарської діяльності Виконавчого комітету (виконавчого комітету Кузнецовської міської ради) за період з 01.01.2014 по 31.03.2017 (Акт №13-17-08-06/22 від 16.06.2017), до моменту звернення прокуратурою з даним позовом, Рада не вчинила дій щодо визнання частин договору про пайову участь недійсними та стягнення коштів.

В матеріалах справи наявний також лист Виконавчого комітету за підписом міського голови м. Вараш №10854/24-2019 від 27.11.2019, адресований старшому слідчому відділу розслідувань особливо тяжких злочинів Слідчого управління ГУ Національної поліції в Рівненській області, відповідно до якого міський голова вказав, що внаслідок непогодження та заперечення висновків вказаних у Акті ревізії фінансово-господарської діяльності виконавчого комітету Вараської міської ради (виконавчого комітету Кузнецовської міської ради) за період з 01.01.2014 по 31.03.2017 (Акт №13-17-08-06/22 від 16.06.2017) Виконавчий комітет не звертався з позовом до Кооперативу до суду (том ІІ, а.с. 125-126).

Виходячи із змісту рішення Конституційного Суду України у справі від 08.04.1999 р. № 1-1/99, поняття "орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах" означає орган, на який державою покладено обов`язок щодо здійснення конкретної діяльності у відповідних правовідносинах, спрямованої на захист інтересів держави. Таким органом, відповідно до статей 6, 7, 13 та статті 143 Конституції України, може виступати орган державної влади чи місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

Вищевказаним рішенням Конституційного Суду України у справі від 08.04.1999 № 3-рп/99, передбачено, що прокурор або його заступник самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві, в чому полягає порушення інтересів держави та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Частиною 1 статті 142 Конституції України передбачено, що матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад.

Згідно із частиною 1 статті 143 Конституції України територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності, встановлюють місцеві податки і збори відповідно до закону, а також вирішують інші питання місцевого значення, віднесені законом до їхньої компетенції.

Статтею 145 Конституції України гарантовано захист прав місцевого самоврядування в судовому порядку.

Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо.

Таким чином, суд погоджується з позицією Прокурора, що органом місцевого самоврядування неналежним чином здійснювався захист інтересів територіальної громади міста Вараш щодо наповнення місцевого бюджету, кошти від яких перераховуються до цільового фонду соціально-економічного розвитку міста. При цьому, несплата коштів пайової участі порушує економічні інтереси держави через ненадходження вказаних коштів до бюджету.

Отже, з огляду на викладене, Вараська міська рада в даному випадку є органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, тобто компетентним органом, якому було відомо про порушення інтересів держави, але який не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

З урахуванням зазначеного вище, суд вважає доведеною наявність підстав для подання Прокурором даного позову.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для залишення позову Прокурора без розгляду.

06 лютого 2020 року на адресу суду від Виконавчого комітету надійшли доповнення до відзиву вих. № 21/02.3-27/04 від 05.02.2020. Суд залишає вказаний документ "доповнення до відзиву вих. № 21/02.3-27/04 від 05.02.2020" без розгляду, оскільки Господарським процесуальним кодексом не передбачено можливість подачі доповнень до поданого відзиву. На переконання суду заперечення проти позову відповідачем повинні бути викладені у письмовому відзиві та повинні бути подані у строк для подачі відзиву. Оскільки такий строк для Виконавчого комітету станом на 05.02.2020 сплив, а останній не просив про його поновлення, судом не приймаються до розгляду подані Виконавчим комітетом доповнення.

12 лютого 2020 року на адресу суду від Кооперативу надійшов відзив на позовну заяву вих. № 5 від 10.02.2020. Зазначений відзив приймається судом до розгляду, враховуючи те, що ухвалою суду від 28.01.2020 продовжено Кооперативу процесуальний строк для подачі відзиву на позовну заяву до 11.02.2020, а останній скористався своїм правом у визначений судом строк (11.02.2020 відзив здано у відділення поштового зв`язку).

Відповідач 2 заперечив проти задоволення позову та вказав наступне:

- впродовж дії оспорюваного договору Виконавчий комітет жодного разу не позивався до Кооперативу з клопотанням про визнання його (як в цілому так і в частинах) недійсним чи з клопотанням про внесення будь-яких змін. Кооператив в свою чергу належним чином виконав всі свої зобов`язання по даному договору у встановлені строки і в повному об`ємі;

- відповідно до частини 5 статті 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин, величина пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування (відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової участі у розвитку інфраструктури), з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта, визначеної згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами. При цьому не враховуються витрати, зокрема, на влаштування транспортних комунікацій, що і відбулось в даному випадку;

- у Роз`ясненнях з питань застосування законодавства у сфері державної допомоги Антимонопольного комітету України від 28 лютого 2018 року № 2-рр/дд, до інфраструктури об`єкта транспорту належать об`єкти дорожнього сервісу, архітектурне облаштування, будівлі та споруди, що забезпечують її функціонування, зокрема, майданчики для стоянки транспортних засобів;

- згідно ДБН 360-92 (що діяв на момент виникнення спору) Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень пункту 7.43 зберігання легкових автомобілів у містах (населених пунктах) слід передбачати відповідно до функціонального зонування їх територій. У житлових районах повинне бути забезпечене постійне зберігання усіх автомобілів (100%), які належать жителям цих районів, тимчасове зберігання автомобілів відвідувачів. Кількість місць постійного зберігання легкових автомобілів у житлових районах визначається, виходячи із кількості населення даного району на розрахунковий термін і розрахункового рівня автомобілізації, а тимчасового зберігання, - виходячи з умов забезпечення цими місцями як мінімум 10% розрахункового парку автомобілів, які належать жителям даного району;

- у Виконавчого комітету були усі правові підстави для зменшення величини пайової участі при укладенні спірного Договору на кошторисну вартість парковок;

- заперечує щодо позовної вимоги "визнати недійсним пункт 2.4.1 договору № 06-2016 про пайову участь у розвитку інфраструктури міста Кузнецовська від 15.12.2016 в частині загальної суми коштів пайової участі 150 344 грн., визначеної з урахуванням її зменшення на суму 1 644 190 гривень" оскільки пункт договору, щодо загальної суми коштів пайової участі є ціною договору, тобто є істотною умовою, визнаватись в цій частині недійсним він не може. Договір залишиться без ціни договору, що тягне за собою його автоматичну недійсність.

12 лютого 2020 року на адресу суду від Прокурора надійшли заперечення на клопотання відповідача 1 про застосування строку позовної давності та залишення позову без розгляду.

17 лютого 2020 року на адресу суду від Прокурора надійшла відповідь на відзив Виконавчого комітету, у якій, Прокурор крім наведених заперечень проти доводів наведених у відзиві, зокрема вказав, що зазначення прокурором у п. 2 прохальної частини позовної заяви "договору № 06-2016" замість "договору № 07-2016" є технічною опискою. Просив вважати вірним та прийняти до розгляду п. 2 прохальної частини позовної заяви у справі № 918/906/19 в наступній редакції - "Визнати недійсним пункт 2.4.1. договору № 07-2016 про пайову участь у розвитку інфраструктури міста Кузнецовська від 15.12.2016 року в частині загальної суми коштів пайової участі 150 344 грн., визначеної з урахуванням її зменшення на суму 1 644 190 гривень".

Ухвалою суду від 18.02.2020 підготовче засідання відкладено на 03.03.2020.

20 лютого 2020 року на адресу суду від Прокуратури надійшла відповідь на відзив з доказами її надіслання іншим учасникам справи.

25 лютого 2020 року від Виконавчого комітету надійшли заперечення на відповідь на відзив, у яких останній вказує, що Прокурором не спростовано доводів Виконавчого комітету наведених у відзиві.

02 березня 2020 року від Кооперативу надійшло заперечення на відповідь на відзив, відповідно до якого останній вважає, що посилання прокурора щодо недійсності окремих частин правочину є суб`єктивною думкою прокурора та не стосуються предмету доказування та не повинні братись судом до уваги, оскільки позивачем не зазначено, жодного доказу, що ті пункти Договору які прокуратура просить визнати недійсними суперечать Закону. Вважає, що зменшення розміру пайової участі у розвитку інфраструктури м. Вараш є правомірним та відповідає вимогам Закону, зокрема, ч. 5 ст. 30 ЗУ "Про регулювання містобудівної діяльності".

Ухвалою суду від 03.03.2020 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів. Розгляд справи у підготовчому судовому засіданні відкладено на 12.03.2020.

Ухвалою суду від 12.03.2020 зупинено провадження у справі №918/906/19 до прийняття судового рішення Великою Палатою Верховного Суду у справі № 912/2385/18.

Ухвалою суду від 17.08.2020 поновлено провадження у справі № 918/906/19. Розгляд справи призначено у підготовчому судовому засіданні з повідомленням сторін на 01.09.2020.

У судовому засіданні 01.09.2020 було оголошено перерву до 07.09.2020.

03 вересня 2020 року Радою подано клопотання про залишення позовної заяви без розгляду відповідно до положень пункту 2 частини 1 статті 226 ГПК України з огляду на недотримання Прокурором норм статті 23 Закону України "Про прокуратуру".

07 вересня 2020 року від Прокурора надійшло клопотання про витребування доказів, а також заперечення на клопотання Ради про залишення позову без розгляду, з тих підстав, що прокурором дотримано вимог ст. 23 Закону України "Про прокуратуру".

Судом протокольною ухвалою у судовому засіданні 07.09.2020, з урахуванням пояснень Прокурора, відмовлено у задоволенні клопотання Ради про залишення позовної заяви без розгляду з тих підстав, що на переконання суду прокурором дотримано вимог ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" .

Ухвалою суду від 07.09.2020 клопотання Прокуратури про витребування доказів у справі №918/906/19 задоволено. Витребувано у Прокуратури Рівненської області висновок експерта №8208 від 30.06.2020 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи у кримінальному провадженні №0000092. Продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів. Розгляд справи у підготовчому провадженні відкладено на 24.09.2020.

24 вересня 2020 року до суду від Рівненської обласної прокуратури на виконання вимог ухвали суду від 07.09.2020 надійшли витребувані докази, серед яких висновок експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи №8208 від 30.06.2020.

У судовому засіданні 24.09.2020 було оголошено перерву до 12.10.2020.

12 жовтня 2020 року відповідачем 2 - Кооперативом через відділ канцелярії та документального забезпечення суду подано клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи.

Ухвалою суду від 12.10.2020 призначено у справі №918/906/19 судову будівельно - технічну експертизу, проведення якої доручено Рівненському відділенню Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз. На вирішення будівельно-технічної експертизи поставлено питання: чи належать майданчики для паркування (парковки) № 14 та № 19, що розташовані поблизу будинку за адресою: Рівненська область, м. Вараш, м-н Вараш, 43/1, до об`єктів інженерно-транспортної інфраструктури? Якщо ні то до яких об`єктів будівництва належать вказані майданчики для паркування (парковки)?. Матеріали справи №918/906/19 надіслано Рівненському відділенню Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз, провадження у справі зупинено до отримання результатів (висновку) судової будівельно-технічної експертизи.

Цією ж ухвалою витрати, що підлягають сплаті за проведення судової будівельно-технічної експертизи покладено на заявника - відповідача 2 (Кооператив).

03 грудня 2020 року на електронну адресу суду від Виконавчого комітету надійшло клопотання про визнання позову.

Разом з тим, 13.01.2021 до суду повернулись матеріали судової справи №918/906/19 з експертної установи, без виконання експертизи, у зв`язку з неоплатою Кооперативом її вартості.

Ухвалою суду від 14.01.2021 поновлено провадження у справі № 918/906/19. Розгляд справи призначено у підготовчому судовому засіданні з повідомленням сторін на 26.01.2021.

Ухвалою суду від 26.01.2021 закрито підготовче провадження у справі № 918/906/19. Призначено справу до судового розгляду по суті на 09.02.2021.

02 лютого 2021 року на адресу суду надійшла заява від ОСОБА_1 про вступ у справу в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів.

04 лютого 2021 року на адресу суду надійшли доповнення до відзиву від відповідача 2. Суд залишає вказаний документ "доповнення до відзиву" без розгляду, оскільки Господарським процесуальним кодексом не передбачено можливість подачі доповнень до поданого відзиву. На переконання суду заперечення проти позову відповідачем повинні бути викладені у письмовому відзиві або запереченнях на відповідь на відзив, які повинні бути подані у строки для подачі відзиву та заперечень. Оскільки такі строки для Відповідача 2 станом на 02.02.2021 сплили, а останній не просив про їх поновлення, судом не приймаються до розгляду подані Кооперативом доповнення до відзиву.

04 лютого 2021 року на адресу суду надійшла заява від Кооперативу про залучення у справу ОСОБА_1 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів.

Ухвалою суду від 05.02.2021 заяву від 02.02.2021 ОСОБА_1 про вступ у справу в якості третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідачів та заяву від 01.02.2021 Кооперативу про залучення у справу ОСОБА_1 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів - залишено без розгляду з мотивів наведених в ухвалі.

09 лютого 2021 року відповідачем 2 подано до суду клопотання про повернення справи на стадію підготовчого провадження та призначення у справі судової будівельно-технічної експертизи, на вирішення якої просив поставити питання чи належать майданчики для паркування (парковки) № 14 та № 19, що розташовані поблизу будинку за адресою: Рівненська область, м. Вараш, м-н Вараш, 43/1, до об`єктів інженерно-транспортної інфраструктури? Якщо ні то до яких об`єктів будівництва належать вказані майданчики для паркування (парковки)?.

Так, відповідно до статті 182 ГПК України, у підготовчому засіданні суд, зокрема, вирішує питання про призначення експертизи, виклик у судове засідання експертів, свідків, залучення перекладача, спеціаліста.

Ухвалою суду від 26.01.2021 закрито підготовче провадження у справі № 918/906/19. Призначено справу до судового розгляду по суті на 09.02.2021.

Відтак, клопотання відповідачем 2 про призначення експертизи подане після закриття підготовчого провадження у справі.

Статтею 194 ГПК України встановлено, що завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат.

Суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті справи, показаннями свідків, оглянути речові докази (стаття 210 ГПК України).

Таким чином клопотання відповідача 2 про призначення судової експертизи подане поза строками встановленими положеннями процесуального закону. Окремо слід зазначити, що у випадку призначення у справі судової експертизи, для розгляду спору в належні строки, статтею 228 ГПК України (п. 2 ч. 1) передбачено можливість зупинення провадження у справі на час проведення такої експертизи, проте нормами статті 195 ГПК України в імперативному порядку встановлено, що провадження у справі на стадії її розгляду по суті зупиняється тільки з підстав, встановлених пунктами 1-3 частини першої статті 227 та пунктом 1 частини першої статті 228 цього Кодексу.

Крім того, відповідно до статті 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, висновок експертизи у даній справі, у випадку її проведення, в розумінні статей 86, 104 ГПК України, не мав би для суду заздалегідь встановленої сили, а підлягав би оцінці судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу.

Разом з тим, необхідно зазначити, що можливості та порядку повернення до підготовчого провадження, про яке зазначає відповідач 2, нормами Господарського процесуального кодексу не передбачено.

Крім того, призначена в межах строку у даній справі судова експертиза не була проведена експертною установою у зв`язку з неоплатою її вартості Кооперативом, з ініціативи якого така експертиза була призначена судом. Також, відповідач 2 не був позбавлений можливості скористатись правом наданим учасникам справи статтею 101 ГПК України, та надати до суду висновок експерта складений на його замовлення, враховуючи тривалий час зупинення провадження у справі.

Таким чином, суд відмовляє у задоволенні клопотання відповідача 2 про повернення справи на стадію підготовчого провадження та призначення у справі судової будівельно-технічної експертизи.

08 лютого 2021 року відповідачем 2 подано клопотання про залишення позовної заяви Прокурора без розгляду з підстав недотримання прокурором порядку передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру". Однак, дотримання Прокурором даного порядку досліджене судом при розгляді аналогічних клопотань відповідача 1, відтак, у задоволенні клопотання відповідача 2 про залишення позовної заяви Прокурора без розгляду суд відмовляє з підстав наведених раніше у даному рішенні.

У судовому засіданні 09.02.2021 було оголошено перерву до 25.02.2021.

Представники позивача та відповідачі 1 та 2 у судове засідання 25.02.2021 не з`явились.

24 лютого 2021 року від відповідача 2 надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності його повноважного представника. Позивач та відповідач 1 про дату, час та місце розгляду справи повідомлені, однак не забезпечили явки своїх повноважних представників.

Згідно з частиною 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Враховуючи вище наведене, суд дійшов висновку, що справа повинна бути розглянута у даному судовому засіданні, оскільки неявка позивача та відповідачів не перешкоджає всебічному, повному та об`єктивному розгляду всіх обставин справи.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що Прокурор звернувся до Господарського суду Рівненської області з позовною заявою в інтересах держави в особі Ради до Виконавчого комітету та до Кооперативу з вимогою про визнання частин договору про пайову участь недійсними та стягнення недоотриманого розміру пайової участі у розвитку інфраструктури міста на суму 1 644 190 грн. Недійсність частини договору №07-2016 від 15.12.2016 про пайову участь у розвитку інфраструктури міста Кузнецовська, укладеного між відповідачами, Прокурор обґрунтовує з посиланням на статті 203, 215 Цивільного кодексу України, зокрема, з тих підстав, що означений правочин суперечить ч. 5 ст. 30 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", так як для відповідача 2 безпідставно зменшено розмір пайової участі у розвитку інфраструктури міста на суму проведеного благоустрою поза межами виділеної земельної ділянки та, відповідно, спеціальним фондом бюджету міста Вараш недоотримано дохід в загальній сумі 1 644 190,00 грн.

Враховуючи усталену судову практику пов`язану з розглядом справ за зверненням прокурорів, норми чинного законодавства України дають прокурору право звертатися до суду з позовами про захист інтересів держави, обґрунтовуючи при цьому, у чому саме полягає таке порушення.

Місцеве самоврядування є способом реалізації народом належної йому влади, яка діє на принципах (засадах) державної підтримки та гарантування державою місцевого самоврядування (ст. 4 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні").

Враховуючи положення національного законодавства та практику ЄСПЛ, вбачається, що прокурором прояв порушення інтересів держави визначається самостійно з урахуванням публічного інтересу. Держава зацікавлена у раціональному, ефективному та результативному використанні бюджетних коштів. Витрачання бюджетних коштів безумовно являє публічний інтерес, оскільки можливість запровадження і реалізації програм розвитку та належного функціонування всіх інституцій в свою чергу, надає державі можливість виконувати гарантовані Конституцією України зобов`язання перед її народом.

Так, Прокурор зазначив, що інтереси держави полягають не тільки у сфері реалізації компетенції органів державної влади, але й спрямовані на забезпечення гарантій місцевого самоврядування та ефективного функціонування його інститутів та органів задля захисту та реалізації прав і свобод територіальних громад, зокрема у економічній і соціальній сферах, фінансування яких відбувається за рахунок коштів міського бюджету.

Частиною 3 ст.16 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" встановлено, що матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад.

Кошти пайової участі у розвитку інфраструктури міста Вараш надходять на рахунки виконавчого комітету Вараської міської ради, які в подальшому перераховуються до міського бюджету.

Вараська міська рада є органом, на який покладено повноваження у сфері пайової участі у розвитку інженерно-транспортної інфраструктури м. Вараш. Кошти у вигляді пайової участі у розвитку інженерно-транспортної інфраструктури м. Вараш є доходами міського бюджету міста Вараш, який на основі принципу єдності поєднаний з державним бюджетом України та бере участь у міжбюджетних відносинах, а отже ненадходження коштів до міського бюджету створює загрозу порушення державному бюджету та балансу міжбюджетних відносин.

Згідно з ч. 3 ст. 142 Конституції України, держава бере участь у формуванні доходів бюджетів місцевого самоврядування, фінансово підтримує місцеве самоврядування. Витрати органів місцевого самоврядування, що виникли внаслідок рішень органів державної влади, компенсуються державою.

В свою чергу Вараська міська рада Рівненської області не використала протягом розумного строку надані їй чинним законодавством повноваження щодо відновлення своїх порушених прав.

Так, про порушення щодо залучення коштів до місцевого бюджету стало відомо з Акту ревізії фінансово-господарської діяльності виконавчого комітету Вараської міської ради (виконавчого комітету Кузнецовської міської ради) за період з 01.01.2014 року по 31.03.2017 року (Акт №13-17-08-06/22), до моменту пред`явлення даного позову Рада не вчиняла дій щодо визнання частин договору про пайову участь недійсними та стягнення коштів.

Таким чином, органом місцевого самоврядування неналежним чином здійснюється захист інтересів територіальної громади міста Вараш щодо наповнення місцевого бюджету, кошти від яких перераховуються до цільового фонду соціально-економічного розвитку міста. При цьому, несплата коштів пайової участі порушує економічні інтереси держави через ненадходження вказаних коштів до відповідного бюджету.

Зокрема, Вараським ВП ГУНП в Рівненській області розслідується кримінальне провадження № 0000354 від 28.03.2018 за фактом розтрати посадовими особами Вараської міської ради на користь третіх осіб бюджетних коштів за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 1 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України.

В межах трирічного строку позовної давності Рада не пред`явила відповідного позову про захист порушеного права.

Представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

"Неналежність" здійснення такого захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який, серед іншого, охоплює досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

Прокурор не зобов`язаний встановлювати причини, за яких позивач не здійснює захист відповідних прав та інтересів (аналогічна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 16.04.2019 у справі №910/3486/18).

Враховуючи вказане, на переконання суду Прокурор правомірно звернувся до суду з метою захисту інтересів держави в особі Ради шляхом подання даної позовної заяви.

Як зазначив Прокурор у позовній заяві та, що стверджується матеріалами справи, Місцевою прокуратурою опрацьовано Акт ревізії фінансово-господарської діяльності виконавчого комітету Вараської міської ради (виконавчого комітету Кузнецовської міської ради) за період з 01.01.2014 року по 31.03.2017 року №13-17-08-06/22 від 16.06.2017 за результатами ревізії, проведеної Управлінням Західного офісу Держаудитслужби у Рівненській області (том І, а.с. 13-20).

В ході вищезазначеної ревізії виявлено ряд порушень з боку Виконавчого комітету щодо залучення та розрахунку коштів пайової участі у розвитку інфраструктури м. Вараш Рівненської області (до 03.06.2016 року - м. Кузнецовськ).

Згідно зі ст.40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" (далі Закон) замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов`язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту.

Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури.

Величина пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування (відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової участі у розвитку інфраструктури), з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта, визначеної згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами.

Договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію.

Відповідно до п. 1 абз. 2 ч. 9 ст. 40 Закону істотною умовою договору є розмір пайової участі, а згідно абз. 7 цієї статті невід`ємною частиною договору є розрахунок величини пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту.

Кошти пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту сплачуються в повному обсязі до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію єдиним платежем або частинами за графіком, що визначається договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до зазначеного Закону. Тобто, Законом на органи місцевого самоврядування покладено обов`язок встановлювати порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту відповідно до норм вказаного Закону.

Рішенням Кузнецовської міської ради від 28.04.2016 №247 "Про внесення змін до рішення Кузнецовської міської ради від 01.03.2013 №752 "Про затвердження Порядку залучення, розрахунку і використання коштів пайової участі замовника у розвитку інфраструктури м. Кузнецовськ" (том І, а.с. 84-104), до вищевказаного рішення органу місцевого самоврядування внесено зміни, зокрема, крім іншого, Додаток 1 до рішення, яким затверджено Положення про порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури міста Кузнецовськ (далі - Положення), яке регламентує організаційні та економічні відносини, пов`язані з порядком залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Кузнецовськ у зв`язку з будівництвом будь-яких об`єктів на території міста, викладено в новій редакції.

Згідно п. 5.7 Положення вимога щодо зобов`язання замовника звернутись для заключення Договору зазначається в містобудівних умовах і обмеженнях забудови земельної ділянки.

Згідно п. п. 2.3., 5.1. Положення договір про пайову участь у розвитку інфраструктури міста Кузнецовськ укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладання, але до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію.

Згідно п.1.3. Положення замовником є фізична або юридична особа, яка має намір щодо забудови території (однієї чи декількох земельних ділянок) у місті Кузнецовськ (Вараш) і подала в установленому законодавством порядку відповідну заяву.

Із зазначеного вбачається, що на замовника будівництва покладається обов`язок звернення до органу місцевого самоврядування щодо укладання договору про пайову участь.

Згідно з ч.1 ст. 73 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов`язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

На виконання норм Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та Положення про порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури міста Кузнецовськ 15.12.2016 між Виконавчим комітетом (одержувач) та Кооперативом (Замовник будівництва) було укладено договір №07-2016 про пайову участь у розвитку інфраструктури міста Кузнецовська (далі - Договір, том І, а.с. 21-24), відповідно до умов якого Замовник будівництва зобов`язався внести на відповідний рахунок Одержувача кошти пайової участі у розвитку інфраструктури міста Кузнецовськ, відповідно до розрахунку, який є невід`ємною частиною даного Договору та встановлених строків (графіку): 1) 150 344 грн. 00 коп. (сто п`ятдесят тисяч триста сорок чотири гривні 00 копійок) до прийняття об`єкта в експлуатацію.

Згідно розрахунку величини пайової участі у розвитку інфраструктури міста Кузнецовськ від 15.12.2016, що є додатком до Договору, останній проведено для юридичної особи - Кооперативу, на об`єкт будівництва - будівництво 9-ти поверхового житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями, який розташований за адресою: мікрорайон Вараш, 43/1, м. Кузнецовськ (Вараш), Рівненська область (далі Об`єкт).

Відповідно до ч. 6 ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" граничний розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту з урахуванням інших передбачених законом відрахувань не може перевищувати 10 відсотків загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта - для нежитлових будівель та споруд, 4 відсотки загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта - для житлових будинків.

Згідно п. 3.4. Положення величина пайової участі у розвитку інфраструктури міста Кузнецовськ визначається у договорі, укладеному з Кузнецовською міською радою, з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта, визначеної згідно з державними будівельними нормами, стандартами і правилами. При цьому не враховуються витрати на придбання та виділення земельної ділянки, звільнення будівельного майданчика від будівель, споруд та інженерних мереж, влаштування внутрішніх і позамайданникових інженерних мереж і споруд та транспортних комунікацій.

Декларацію про готовність Об`єкта до експлуатації зареєстровано в Управлінні Державної архітектурно - будівельної інспекції у Рівненській області 24.02.2017 №РВ45 (том І, а.с. 48-51).

Відповідно до п. 3.1. Положення розмір пайової участі замовника у створенні і розвитку інженерно - транспортної та соціальної інфраструктури міста встановлюється для об`єктів будівництва:

- виробничого призначення промислових підприємств - 10%;

- призначення яких є фінансові і страхові компанії, нотаріальні контори, агентства нерухомості та інші адміністративні приміщення - 10%;

- призначення яких є кафе, ресторани та інші об`єкти торгівлі - 10%;

- призначення яких є готелі, мотелі, перукарні, ательє, лазні, сауни, хімчистки - 10%;

- призначення яких є індивідуальні житлові будинки більше 300 кв.м. загальної площі - 2 %;

- багатоповерхові житлові будинки - 2 % ;

- будівлі АЗС всіх типів -10 %;

- індивідуальні гаражі - 0.5%;

- що не ввійшли до зазначеного переліку - 5%.

Згідно п.3.3. Порядку Розмір пайової участі визначається за формулою: ПУ = (ЗКВБ - Вз - Вбм - Вім) х 10 % (або інша кількість відсотків), у якій: ПУ- пайова участь; ЗКВБ - загальна кошторисна вартість будівництва; Вз - витрати, пов`язані з придбанням та виділенням земельної ділянки; Вбм - витрати, пов`язані із звільненням будівельного майданчика від будівель, споруд та інженерних мереж, що включають також вартість придбання знесеного майна; Вім - витрати на влаштування внутрішньо - та позамайданчикових інженерних мереж і споруд та транспортних комунікацій; 10 % (або інша кількість відсотків) - відсоток від вартості будівництва, визначений згідно з пунктом 3.1 Положення.

З розрахунку величини пайової участі у розвитку інфраструктури міста на Об`єкт (далі - Розрахунок) вбачається наступне.

Розмір пайової участі вираховувався за формулою, визначеною у п. 3.3 Порядку, та встановлено, що розмір пайової участі Об`єкта будівництва для Відповідача 2 становить: 1 794 534,00 грн. (755 923,00 грн - житлові приміщення та 1 038 611,00 грн нежитлові приміщення).

Проте, як вбачається з Розрахунку, розмір пайової участі зменшено на вартість "об`єкту інженерної інфраструктури за актами виконаних робіт поза межами земельної ділянки", яка складає 1 644 190,00 грн.

До матеріалів справи додано акти приймання виконаних будівельних робіт на Об`єкті за січень-листопад 2016 року за підписом замовника - Кооперативу, на загальну суму 1 644 189,60 грн, що включали будівництво Парковки №14 та Парковки №19 (том І, а.с. 25-33).

Отже, саме на вартість будівництва Парковки №14 та Парковки №19 на Об`єкті зменшено розмір пайової участі Кооперативу у створенні і розвитку інженерно - транспортної та соціальної інфраструктури міста Кузнецовськ (Вараш), оскільки у Розрахунку зазначено, що такі об`єкти є "об`єктами інженерної інфраструктури".

В результаті, згідно розрахунку: 1 794 534,00 грн. - 1 644 190,00 грн., розмір пайової участі Кооперативу, зазначений у Договорі становить 150 344,00 грн.

Частиною 5 ст. 30 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" визначено, що якщо технічними умовами передбачається необхідність будівництва замовником інженерних мереж або об`єктів інженерної інфраструктури (крім мереж, призначених для передачі та розподілу електричної енергії, трубопроводів, призначених для розподілу природного газу, транспортування нафти та природного газу) поза межами його земельної ділянки, розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту зменшується на суму їх кошторисної вартості, а такі інженерні мережі та/або об`єкти передаються у комунальну власність.

Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності" передбачено імперативну норму щодо зменшення розміру пайової участі замовника будівництва у розвитку інфраструктури населеного пункту на суму кошторисної вартості інженерних мереж або об`єктів інженерної інфраструктури, будівництво яких поза межами його земельної ділянки є необхідним за технічними умовами.

Згідно з п. 1 ст. 30 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" технічні умови - комплекс умов та вимог до інженерного забезпечення об`єкта будівництва, які повинні відповідати його розрахунковим параметрам, зокрема щодо водо-, тепло-, енерго- і газопостачання, каналізації, радіофікації, зовнішнього освітлення, відведення зливових вод телефонізації, телекомунікації, диспетчеризації, пожежної та техногенної безпеки.

Відповідно до ч. 8 ст. 1 вказаного Закону містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки (далі - містобудівні умови та обмеження) - документ, що містить комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва щодо поверховості та щільності забудови земельної ділянки, відступів будинків і споруд від червоних ліній, меж земельної ділянки, її благоустрою та озеленення, інші вимоги до об`єктів будівництва, встановлені законодавством та містобудівною документацією.

Однак, з матеріалів справи не вбачається, а також відповідачами не надано доказів, що будівництво об`єктів - Парковка №14 та Парковка №19 поза межами земельної ділянки Об`єкта будівництва було необхідним за технічними умовами, а також що такі об`єкти належать до об`єктів інженерної інфраструктури, наслідком чого могло б бути зменшення згідно Закону розміру пайової участі замовника будівництва у розвитку інфраструктури населеного пункту на суму кошторисної вартості таких об`єктів.

Так, Ревізією встановлено, та підтверджується наявними в матеріалах справи актами приймання виконаних будівельних робіт форми № КБ-2в за січень-листопад 2016 року, що вартість виконаних робіт на Парковку № 14 складає 941 616,00 грн. з ПДВ, на Парковку №19 - 702 573,60 грн. з ПДВ.

Разом з тим, згідно п.1.2. Розділу І ДБН Б.2.2.-5:2011 "Благоустрій територій", затвердженого наказом Мінрегіонбуду від 28.10.2011 №259 та від 30.03.2012 №139, "майданчики для паркування" належать до об`єктів благоустрою населених пунктів, а не до об`єктів інженерної інфраструктури. Протилежного відповідачами суду не доведено.

Відповідно до п.5.6.13 ДБН Б.2.2-5:2011 "Благоустрій територій", майданчики для паркування транспортних засобів повинні відповідати нормам, нормативам, стандартам у сфері благоустрою населених пунктів. Організацію та порядок паркування транспортних засобів на вулицях і дорогах населених пунктів треба здійснювати відповідно до вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 № 1342 "Про затвердження Правил паркування транспортних засобів".

Відповідно п.7 та п.8 Постанови Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 № 1342 "Про затвердження Правил паркування транспортних засобів" майданчики для паркування є об`єктами благоустрою і повинні відповідати нормам, нормативам, стандартам у сфері благоустрою населених пунктів, розміщення майданчиків для паркування за окремими адресами здійснюється у встановленому порядку органами місцевого самоврядування за погодженням з Державтоінспекцією МВС.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про благоустрій населених пунктів", управління у сфері благоустрою населених пунктів здійснюють органи місцевого самоврядування.

Відповідно до листа Ради №36/5-432 вих-18 від 25.04.2018 адресованого Прокурору Вараського відділу, кошти пайової участі за Договором в сумі 150 344,00 грн надійшли від Кооперативу на рахунок Виконавчого комітету та були направлені до місцевого бюджету (том І, а.с. 56).

Судом також враховується висновок експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи №8208 від 30.06.2020 з матеріалів кримінального провадження №0000092, що витребовувались господарським судом у Рівненської обласної прокуратури (том ІІ, а.с. 148-158), об`єктами дослідження якого були Парковка №14 та Парковка №19, що розташовані поблизу житлового будинку, що знаходиться за адресою: м-н Вараш, 43/1, м. Вараш, Рівненська область, на вартість яких згідно Договору було зменшено розмір пайової участі Кооперативу у розвитку інфраструктури міста Вараш.

На дослідження експертові надавались документи, частина яких є доказами і у даній справі, а саме: Договір; копія розрахунку пайової участі у розвитку інфраструктури міста на об`єкт; копії актів приймання виконаних будівельних робіт за січень-листопад 2016 року по об`єкту. Крім того, експертом досліджувалась схема по об`єкту "Будівництво 2-ої черги житлового будинку вбудовано-прибудованими приміщеннями у м-ні Вараш м. Кузнецовськ із зазначенням відомостей: загальні дані. План розпланування елементів благоустрою, план організації рельєфу та план благоустрою території.

На вирішення експертизи поставлені наступні питання:

1. Чи відповідають виконані будівельні парковки №19, що розташована поблизу житлового будинку, що знаходиться за м-н Вараш, 43/1, м. Вараш, Рівненська область вимогам ДБН Б.2.2-5:2011 "Благоустрій територій", затвердженого наказом Мінрегіонбуду від 28.10.2011 №259 та від 30.03,2012 №139? Якщо не відповідають то в чому полягають невідповідності?

2. Чи відповідають виконані будівельні роботи з будівництва парковки №14, що розташована поблизу житлового будинку, що знаходиться за м-н Вараш, 43/1, м. Вараш, Рівненська область вимогам ДБН Б.2.2-5:2011 "Благоустрій територій", затвердженого наказом Мінрегіонбуду від 28.10.2011 №259 та від 30.03.2012 №139? Якщо не відповідають то в чому полягають невідповідності?

В результаті проведеного експертного дослідження судовим експертом зроблені наступні висновки:

1. Виконані будівельні роботи з будівництва парковки №19 розташованої поблизу житлового будинку, що знаходиться за адресою м-н Вараш, 43/1, м. Вараш, Рівненська область відповідають вимогам ДБН Б.2.2-5:2011 "Благоустрій територій", затвердженого наказом Мінрегіонбуду від 28.10.2011 №259 та від 30.03.2012 №139, а саме п.п. 1.2 відповідно якого майданчики для паркування відносяться до об`єктів благоустрою та 4.5 в частині відповідності виконаних будівельних робіт роботам, що відносяться до елементів благоустрою, а саме: покриття площ, доріг, проїздів, тротуарів, пішохідних зон і доріжок, зелені насадження загального та обмеженого користування;

2. Виконані будівельні роботи з будівництва парковки №14 розташованої поблизу житлового будинку, що знаходиться за адресою м-н Вараш, 43/1, м. Вараш, Рівненська область відповідають вимогам ДБН Б.2.2-5:2011 "Благоустрій територій", затвердженого наказом Мінрегіонбуду від 28.10.2011 №259 та від 30.03.2012 №139, а саме п.п. 1.2 відповідно якого майданчики для паркування відносяться до об`єктів благоустрою та 4.5 в частині відповідності виконаних будівельних робіт роботам, що відносяться до елементів благоустрою, а саме: покриття площ, доріг, проїздів, тротуарів, пішохідних зон і доріжок, зелені насадження загального та обмеженого користування.

Окрім того, відповідно до декларації про готовність об`єкта до експлуатації, від 24.02.2017 РВ45 в переліку інженерного обладнання Об`єкта зазначаються лише холодне та гаряче водопостачання, водовідведення, ліфт, сміттєпровід, опалення, централізоване, пічне. Парковки у складі інженерного обладнання відсутні.

Документи які підтверджують належність Парковки №14 та Парковки №19 до інженерних мереж чи об`єктів інженерної інфраструктури Об`єкту відсутні.

Враховуючи все вищевикладене в сукупності, матеріалами справи підтверджується, що Парковка №14 та Парковка №19, що розташовані поблизу житлового будинку, який знаходиться за адресою: м-н Вараш, 43/1, м. Вараш, Рівненська область, не відносяться до об`єктів інженерної інфраструктури, а є елементами благоустрою, відтак, Виконавчий комітет та Кооператив, укладаючи Договір в основу ціни якого покладено Розрахунок, безпідставно застосували ч. 5 ст. 30 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", що призвело до зменшення розміру пайової участі Кооперативу у розвитку інфраструктури міста Вараш на суму 1 644 190,00 грн, та відповідно до не повного наповнення міського бюджету Вараської міської територіальної громади.

Отже, розмір пайової участі Кооперативу в п. 2.4.1 Договору повинен бути зазначений в сумі 1 794 534,00 грн.

Посилання відповідача 2 на те, що відповідно до частини 5 статті 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", величина пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування (відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової участі у розвитку інфраструктури), з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта, визначеної згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами, при цьому не враховуються витрати, зокрема, на влаштування транспортних комунікацій, що і відбулось в даному випадку, не відповідають обставинам справи, оскільки Розрахунок погоджений Кооперативом та Виконавчим комітетом визначає вказані об`єкти саме як "об`єкти інженерної інфраструктури".

Разом з тим, Рада листом №36/5-833-вих-18 від 07.08.2018 повідомила Сарненську місцеву прокуратуру, що об`єкти Парковка №14 та Парковка №19 в комунальну власність м. Вараш Кооперативом не передавались (том І, а.с. 57).

Також, пункт 2.4.1. Договору викладено на підставі Розрахунку, з врахуванням пунктів 6.1.- 6.3. Положення, відповідно до яких якщо технічними умовами передбачається необхідність будівництва замовником інженерних мереж або об`єктів інженерної інфраструктури для розвитку інфраструктури міста поза межами його земельної ділянки, розмір пайової участі у розвитку інфраструктури міста Кузнецовськ зменшується рішенням Кузнецовської міської ради на суму їх кошторисної вартості (на підставі письмового звернення замовника з кошторисною вартістю будівництва інженерних мереж та/або об`єктів інженерної інфраструктури), а такі інженерні мережі та/або об`єкти рішенням міської ради передаються у комунальну власність територіальної громади міста на безоплатній основі. Після укладення договору про пайову участь у розвитку інженерної транспортної та соціальної інфраструктури міста Кузнецовськ та повної оплати по ньому або здачі об`єкта в експлуатацію, замовник звертається до Кузнецовської міської ради з заявою про зменшення розміру пайової участі або відшкодування різниці між здійсненими витратами та розміром пайової участі.

Однак, зазначені пункти Положення визнані незаконними в судовому порядку та скасовані постановою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 04.08.2016 справа №565/910/16-а (том І, а.с. 41-42), відтак не могли бути застосовані при укладення Договору.

Таким чином, для Кооперативу безпідставно зменшено розмір пайової участі у розвитку інфраструктури міста на суму проведеного благоустрою поза межами виділеної земельної ділянки, що суперечить ч. 5 ст. 30 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", та, відповідно, бюджетом Вараської міської територіальної громади недоотримано доходів в загальній сумі 1 644 190,00 грн.

Доказів протилежного сторонами суду не надано.

Частиною 1 ст. 215 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою ст. 203 цього кодексу.

Згідно зі ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

У відповідності до ст. 16 ЦК України визнання правочину недійсним є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів.

Згідно зі ст. 236 ЦК України правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Якщо за недійсним правочином права та обов`язки передбачалися лише на майбутнє, можливість настання їх у майбутньому припиняється.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

Згідно ст. 217 ЦК України, недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини.

З огляду на норми ЦК України, Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", Положення про порядок залучення, розрахунку і використання коштів пайової участі замовника у розвитку інфраструктури м. Кузнецовськ в новій редакції, затверджений рішенням Кузнецовської міської ради від 28.04.2016 року №247, вбачаються підстави для визнання Договору №07-2016 про пайову участь у розвитку інфраструктури міста Кузнецовська від 15.12.2016 укладеного між Виконавчим комітетом та Кооперативом недійсним в частині зменшення розміру пайової участі на вартість об`єкту інженерної інфраструктури поза межами земельної ділянки на суму 1 644 190,00 грн на підставі частини 1 статті 203, частини 1 статті 215 Цивільного кодексу України.

Відтак, позов про визнання недійсним пункту 2.4.1. Договору № 07-2016 про пайову участь у розвитку інфраструктури міста Кузнецовськ від 15.12.2016 в частині загальної суми коштів пайової участі 150 344 грн 00 коп., визначеної з урахуванням її зменшення на суму 1 644 190 грн 00 коп. підлягає задоволенню, та відповідно суд вбачає наявність правових підстав для задоволення похідної вимоги про стягнення з Обслуговуючого кооперативу "ЖБК Енергетик" недоотриманий розмір пайової участі у розвитку інфраструктури міста у сумі 1 644 190,00 коп. При цьому з пояснень Прокурора у судових засіданнях та з тексту позовної заяви вбачається, що означена сума повинна бути стягнута до відповідного міського бюджету - тобто бюджету Вараської міської територіальної громади, що не є виходом за межі позовних вимог.

Судом враховується, що одночасно з пред`явленням позову Прокурор звернувся до Вараського міського голови з листом про необхідність захисту інтересів держави в особі Вараської міської ради у спірних правовідносинах. Однак, зважаючи на те, що Раді, як встановлено раніше, про порушення щодо залучення коштів до місцевого бюджету стало відомо ще з Акту ревізії фінансово-господарської діяльності виконавчого комітету Вараської міської ради (виконавчого комітету Кузнецовської міської ради) за період з 01.01.2014 року по 31.03.2017 року (Акт №13-17-08-06/22 від 16.06.2017), проте в розумний строк дій по відновленню порушеного права не було вчинено, на переконання суду порушені права держави в особі Ради повинні бути відновлені шляхом задоволення даного позову поданого Прокурором. Також про не вчинення, та фактично відмову даним органом місцевого самоврядування вчинити дії по відновленню порушеного права до моменту звернення прокуратурою з даним позовом до суду свідчить: 1. лист Виконавчого комітету за підписом міського голови м. Вараш №10854/24-2019 від 27.11.2019, який є посадовою особою Ради, старшому слідчому відділу розслідувань особливо тяжких злочинів Слідчого управління ГУ Національної поліції в Рівненській області, відповідно до якого міський голова вказав, що внаслідок непогодження та заперечення висновків вказаних у Акті ревізії фінансово-господарської діяльності виконавчого комітету Вараської міської ради (виконавчого комітету Кузнецовської міської ради) за період з 01.01.2014 року по 31.03.2017 року Виконавчий комітет не звертався з позовом до Кооперативу до суду (том ІІ, а.с. 125-126); 2. відмова Ради від поданого Прокуратурою позову подана суду 05.02.2020.

Згідно зі ст. ст. 76-77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Вимог Прокурора відповідач 2 не спростував. Посилання останнього на Роз`яснення з питань застосування законодавства у сфері державної допомоги Антимонопольного комітету України від 28 лютого 2018 року № 2-рр/дд, відповідно до якого до інфраструктури об`єкта транспорту належать об`єкти дорожнього сервісу, архітектурне облаштування, будівлі та споруди, що забезпечують її функціонування, зокрема, майданчики для стоянки транспортних засобів, відпочинку, видові, для складування дорожньо-будівельних та інших матеріалів, не розглядаються судом, оскільки Розрахунком зменшено пайову участь Кооперативу з посиланням на приналежність спірних об`єктів саме до "об`єктів інженерної інфраструктури", а матеріалами справи підтверджується належність останніх до "об`єктів благоустрою". Належність Парковки №14 та Парковки №19 до інфраструктури об`єкта транспорту матеріалами справи не підтверджена.

Посилання відповідача 2 на норму ДБН 360-92 (що діяла на момент виникнення спору) Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень, пункт 7.43, також є безпідставним, оскільки з розділу "Місця для постійного та тимчасового зберігання автотранспортних засобів, їх характеристика" пункту 15 Декларації про готовність Об`єкта до експлуатації зареєстрованої 24.02.2017 №РВ 45 вбачається, що інформація про будь-які парковки чи майданчики для паркування (парковка №14 та парковка №19) на Об`єкті відсутня.

Суд також не погоджується з твердженнями відповідача 2 про автоматичну недійсність всього Договору, у разі задоволення позову в частині визнання недійсним його пункту 2.4.1 яким визначено ціну, тобто істотну умову. Так, вказаним пунктом Договору визначено ціну договору № 07-2016 про пайову участь у розвитку інфраструктури міста Кузнецовська від 15.12.2016 року, однак, недійсним останній визнається в частині визначення загальної суми коштів пайової участі в розмірі 150 344 грн., яка визначена з урахуванням її неправомірного зменшення на суму 1 644 190 гривень, що не тягне за собою, на переконання суду, автоматичної недійсності всього правочину.

Разом з тим, суд не досліджує наведені обставини у клопотанні Виконавчого комітету Вараської міської ради Рівненської області вих.№20/02.3-27/04 від 16.01.2020 про застосування позовної давності та залишення позову без розгляду, оскільки у судовому засіданні 07.09.2020 представник останнього відмовився від даного клопотання, у зв`язку із чим суд залишив його без розгляду.

Також, судом приймається до уваги визнання позову Виконавчим комітетом в процесі розгляду справи, про що 03.12.2020 останнім подано відповідну заяву.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-79, 91, 237- 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Заступника керівника Сарненської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Вараської міської ради до Виконавчого комітету Вараської міської ради та до Обслуговуючого кооперативу "ЖБК Енергетик" про визнання частин договору про пайову участь недійсними та стягнення коштів задовольнити.

2. Визнати недійсним пункт 2.4.1. Договору № 07-2016 про пайову участь у розвитку інфраструктури міста Кузнецовськ від 15.12.2016 в частині загальної суми коштів пайової участі 150 344 грн 00 коп., визначеної з урахуванням її зменшення на суму 1 644 190 грн 00 коп.

3. Стягнути з Обслуговуючого кооперативу "ЖБК Енергетик" (43005, Волинська область, м.Луцьк, вул.Нестора Бурчака, буд.14, кв.10, ) до бюджету Вараської міської територіальної громади недоотриманий розмір пайової участі у розвитку інфраструктури міста у сумі 1 644 190 (один мільйон шістсот сорок чотири тисячі сто дев`яносто) грн 00 коп.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення Господарського суду Рівненської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Північно-Західного апеляційного господарського суду в порядку встановленому ст.ст. 254, 256 - 259 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано 05.03.2021.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://rv.arbitr.gov.ua.

Суддя І.О. Пашкевич