УХВАЛА

м. Київ

15.03.2021Справа № 910/2823/21

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОІС ПЛЮС СЕРВІС»

до Міністерства юстиції України

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - державний реєстратор - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Миргородську Наталію Григорівну

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "ТРЕЙД ПЕТРОЛ ІНВЕСТ"

про визнання протиправним та скасування рішення

Суддя Гумега О.В.

секретар судового засідання

Пасічнюк С.В.

Представники:

від позивача: Кеба А.В.

від відповідача: Костюк М.Д.

від третьої особи-1: не з`явився

від третьої особи-2: не з`явився

УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ПОІС ПЛЮС СЕРВІС» (далі - позивач, ТОВ «ПОІС ПЛЮС СЕРВІС») звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Міністерства юстиції України (далі - відповідач, МЮУ) з вимогами про визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України від 20.08.2020 № 2874/5 «Про задоволення скарги».

Разом з позовною заявою ТОВ «ПОІС ПЛЮС СЕРВІС» подано заяву про забезпечення позову № б/н від 22.02.2021 (далі - заява про забезпечення позову), відповідно до якої заявник просить суд:

- заяву ТОВ «ПОІС ПЛЮС СЕРВІС» про забезпечення позову задовольнити;

- зупинити дію наказу Міністерства юстиції України № 2874/5 «Про задоволення скарги» від 20.08.2020 до вирішення справи по суті заявлених позовних вимог;

- заборонити Міністерству юстиції України та його територіальним органам, Департаменту нотаріату та державної реєстрації, Державному підприємству «Національні інформаційні системи» вчиняти будь-які дії щодо скасування рішення від 26.04.2019 №№46682092, 46683010, 46682295, 46681436, 46681704, 46681013, 46683408, 46683463, 46682488, 46683305, 46683224, 46680456, 46682862, від 27.04.2019 №№ 46684142, 46685693, 46685724, 46685221, 46685193, 46685173, 46685338, 46685661, 46685665, 46684685, 46684879, 46684760, 46684988, 46684634, 46685083, 46685028, 46684559, 46684814, 46684927, 46684412, 46685520, 46684182, 46684502, 46684057, 46684019, 46685642, 46685558, 46685633, 46685540, 46685531, 46685649, 46685657, 46685128, 46685676, 46685700, 46685733, 46685727, 46685738, 46685684, 46685715, 46685707, 46685720, 46685571, 46685583, 46685600, 46685629, 46685670, 46685499, 46685444, 46685468, 46685393, 46685416, 46685367, прийнятих приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Миргородською Наталією Григорівною;

- заборонити Міністерству юстиції України та його територіальним органам, Департаменту нотаріату та державної реєстрації, Державному підприємству «Національні інформаційні системи» вчиняти будь-які дії щодо анулювання доступу приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Миргородській Наталії Григорівні до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.02.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/2823/21, постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі на 15.03.2021 о 12:00 год., залучено до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача та на стороні відповідача, призначено розгляд заяви ТОВ "ПОІС ПЛЮС СЕРВІС" про забезпечення позову у підготовчому засіданні, призначеному на 15.03.2021 о 12:00, з викликом сторін.

12.03.2021 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи, а саме доказів направлення копії позовної заяви з додатками ТОВ "ТРЕЙД ПЕТРОЛ ІНВЕСТ".

У підготовче засідання, призначене на 15.03.2021, з`явились представники позивача та відповідача. Представники третіх осіб у підготовче засідання 15.03.2021 не з`явились.

Представник позивача у підготовчому засіданні, призначеному на 15.03.2021, заяву про забезпечення позову підтримав частково, а саме просив суд: заяву ТОВ "ПОІС ПЛЮС СЕРВІС" про забезпечення позову задовольнити та зупинити дію наказу Міністерства юстиції України № 2874/5 "Про задоволення скарги" від 20.08.2020 до вирішення справи по суті заявлених позовних вимог.

Представник відповідача у підготовчому засіданні, призначеному на 15.03.2021, заперечував проти задоволення заяви позивача про забезпечення позову.

Розглянувши у підготовчому засіданні 15.03.2021 заяву про забезпечення позову в частині, підтриманій представником позивача, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні у справі докази, Господарський суд міста Києва

УСТАНОВИВ:

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;

6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з ч. 4 ст. 139 Господарського процесуального кодексу України у заяві можуть бути зазначені кілька заходів забезпечення позову, що мають бути вжиті судом, із обґрунтуванням доцільності вжиття кожного з цих заходів.

Отже, з положень 4 ст. 139 Господарського процесуального кодексу України слідує, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову.

З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

В той же час, саме лише посилання заявника у заяві на відповідні обставини (без зазначення та надання доказів на підтвердження відповідних обставин), не є достатньою підставою для вжиття заходів забезпечення позову.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

При цьому, обов`язок доказування покладається на особу, яка подала заяву про забезпечення позову. Так, за приписами статей 73, 74, 76, 77, 78, 79 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази,надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Оскільки у даному випадку ТОВ «ПОІС ПЛЮС СЕРВІС» звернулось до суду з немайновими позовними вимогами, судове рішення у разі задоволення яких не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Отже, при розгляді заяви про забезпечення позову суд оцінює виключно обґрунтованість заяви на предмет доведення обставин, які свідчать про необхідність застосування відповідного заходу забезпечення позову.

Позивач підтримав заяву про забезпечення позову в частині забезпечення позову шляхом зупинення дії наказу Міністерства юстиції України № 2874/5 «Про задоволення скарги» від 20.08.2020 до вирішення справи по суті заявлених позовних вимог.

Необхідність вжиття визначеного заходу забезпечення позову мотивовано позивачем наступним.

Позивач зазначив, що звернувся з позовом до суду, предметом якого є визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України від 20.08.2020 № 2874/5 «Про задоволення скарги» (далі - Наказ), яким:

1. Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРЕЙД ПЕТРОЛ ІНВЕСТ» від 15.05.2020 задоволено в повному обсязі.

2. Скасовано рішення від 26.04.2019 №№46682092, 46683010, 46682295, 46681436, 46681704, 46681013, 46683408, 46683463, 46682488, 46683305, 46683224, 46680456, 46682862, від 27.04.2019 №№ 46684142, 46685693, 46685724, 46685221, 46685193, 46685173, 46685338, 46685661, 46685665, 46684685, 46684879, 46684760, 46684988, 46684634, 46685083, 46685028, 46684559, 46684814, 46684927, 46684412, 46685520, 46684182, 46684502, 46684057, 46684019, 46685642, 46685558, 46685633, 46685540, 46685531, 46685649, 46685657, 46685128, 46685676, 46685700, 46685733, 46685727, 46685738, 46685684, 46685715, 46685707, 46685720, 46685571, 46685583, 46685600, 46685629, 46685670, 46685499, 46685444, 46685468, 46685393, 46685416, 46685367, прийняті приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Миргородською Наталією Григорівною.

3. Анульовано доступ приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Миргородській Наталії Григорівні до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

4. Виконання пункту 2 наказу покладено на Департамент нотаріату та державної реєстрації.

5. Виконання пункту 3 наказу покладено на Державне підприємство «Національні інформаційні системи».

Оскаржуваний Наказ позивач вважає протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки його прийнято Міністерством юстиції України (відповідачем) з порушенням вимог Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", Порядку розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 за № 1128, та Конституції України.

Наразі позивач вважає, що:

- виконання оскаржуваного Наказу в частині скасування рішень приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Миргородської Н.Г. фактично позбавить позивача права користування та володіння автозаправними комплексами, які на праві власності належать позивачу;

- незворотнім наслідком виконання оскаржуваного Наказу буде видалення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно законних записів, здійснених на підставі перелічених вище рішень приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Миргородської Н.Г., які скасовані Міністерством юстиції України безпідставно, що може призвести до заподіяння позивачу значних матеріальних збитків;

- анулювання зазначених записів призведе до порушення права власності, а саме володіння та користування позивачем власним майном його законним власником, а також, це призведе до заволодіння цим майном сторонніх осіб.

За наведених обставин, позивач стверджує про наявність у нього обґрунтованих підстав вважати можливим настання юридичних фактів, які призведуть до порушення його права та законних інтересів, оскільки існує реальна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в справі, неможливість захисту цих прав, свобод та інтересів у майбутньому та необхідність докладання значних зусиль та витрат для їх відновлення.

Позивач також вважає, що визначений ним спосіб забезпечення позову відповідає предмету заявленого позову та, водночас, не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а насамперед спрямований лише на збереження існуючого становища до розгляду справи судом.

Крім того, на думку позивача, захід забезпечення позову, про застосування якого він просить суд, є співмірним з заявленими позивачем вимогами та реально забезпечать можливість виконання рішення суду в майбутньому і унеможливить вчинення будь-яких незаконних дій зі сторони відповідача, спрямованих на виконання Наказу.

Розглянувши заяву ТОВ «ПОІС ПЛЮС СЕРВІС» про забезпечення позову (в частині, підтриманій представником позивача) та викладені в ній доводи, дослідивши в сукупності наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для вжиття господарським судом заходу щодо забезпечення позову, визначеного позивачем, з огляду на таке.

Позивач просить суд забезпечити позов шляхом зупинення дії наказу Міністерства юстиції України № 2874/5 «Про задоволення скарги» від 20.08.2020 до вирішення справи по суті заявлених позовних вимог.

Отже, позивач визначив інший захід забезпечення позову, ніж зазначено у пунктах 1 - 9 ч. 1 ст. 137 ГПК України.

Проте, надані позивачем обґрунтування щодо необхідності вжиття обраного ним заходу забезпечення позову не містять зазначення жодних доказів на підтвердження того, що невжиття такого заходу може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких останній звернувся з даним позовом до суду.

Так, Наказом, який є предметом спору у даній справи, скасовано рішення від 26.04.2019 №№46682092, 46683010, 46682295, 46681436, 46681704, 46681013, 46683408, 46683463, 46682488, 46683305, 46683224, 46680456, 46682862, від 27.04.2019 №№ 46684142, 46685693, 46685724, 46685221, 46685193, 46685173, 46685338, 46685661, 46685665, 46684685, 46684879, 46684760, 46684988, 46684634, 46685083, 46685028, 46684559, 46684814, 46684927, 46684412, 46685520, 46684182, 46684502, 46684057, 46684019, 46685642, 46685558, 46685633, 46685540, 46685531, 46685649, 46685657, 46685128, 46685676, 46685700, 46685733, 46685727, 46685738, 46685684, 46685715, 46685707, 46685720, 46685571, 46685583, 46685600, 46685629, 46685670, 46685499, 46685444, 46685468, 46685393, 46685416, 46685367, прийняті приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Миргородською Наталією Григорівною.

Наказ прийнято на підставі Висновку Колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції від 28.07.2020 (далі - Висновок).

Зі змісту наявного в матеріалах справи Висновку вбачається, і таке не заперечувалось сторонами, що на підставі вищенаведених рішень, прийнятих приватним нотаріусом Миргородською Н.Г., було здійснено державну реєстрацію припинення права користування ТОВ "ТРЕЙД ПЕТРОЛ ІНВЕСТ" щодо ряду об`єктів нерухомого майна, перелік яких наведено у Висновку.

Як встановлено судом, заява про забезпечення позову не містить зазначень про те, які саме із вищенаведених рішень, прийнятих приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Миргородською Н.Г., які в подальшому були скасовані оскаржуваним Наказом, стосуються саме об`єктів нерухомого майна, належних позивачу на праві власності.

Судом досліджено, що ні до позовної заяви, ні до заяви про забезпечення позову позивачем не додано жодних доказів, які б підтверджували, що скасовані оскаржуваним Наказом рішення, прийняті приватним нотаріусом Миргородською Н.Г., стосувались об`єктів нерухомого майна, належних позивачу.

За наведених обставин, позивачем не доведено суду належними та допустимими доказами у розумінні ст. 76, 77 ГПК України, що невжиття визначеного ним заходу забезпечення позову (шляхом зупинення дії Наказу до вирішення справи по суті) може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся з даним позовом до суду.

При цьому, саме лише посилання у заяві на потенційну можливість ускладнення чи унеможливлення ефективного захисту або поновлення оспорюваних прав позивача та імовірність порушення його прав без наведення відповідного обґрунтування та без подання належних та допустимих доказів, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову, не є достатньою підставою для задоволення заяви позивача.

Відтак, подана позивачем заява про забезпечення позову не містить обґрунтованих мотивів та посилань на докази, на підставі яких, суд міг би дійти висновку щодо обґрунтованості, доцільності та необхідності забезпечення позову у визначений позивачем спосіб та імовірності ускладнення чи унеможливлення ефективного захисту або поновлення порушених прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви ТОВ «ПОІС ПЛЮС СЕРВІС» про забезпечення позову № б/н від 22.02.2021.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 ГПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись статтями 73, 74, 76-79, 136, 137, 139, 140, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОІС ПЛЮС СЕРВІС» про забезпечення позову № б/н від 22.02.2021 відмовити.

Повний текст ухвали складено та підписано 15.03.2021.

Ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 235 ГПК України.

Ухвала може бути оскаржена в порядку, передбаченому ст. 253-259 ГПК України, з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О. В. Гумега