РІШЕННЯ

Іменем України

03 березня 2021 року м. Чернігівсправа № 927/1122/20

Господарський суд Чернігівської області у складі головуючого судді Фесюри М.В., секретар судового засідання Скорорход А.О., розглянувши матеріали справи

за позовом: Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз», вул. Любецька, 68, м. Чернігів, 14021,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропромислова компанія «Магнат», вул. Прилуцька, буд. 125, с. Талалаївка, Ніжинський район, Чернігівська область,

про стягнення 386 240,50 грн

За участю представників:

позивача: Шимко М.Ю.,

відповідача: Луценко М.В.

В судовому засіданні на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

27.11.2020 до Господарського суду Чернігівської області надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропромислова компанія «Магнат» про стягнення 386 240,50 грн збитків, заподіяних при виконанні сільськогосподарських робіт працівниками відповідача шляхом пошкодження підземного розподільчого газопроводу високого тиску 1-шої категорії діаметром 159 мм, про що було складено Протокол огляду місця, де сталася аварія (нещасний випадок) від 28.11.2019.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.11.2020 справа № 927/1122/20 передана на розгляд судді Фесюрі М.В.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 03.12.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 927/1122/20, постановлено здійснювати у порядку загального позовного провадження, встановлено строки подання відзиву на позов, відповіді на відзив, заперечення, запропоновано позивачу у строк до 22.12.2020 надати до суду додаткові документи, що стосуються предмету позовних вимог, додаткові заяви, клопотання щодо суті спору; підготовче засідання призначено на 23.12.2020 на 09:00 год.

За результатами розгляду справи у підготовчому засіданні 23.12.2020 суд постановив протокольну ухвалу про продовження строку підготовчого провадження на 30 днів та оголосив перерву в судовому засіданні до 27.01.2021 до 10:00 год. в порядку статті 216 Господарського процесуального кодексу України.

23.12.2020 від відповідача на адресу суду надійшов відзив на позов (Вих. 22.12.20 № 439). У поданому відзиві відповідач наголошує, що ТОВ АПК «Магнат» здійснює свою діяльність, пов`язану з вирощуванням сільськогосподарських культур для забезпечення потреб підприємства, ТОВ АПК «Магнат» орендує земельні ділянки (паї), зокрема за договором оренди землі від 03.01.2013 між ТОВ АПК «Магнат» та ОСОБА_1 кадастровий номер :08:001:0565 загальною площею 1,9571га, та щодо стану земельної ділянки керується відомостями про наявність обмежень у їх користуванні, згідно даних Державного земельного кадастру та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

28.11.2019 на вказаній земельній ділянці ТОВ АПК «Магнат» проводились польові роботи трактором марки New Holland 410, внаслідок чого плугом пошкоджено підземний розподільчий газопровід високого тиску села Синдаревське Ніжинського району Чернігівської області.

Відповідач заявляє, що в порушення вимог земельного законодавства, а саме вимог ч. 2 ст. 73 Земельного кодексу України та ч. 2 ст.11 Закону України «Про трубопровідний транспорт», ч. 5 ст. 111 Земельного кодексу України та Пунктом 4 глави 4 розділу ПІ Кодексу газорозподільних систем AT «Чернігівгаз» з 18.05.1992 (дата закінчення будівництва газопроводу) і по даний час не вжито належних заходів щодо встановлення обмежень у користуванні земельної ділянки кадастровий номер :08:001:0565 загальною площею 1,9571га. (де стався розрив), внаслідок цього відомості про охоронні зони та обмеження у користуванні вказаною земельною ділянкою до Державного земельного кадастру не внесені, відомості про охоронні зони та обмеження у користуванні земельною ділянкою кадастровий номер :08:001:0565 також відсутні і в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що на думку відповідача вказує на те, що AT «Чернігівгаз» не укладалось жодних договорів з власником земельної ділянки щодо визначення охоронної зони трубопроводу.

Таким чином, відповідач наголошує, що він не знав і не міг знати, що по земельній ділянці кадастровий номер :08:001:0565 загальною площею 1,9571га. проходить підземний розподільчий газопровід високого тиску, а тому вважає, що у направленні ТОВ АПК «Магнат» повідомлення про початок сільськогосподарських робіт на вищевказаній земельній ділянці Оператору ГРМ не було підстав.

Відповідач доводить до відома суду, що глибина закладення газопроводу в районі пошкодження складає 0,47м., що не відповідає вимогам п. 7.18 ДБН В.2.5.- 20:2018, траса прокладення газопроводу не позначена табличками-покажчиками, а на полі та прилеглій території взагалі не має жодного розпізнавального знаку в якому напрямку та на яку глибину закладено підземну трубу газопроводу.

Підсумовуючи наведене відповідач просить суд відмовити АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» в задоволенні позовних вимог.

Відзив відповідача разом із доданими до нього документами долучено судом до матеріалів справи.

11.01.2021 від позивача надійшла відповідь на відзив (№ 140007.1-Ck-246-0121 від 08.01.2021) у якому АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» наполягає на безпідставності та необґрунтованості аргументів відповідача, викладених у відзиві на позов, виходячи з наступного.

Відповідач зазначив у додатку до відзиву на позовну заяву, що він приєднує до матеріалів справи копію договору оренди землі б/н від 03.01.2013 з додатками, але фактично він надав лише одну додаткову угоду б/н від 01.11.2018, строк дії якої закінчився, а тому, на думку позивача, відповідач проводив сільськогосподарські роботи з оранки грунту у місці пошкодження газопроводу без належної правової підстави.

Посилаючись на ст. 21, 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» ст.ст. 26, 27 Закону України «Про землеустрій», пункти 3,4 ст. 2 Закону України «Про Державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» позивач наголошує, що обов`язок з виготовлення технічної документації із землеустрою та подання відомостей для внесення до Державного земельного кадастру, а також внесення відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно покладений Законом на розробника технічної документації із землеустрою, власника земельної ділянки або користувача, в.т.ч. орендаря, при тому, що позивач вважає, що АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» не належить до жодної з зазначених осіб. Відсутність відомостей про обмеження у користуванні земельною ділянкою в Державному земельному кадастрі та в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно свідчить лише про те, що зазначені вище особи свого часу не виконали належним чином свої обов`язки та не надали певні відомості для внесення в дані Державні реєстри.

Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-019 від 29,11.2019 р., в якому, в розділі «Інформація про власників (користувачів) земельної ділянки» взагалі відсутня інформація про користувачів земельної ділянки, а саме відсутня інформація про договір оренди землі б/н від 03.01.2013 року; додаткова угода до договору оренди землі б/н від 01.11.2018 року; додаткова угода до договору оренди землі б/н від 01.11.2018 року. Відсутність відомостей про користувачів земельної ділянки в Державному земельному кадастрі свідчить лише про те. що зазначені вище особи свого часу не виконали належним чином свої обов`язки та не надали певні відомості для внесення в даний Державний реєстр.

Щодо глибини знаходження газопроводу у місці пошкодження, то слід зазначити наступне. Згідно п. 7.18 Державних будівельних норм України «Газопостачання» ДБН 3.2.5.-20:2018 глибину прокладки газопроводів слід приймати: - для сталевих газопроводів не менше 0,8 м до верху газопроводів або футлярів. Допускається приймати глибину прокладки до 0,6 м в місцях, де виключається рух транспорту. Відповідно до Протокол огляду місця, де сталася аварія (нещасний випадок) від 28.11.2019 пошкоджений газопровід знаходився на глибині 47 см. Будівництво підземного розподільчого газопроводу високого тиску с. Безуглівка, закінчено у травні 1992 році, а за 27 років під впливом природних явищ та під впливом руху сільгосптехніки ймовірно відбулося просідання ґрунту у місці прокладення газопроводу. Вважаючи, що глибина прокладення газопроводу у місці його пошкодження не знаходиться в причинно-наслідковому зв`язку з спричиненою шкодою, позивач наполягає, що саме неправомірні дії відповідача, які полягали в порушенні порядку проведення сільськогосподарських робіт з оранки землі в охоронній зоні, призвели до пошкодження газопроводу, що заподіяло шкоду, яка полягає у додаткових витратах по відновленню належної роботи газорозподільної системи.

Разом із тим, у відповіді на відзив позивач наполягає, що наявність орієнтирних стовпчиків по трасі підземного розподільчого газопроводу високого тиску 1-шої категорії діаметром 159 мм с. Безуглівка, підтверджується тим, що 04.10.2019, працівником AT «Чернігівгаз» був проведений технічний огляд траси даного підземного газопроводу у відповідності з п. 1.9. гл. 1 розділу V Правил безпеки систем газопостачання. В ході технічного огляду не було виявлено порушень і пошкодження мереж і обладнання. У безпосередній близькості від місця пошкодження газопроводу на відстані приблизно 100 метрів знаходиться перехід надземний розподільчий газопровід високого тиску 1-шої категорії діаметром 159 мм покрашений у жовтий колір, над землею на висоті 1 метр, а також дві опорні споруди висотою близько 3 метрів, які підтримують надземну частину газопроводу. Газопровід та опорні споруди добре видно з місця пошкодження газопроводу. Наявність в безпосередній близькості від проведення робіт надземної частини газопроводу не могла викликати сумнівів, щодо наявності підземного газопроводу.

Розташування надземної частини газопроводу, на думку позивача дає певне розуміння щодо напрямку проходження підземної частини газопроводу, а тому відповідальна особа відповідача повинна була за цих обставин з`ясувати місце проходження газопроводу та погодити Оператором ГРМ AT «Чернігівгаз» можливість виконання земляних робіт на даній земельній ділянці. Такі дії могли б запобігти пошкодженню газопроводу та виникненню пов`язаних з цим матеріальних збитків і моральної шкоди всіх споживачів.

Додатково позивач повідомляє, що 23.08.2018 між селами Безуглівка та Хомівка Ніжинського району під час виконання сільськогосподарських робіт трактористом ТОВ АПК «Магнат» була пошкоджена ця ж лінія підземного газопроводу, що є додатковим доказом того, що ТОВ АПК «Магнат» було відомо про наявність цієї лінії підземного газопроводу.

Щодо акту проведення службового розслідування пошкодження підземного розподільчого газопроводу біля с. Синдаревське на полі № 212 від 29.11.2019 позивач відзначає, що вказані в порушення при експлуатації газопроводу з боку AT «Чернігівгаз» є надуманими та такими, що не відповідають дійсності, представник AT «Чернігівгаз» не був запрошений та не приймав участі в роботі комісії у зв`язку з чим, AT «Чернігівгаз» було позбавлене можливості виразити свої міркування та заперечення на предмет цього акту.

Також звертається увагу суду на те, що під час проведення такого службового розслідування не було досліджено, якими відповідальними особами ТОВ АПК «Магнат» всупереч гл. 4 розділу 111 Кодексу газорозподільних систем та Правил безпеки систем газопостачання, не був дотриманий порядок проведення робіт у місці розташування газопроводу. Не було з`ясовано яким рішенням (розпорядженням, наказом) і якою компетентною посадовою особою були покладені обов`язки щодо дотримання норм і правил проведення сільськогосподарських земляних робіт. При цьому, на нашу думку, якщо така особа не була призначена у встановленому порядку то відповідальність у цьому випадку повинен нести безпосередньо керівник підприємства.

Підсумовуючи, Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» вважає, що всі заперечення, які викладені у відзиві є безпідставними, виключно неправомірні дії відповідача, які полягали у проведенні сільськогосподарських робіт без належної правової підстави та порушення порядку проведення сільськогосподарських робіт з оранки землі в охоронній зоні, призвели до пошкодження газопроводу, що заподіяло шкоду позивачу, яка полягала у додаткових витратах по відновленню належної роботи газорозподільної системи і яку позивач просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Агропромислова компанія «Магнат» на його користь.

Крім того, АТ «Чернігівгаз» заявлено клопотання про долучення додаткових документів до матеріалів справи, а з-поміж іншого до відповіді на відзив додано клопотання №140007.1-Ск-245-0121 від 08.01.2021 про поновлення строків у справі. Так позивач зазначає, що відзив на позовну заяву ним було отримано 23.12.2020, строк на подання відзиву, встановлений судом в ухвалі суду про відкриття провадження у справі від 03.12.2020, закінчився 28.12.2020. Посилаючись на необхідність наявності додаткового часу для опрацювання матеріалів відзиву та підготовку відповіді позивач просить суд поновити АТ «Чернігівгаз» процесуальний строк на подання відповіді на відзив разом із доказами у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 118 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Статтею 119 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк. Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію.

В підготовчому засіданні 27.01.2021 представник відповідача заявив про залишення питання щодо поновлення позивачу строку на подання відповіді на відзив та долучення до матеріалів справи додаткових документів на розсуд суду.

З огляду на предмет та підстави позову, а також на те, що вираження власної позиції та аргументів, з метою забезпечення повного, всебічного та об`єктивного вирішення спору, для з`ясування усіх обставин справи, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання позивача, поновити АТ «Чернігівгаз» строк для подання відповіді на відзив та додаткових документів, долучивши їх до матеріалів справи.

15.10.2021 від ТОВ «Агропромислова компанія «Магнат» на адресу суду надійшли заперечення Вих.13.01.2021р. №7.

В поданих запереченнях ТОВ АПК «Магнат» не погоджується з твердженням позивача, що встановлювати охоронні зони повинен розробник технічної документації, власник або користувач, оскільки відповідно до вимог ст. 99 Земельного кодексу України власники або землекористувачі земельних ділянок чи інші заінтересовані особи можуть вимагати встановлення такого земельного сервітуту як право на розміщення об`єктів трубопровідного транспорту, який може бути встановлений договором між особою, яка вимагає його встановлення, та власником (землекористувачем) земельної ділянки. Такий земельний сервітут підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому для державної реєстрації прав на нерухоме майно. Технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж частини земельної ділянки, на яку поширюється право суборенди, сервітуту, погоджується землевласником та землекористувачем і затверджується особою, яка набуває право суборенди або сервітуту у порядку передбаченому ст. 186 Земельного кодексу України.

Таким чином, на думку відповідача, AT «Чернігівгаз» повинно укласти з усіма власниками земельних ділянок по яких проходить трубопровідний транспорт, що перебуває на балансі AT «Чернігівгаз», договір земельного сервітуту, який в подальшому підлягає державній реєстрації, та внести відповідні відомості про охоронні зони до Державного земельного кадастру.

Посилання позивача про просідання грунту за 27 років з 1 м. глибини до 47 см. та відсутність причинно-наслідкового зв`язку між порушенням норм ДБН В.2.5.-20:2018 щодо глибини закладання газового трубопроводу з його поривом трактором при обробленні земельної ділянки відповідач вважає абсурдними та надуманими, оскільки згідно доданого до відповіді копії журналу реєстрації результатів технічного огляду (обходу) трас розподільних газопроводів і вводів с. Безуглівка Ніжинського району, за 2019 рік проведено 27 оглядів і не виявленого жодного порушення при експлуатації газопроводу села Синдаревське Ніжинського району Чернігівської області. В той же час перевірка глибини трубопроводу взагалі не перевірялась, однак 28.11.2019 вже після пошкодження трубопроводу встановлено, що глибина його прокладання не відповідає вимогам п. 7.18 Державних будівельних норм України «Газопостачання» ДБН В.2.5.-20:2018 і замість 1 метра складає 47 см.

На підставі наведеного вище посилаючись ч. 2 ст. 73, ст. 99, ч. 2 ст. 100 ч. 5 ст. 111, ст. 186 Земельного кодексу України, ч. 2 ст. 11 Закону України «Про трубопровідний транспорт», Кодексом газорозподільних систем, Державними будівельними нормами України «Газопостачання» ДБН В.2.5.-20:23018 відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Заперечення прийнято судом та долучено до матеріалів справи.

В підготовчому засіданні 27.01.2021 суд постановив протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення розгляду справи по суті на 17.02.2021.

В судовому засіданні 17.02.2021 судом оголошено перерву до 03.03.2021 в порядку ст. 216 Господарського процесуального кодексу України.

02.03.2021 на адресу суду від позивача надійшов електронний лист з письмовими поясненнями № 140007.1-Ск-2940-0321 від 02.03.2021 щодо місця де відбулось пошкодження газопроводу з доданими до нього скріншотами фрагментів Публічної кадастрової карти України. Аналогічне письмове пояснення подано 03.03.2021 до початку судового засідання.

Оскільки подані пояснення безпосередньо стосуються предмету спору і за своїм змістом не є подачею до суду додаткових доказів, натомість є уточненням раніше наданої інформації в поясненнях, а додані до них скріншоти фрагментів Публічної кадастрової карти України є загальнодоступними, такі письмові пояснення долучено судом до матеріалів справи.

Також, в судовому засіданні 03.03.2021 судом долучено до матеріалів справи надану відповідачем письмово викладену позицію в судових дебатах.

В судовому засіданні представник відповідача заявлені вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити, представник відповідача проти позовних вимог заперечував, просив суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши представників сторін, з`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, суд встановив:

28.11.2019 до аварійно - диспетчерської служби Ніжинського відділення AT «Чернігівгаз» надійшла заявка про пошкодження газопроводу село Синдаревське Ніжинського району, Чернігівської області. На місці пориву газопроводу комісією у складі старшого інженера AT «Чернігівгаз» ОСОБА_3, старшого майстра AT «Чернігівгаз» ОСОБА_4, заступника директора ТОВ АПК «Магнат» ОСОБА_5 було встановлено, що на полі біля села Синдаревське Ніжинського району Чернігівської області при виконанні сільськогосподарських робіт працівником ТОВ АПК «Магнат» трактором марки New Holland (Нью Холанд) 410 (без державного номеру) було пошкоджено підземний розподільчий газопровід високого тиску 1-шої категорії діаметром 159 мм, про що було складено Протокол огляду місця, де сталася аварія (нещасний випадок) від 28.11.2019.

Аварійною бригадою перед пошкодженим участком газопроводу було припинено подачу газу шляхом перекриття задвижки (вимикаючого пристрою) у відповідності з підпунктом 8 пункту 1 глави 7 розділу VI Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2494, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 р. № 1379/27824, внаслідок чого припинилася подача газу у селах Бакланове, Безуглівка, Бурківка, Крути, Кунашівка, Курилівка, Пашківка, Перебудова, Переяслівка, Поляна, Почечино, Синдаревське, Талалаївка Ніжинського району Чернігівської області, всього 2075 житлових будинків, до бюджетних організацій (школа с. Талалаївка, школа - дитячий садочок с. Безуглівка, с. Крути; дитячий садочок с. Талалаївка; фельдшерсько-акушерські пункти с. Безуглівка, с. Талалаївка, с. Крути, с. Кунашівка; будинок культури с.Талалаївка, с. Безуглівка, с. Крути; ветеринарна амбулаторія с. Безуглівка; сільські ради с. Талалаївка, с. Крути), промисловий об`єкт сушарка ТОВ АПК «Магнат».

Позивач наполягає, що неправомірними діями працівниками ТОВ АПК «Магнат» були нанесені матеріальні збитки AT «Чернігівгаз» на загальну суму 486617,21 грн., які складаються з наступного: вартості відновлювальних робіт пошкодженого газопроводу на суму 33406,14 грн.; вартості втраченого природного газу під час витоку на суму 45635,28 грн.; вартості робіт по повторному пуску газу бюджетні організації на суму 5069,89 грн.; вартості робіт по повторному пуску промислового об`єкту на суму 391,20 грн.; вартості робіт по пуску ШРП (ШРП-18) на суму 10046,52 грн.; вартості робіт по пуску ГРП (ГРП-4) на суму 5827,68 грн.; вартості робіт по повторному пуску газу в газове обладнання 2075 житлових будинків (дві тисячі сімдесят п`ять житлових будинків) на суму 386 240,50 грн.

Як зазначено позивачем у позовній заяві та не заперечувалось ТОВ АПК «Магнат» протягом розгляду справи, відповідачем 02.12.2019 оплачено вартість втраченого природного газу під час витоку на суму 45 635,28 грн; 03.12.2019 оплачено вартість відновлювальних робіт по ремонту газопроводу (заміна ділянки підземного газопроводу) у сумі 33 406,14 грн за договором між відповідачем і позивачем про надання послуг № 5 (реєстраційний номер виконавця № З 8Е140-18457-19) від 03.12.2019.

Також, 03.12.2019 відповідачем оплачено позивачу вартість робіт по повторному пуску газу бюджетні організації у сумі 5069,89 грн. за умовами укладеного договору між відповідачем і позивачем про надання послуг № 1 (реєстраційний номер виконавця № 38Е140-18455-19) від 03.12.2019; того ж дня сплачено вартість робіт по повторному пуску промислового об`єкту вартість робіт по пуску ШРП (ШРП-18) на суму 10 046,52 грн за договором про надання послуг № 3 (реєстраційний номер виконавця № 38Е140-18453-19) від 03.12.2019; вартість робіт по пуску ГРП (ГРП-4).

На час звернення позивача до суду невідшкодованою залишилась сума збитків яка складається з вартості робіт по відновленню газопостачання (повторний пуск газу) 2075 житлових будинків вартість чого, як зазначає позивач становить 386 240,50 грн і яку Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» просить стягнути на його користь з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропромислова компанія «Магнат», як із винної особи на підставі статті 1166 Цивільного кодексу України та статей 224, 225 Господарського кодексу України.

За статтею 15 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Частиною 1 статті 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та обов`язків зокрема відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Наведене узгоджується із частиною 2 статті 20 Господарського кодексу України (надалі - ГК України).

Право на звернення за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів за визначеною законом юрисдикцією господарського суду передбачено нормами статті 4 ГПК України.

Отже передумовами та матеріальними підставами для захисту права в судовому порядку є наявність підтвердженого належними доказами права особи, за захистом якого вона звернулась до суду, а також підтверджений належним доказом факт порушення (невизнання або оспорювання) цього права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод установлено право людини на доступ до правосуддя, а відповідно до статті 13 Конвенції - на ефективний спосіб захисту прав. З наведеного слідує, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням. У кінцевому результаті ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, а в разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

За приписами частин 1, 2 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, установлених статтею 11 цього Кодексу, в тому числі внаслідок завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі.

Відповідно до частин 1-3 статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Під збитками розуміють: втрати, яких особа зазнала, у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) (1); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода) (2).

Збитки відшкодовуються в повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування в меншому або більшому розмірі.

Аналогічна за змістом норма закріплена в статті 224 ГК України.

Виходячи зі змісту частин 1-2 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (частини 1 та 2 статті 614 ЦК України).

З огляду на зазначені положення ЦК України факт завдання шкоди майну потерпілого, якщо ця особа (потерпілий) не перебуває в договірних відносинах з особою, яка завдала шкоди, та/або якщо завдання такої шкоди не пов`язане з виконанням цими особами обов`язків за договором, породжує виникнення позадоговірного, деліктного зобов`язання.

Деліктне зобов`язання виникає з факту завдання шкоди та припиняється належним виконанням у момент відшкодування потерпілому шкоди в повному обсязі особою, яка її завдала, що узгоджується з приписами статті 599 ЦК України.

Судом установлено, що спірні правовідносини сторін за своєю правовою природою є відносинами щодо відшкодування позадоговірної шкоди - деліктною відповідальністю. Права і обов`язки, що склалися між сторонами спору, виникли з позадоговірного зобов`язання.

Юридичною підставою відповідальності, яка виникає внаслідок заподіяння шкоди, є склад цивільного правопорушення, елементами якого є: а) протиправна поведінка особи, б) настання шкоди, в) причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою, г) вина завдавача шкоди. Наявність всіх вищезазначених умов є обов`язковою для прийняття судом рішення про відшкодування завданої шкоди.

За відсутності хоча б одного із зазначених елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Відсутність одного з елементів складу цивільного правопорушення звільняє боржника від відповідальності за заподіяну шкоду, оскільки його поведінка не може бути кваліфікована як правопорушення.

З огляду на наведене, предметом доказування в справі про стягнення шкоди є наявність усіх складових елементів правопорушення.

Обов`язок доказування та подання доказів відповідно до частини 3 статті 13, частини 1 статті 74 ГПК України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

28.11.2019 за результатами огляду місця, де сталась аварія (нещасний випадок) складено протокол (т.1 а.с. 28) яким встановлено, що на полі біля села Синдаревське Ніжинського району Чернігівської області при виконанні сільськогосподарських робіт працівником ТОВ АПК «Магнат» трактором марки New Holland (Нью Холанд) 410 було пошкоджено підземний розподільчий газопровід високого тиску 1-шої категорії діаметром 159 мм. Глибина закладення газопроводу в районі пошкодження 47 см. В результаті для усунення витоку газу було перекрито засувку, без газу лишилось 12 населених пунктів. Погодження про проведення земляних робіт ТОВ АПК «Магнат» з АТ «Чернігівгаз» Ніжинським відділенням не було. З краю та на самому полі де провадились сільськогосподарські роботи та відбулося пошкодження газопроводу покажчики газопроводу відсутні на момент пошкодження.

Кодекс газорозподільних систем, затверджений постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2494, визначає, що власники або користувачі земельної ділянки, органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, Оператори ГРМ вживають заходів щодо охорони земель та дотримання встановлених обмежень у використанні земель (пункт 4 розділу 4 глави 3 Основні правила технічної експлуатації газорозподільної системи).

Стаття 11 Закону України «Про трубопровідний транспорт» передбачає встановлення охоронних зон уздовж трубопроводів. Земля в межах охоронних зон не вилучається, а використовується з обмеженнями (обтяженнями) відповідно до закону або договору. Порядок встановлення, розмір та режим використання охоронної зони об`єкта трубопровідного транспорту визначаються законодавством України.

Згідно із статтею 99 Земельного кодексу України власники або землекористувачі земельних ділянок чи інші заінтересовані особи можуть вимагати встановлення таких земельних сервітутів як право на розміщення об`єктів трубопровідного транспорту

Відповідно до статті 1 Закону України «Про державний земельний кадастр» державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами.

Відомості про обмеження у використанні земель підлягають внесенню до Державного земельного кадастру на підставі заяви: власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності або особи, на користь якої встановлені обмеження, - щодо обмежень, які стосуються використання певної земельної ділянки; органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування, рішенням якого затверджена документація із землеустрою, яка є підставою для внесення відомостей про ці обмеження до Державного земельного кадастру, - щодо інших обмежень (стаття 28 Закону України «Про державний земельний кадастр»).

Пунктом 4 розділу 4 Кодексу газорозподільних систем унормовано, що власники або користувачі земельної ділянки, органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, Оператори ГРМ вживають заходів щодо охорони земель та дотримання встановлених обмежень у використанні земель охоронних зон об`єктів ГРМ.

Положеннями Кодексу газорозподільних систем Земельні ділянки, що входять до охоронних зон, використовуються власниками, орендарями земельних ділянок, землевласниками та землекористувачами з обов`язковим дотриманням вимог цього Кодексу (пункт 5).

Сільськогосподарські роботи в охоронних зонах проводяться власниками, орендарями земельних ділянок, землевласниками та землекористувачами з попереднім повідомленням про їх початок Оператора ГРМ (пункт 6 розділу 4).

Проведення ремонтних будівельних робіт та/або земляних робіт в охоронній зоні ГРМ здійснюється відповідно до законодавства за письмовим погодженням про їх початок Оператора ГРМ. (пункт 7 розділу 4).

Письмове погодження, що надається Оператором ГРМ на право проведення ремонтних, будівельних та земляних робіт поблизу ГРМ, має містити вимоги та умови, обов`язкові для виконавців при виконанні ремонтних, будівельних та земляних робіт. До погодження додається схема газопроводу та інженерних комунікацій, споруд (ГРП, ШРП, ВОГ, засобів електрозахисту тощо) (пункт 8 розділу 4).

Міністерство регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України щодо визначення поняття «земляні роботи» і порядку проведення підготовчих робіт під час будівництва листом №7/14-3872 від 07.03.2012 роз`яснило, що усталеною практикою є віднесення до земляних робіт комплексу робіт, пов`язаних з розробкою, переміщенням, укладанням та ущільненням ґрунту, вичерпний перелік яких наведено у ДБН Д.2.2-1-99 «Ресурсні елементні кошторисні норми на будівельні роботи. Земляні роботи», що містить норми на розробку, переміщення ґрунту та супутні роботи в промисловому, житлово-цивільному, транспортному та гідротехнічному будівництві».

Наказом від 28.12.2012 № 667 Про прийняття національних стандартів, розроблених методом перевидання (передруку) на заміну державних будівельних норм (ДБН), прийнятих до 2001 року на заміну вказаним містить ресурсні елементи та кошторисні норми на будівельні роботи (витрати на оплату праці робочих-будівельників і машиністів, норми часу експлуатації будівельних машин і механізмів, кошторисні норми витрат будівельних матерілів), необхідних для визначення потреби в ресурсах при виконанні земляних робіт.

Таким чином, поняття «земляні роботи» і «сільськогосподарські роботи» не є тотожними поняттями, оскільки виконання сільськогосподарських робіт, не передбачає глибинну розробку, переміщення, ущільнення грунту, тощо, а є спектром робіт з обробки виключно верхнього плодородного шару грунту, у зв`язку із чим законодавством встановлено спрощений порядок для початку проведення таких робіт у встановлених охоронних зонах об`єктів ГРМ - шляхом надсилання повідомлення оператору ГРМ.

В той час, як поняття «земляні роботи» є нерозривно пов`язаним з будівництвом і є комплексом робіт, в тому числі глибинним переміщенням, ущільненням, розробкою грунту, що у свою чергу несе збільшені ризики пошкодження газопроводів, для запобігання чого Кодексом газорозподільних систем встановлено більш жорсткі умови для отримання дозволу для початку проведення таких робіт у встановлених охоронних зонах об`єктів ГРМ - шляхом отримання виконавцем погодження у оператора ГРМ.

Згідно із інформацією зазначеною у витягу є Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-019 від 29.11.2019 (т.9 а.с. 243) земельна ділянка з кадастровим номером № :08:001:0565, місцерозташування земельної ділянки: Чернігівська область, Ніжиинський район, Безуглівська сільська рада, відомості про обмеження у використанні земельної ділянки, встановлені Порядком ведення Державного земельного кадастру, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2012 № 1051 не зареєстровані. Відповідно у додатку до такого витягу кадастровий план земельної ділянки № :08:001:0565 не містить позначень щодо наявності газопроводу та встановленої навколо нього охоронної зони.

Отже, ні власник, ні користувач (ТОВ АПК «Магнат»), а ні АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз», як найбільш зацікавлена особа, на балансі якої відповідно до довідки №140007.1-Ск-244-0121 від 06.01.2021 (т.10 а.с. 44) перебуває газопровід високого тиску с. Безуглівка, к-п «Правда», не звернулись з заявою до Державного земельного кадастру про земельну ділянку про встановлення на вказаній земельній ділянці зони обмеження у використанні земель у зв`язку із наявністю прокладеним газопроводом.

Доказів встановлення сервітуту щодо земельної ділянки як право на розміщення об`єктів трубопровідного транспорту, АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз», як найбільш зацікавленої особи у його встановленні, суду не надано.

Згідно вимог пункту 7.23 Державних будівельним нормам України «Газопостачання» ДБН В.2.5.-20:2018, траси підземних газопроводів повинні бути відмічені табличкам -покажчиками. Покажчики встановлюються, зокрема, на прямих ділянках траси газопроводу на відстані не більше 500 метрів за межами населених пунктів. На сталевих газопроводах між населеними пунктами допускається використовувати як орієнтирні стовпчики контрольні трубки. Доказів наявності таких табличок-покажчиків матеріали справи не містять.

Крім того суд відхиляє твердження позивача, щодо того що 23.08.2018 між селами Безуглівка та Хомівка Ніжинського району під час виконання сільськогосподарських робіт трактористом ТОВ АПК «Магнат» раніше була пошкоджена ця ж лінія підземного газопроводу, як доказ того, що ТОВ АПК «Магнат» було відомо про наявність цієї лінії підземного газопроводу, оскільки з наданих позивачем документів вбачається, що між місцем аварії 23.08.2018 та місцем аварії 28.11.2019 більше 3 км., а отже це не дає підстави вважати, що ТОВ АПК «Магнат» володів інформацією про напрям прокладання газопроводу під землею.

Разом із тим, як вбачається із матеріалів справи (т.1. а.с. 61-63) у полі зору із місця аварії (пошкодження газопроводу) знаходиться перехід надземний розподільчий газопровід покрашений у жовтий колір, над землею, а також дві опорні споруди, які підтримують надземну частину газопроводу.

Наявність в безпосередній близькості від проведення робіт надземної частини газопроводу в силу будівельних норм не може бути покажчиком напрямку його прокладення, оскільки такий перехід завжди виконується перпендикулярним об`єкту перетину, проте з огляду на його наявність у ТОВ АПК «Магнат» не могло залишитись поза розумним сумнівом, що під обробляємою земельною ділянкою міг проходити газопровід, що в свою чергу обумовлює необхідність направлення повідомлення про проведення таких робіт Оператору ГРМ - АТ «Чернігівгаз».

Разом із загальними підставами відшкодування шкоди норми Цивільного кодексу України містять особливості відповідальності та відшкодування шкоди завданої джерелом підвищеної небезпеки.

Поняття джерела підвищеної небезпеки на рівні закону (легальна дефініція) закріплено у ст. 1187 ЦК України, відповідно до якої під джерелом підвищеної небезпеки розуміють діяльність, пов`язану з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для осіб, які цю діяльність здійснюють, та інших осіб.

Основні ознаки джерела підвищеної небезпеки також наведено у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 року N 6, відповідно до якого джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену імовірність заподіяння шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність по використанню, транспортуванню, зберіганню предметів, речовин і інших об`єктів виробничого, господарського чи іншого призначення, які мають такі ж властивості. Наприклад, літак, автомобіль небезпечні неможливістю їх миттєвої зупинки, а будівництво - тією ж неможливістю зупинки техніки, предметами, піднятими на висоту або заглибленими, і заподіянням саме механічних ушкоджень (каліцтва). Майнова відповідальність за шкоду, завдану діями таких джерел, має наставати як при цілеспрямованому їх використанні, так і при мимовільному прояві їх шкідливих властивостей (наприклад, у випадку завдання шкоди внаслідок мимовільного руху автомобіля).

Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність певного роду, провадження якої створює підвищену ймовірність заподіяння шкоди через неможливість повторного контролю за нею людиною, а також діяльність із використання, транспортування, збереження предметів, речовин та інших об`єктів виробничого, господарського або іншого призначення, які мають такі самі властивості.

Відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху України механічний транспортний засіб - транспортний засіб, що приводиться в рух за допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми (крім транспортних засобів, робочий об`єм двигуна яких не перевищує 50 куб. см), а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт.

Таким чином, трактор, здійснюючий сільськогосподарські роботи в розумінні п. 1.10 Правил дорожнього руху України та статті 1187 ЦК України є джерелом підвищеної небезпеки.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про об`єкти підвищеної небезпеки» небезпечна речовина - хімічна, токсична, вибухова, окислювальна, горюча речовина, біологічні агенти та речовини біологічного походження (біохімічні, мікробіологічні, біотехнологічні препарати, патогенні для людей і тварин мікроорганізми тощо), які становлять небезпеку для життя і здоров`я людей та довкілля, сукупність властивостей речовин і/або особливостей їх стану, внаслідок яких за певних обставин може створитися загроза життю і здоров`ю людей, довкіллю, матеріальним та культурним цінностям.

За своїми характеристиками газ є хімічною, токсичною, вибуховою, окислювальною, горючою речовиною та за певних обставин може створити загрозу життю і здоров`ю людей, довкіллю, матеріальним цінностям тощо.

Газопровід призначений для доставки газу від газорозподільчих станцій до кінцевого споживача. За таких обставин, суд приходить до висновку, що за своїми технічними характеристиками газопровід високого тиску с. Безуглівка, к-п «Правда», також є джерелом підвищеної небезпеки.

Підстави та порядок відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, та шкоди, завданої внаслідок взаємодії цих джерел, визначені нормами статей 1187,1188 ЦК України.

Згідно із частинами другою, п`ятою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Підстави та порядок відшкодування шкоди, завданої взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, визначені статтею 1188 ЦК України, частиною першою якої визначено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме:

1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою;

2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується;

3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Системний аналіз зазначених положень законодавства дає підстави для висновку, що обов`язок відшкодувати шкоду, завдану іншому володільцю джерела підвищеної небезпеки, виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Отже, за цих обставин обов`язок відшкодування шкоди покладається на ту особу, з вини якої завдано шкоду. Якщо наявна вина двох осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, шкода відшкодовується кожним з них залежно від ступеня вини.

Аналогічна правова позиція щодо відшкодування шкоди внаслідок взаємодії двох джерел підвищеної небезпеки викладена у постанові Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 328/2750/18.

Листом Вих. №314 від 20.10.2020 (т.1. а.с. 75) ТОВ АПК «Магнат» підтвердило, що тракторист-машиніст ОСОБА_2 користувався трактором New Holland 410, яким було пошкоджено підземний розподільчий газовід і станом на 28.11.2019 перебував у трудових відносинах з ТОВ АПК «Магнат». Разом із тим, балансоутримувачем газопроводу високого тиску с. Безуглівка, к-п «Правда» є АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз».

Як зазначалось вище, протоколом за результатами огляду місця, де сталась аварія (нещасний випадок) складеним 28.11.2019 встановлено, що на полі біля села Синдаревське Ніжинського району Чернігівської області при виконанні пошкоджено підземний розподільчий газопровід високого тиску, глибина закладення якого в районі пошкодження склала 47 см, а на самому полі де провадились сільськогосподарські роботи та відбулося пошкодження газопроводу на момент пошкодження покажчики газопроводу були відсутні.

Пунктом. 7.18 Державних будівельних норм України «Газопостачання» ДБН В.2.5.-20:2018 встановлено норми глибини прокладання газопроводів та їх футлярів:

- для сталевих газопроводів не менше ніж 0,8 м до верху газопроводів або футлярів. Допус кається приймати глибину прокладання до 0,6 м в місцях, де виключається рух транспорту;

- для поліетиленових газопроводів не менше ніж 1 м до верху газопроводів або футлярів. При прокладанні під проїзними частинами доріг та вуличних проїздів (у футлярах або без футлярів) глибину прокладання слід приймати не менше ніж 1,2 м до верху газопроводів або футлярів.

При прокладанні по ораних та зрошуваних землях рекомендується глибину прокладання приймати не менше ніж 1 м до верху газопроводів.

Таким чином, глибина прокладання газопроводу, у місці де відбулась аварія є меншою ніж передбачена обов`язковими будівельними нормами та більше ніж у половину меншою, за рекомендовану.

На виконання вимог п 2.1. розділу 2 Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 15.05.2015 року № 285, працівниками AT «Чернігівгаз», згідно із журналом реєстрації результатів технічного огляду (обходу) трас розподільних газопроводів і вводів с. Безуглівка Ніжинського району, за 2019 рік проведено 27 оглядів, за результатами яких порушень не було виявлено.

Разом із тим, матеріали справи не містять доказів здійснення АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» перевірок глибини залягання газопроводу, наявності встановлених табличок-покажчиків щодо напряму прокладання на земельній ділянці № :08:001:0565 підземного газопроводу. В будь-якому випадку, незважаючи на кількість перевірок та вчинені при їх проведенні дії, позивачем не встановлено порушення глибини прокладення газопроводу.

Суд приймає до уваги те, що ТОВ АПК «Магнат» поза розумним сумнівом належало направити повідомлення АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» про здійснення сільськогосподарських робіт на земельній ділянці № :08:001:0565, проте направлення такого повідомлення не передбачає надання на нього відповіді, при тому, що всупереч встановленим протоколом порушенням, Оператором ГРМ не було встановлено порушення глибини прокладання газопроводу, наявність покажчиків не забезпечувалась, а відтак у останнього не було об`єктивних підстав висловити заперечення або встановити заборону проведення таких сільськогосподарських робіт, а отже і відвернути аварію.

Враховуючи наявність вини у спричиненні шкоди як з боку ТОВ АПК «Магнат», так і з боку АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз», приймаючи до уваги те, що ТОВ АПК «Магнат» відкшодовано вартість втраченого природного газу під час витоку на суму 45 635,28 грн; вартість відновлювальних робіт по ремонту газопроводу (заміна ділянки підземного газопроводу) у сумі 33 406,14 грн, вартість робіт по повторному пуску газу бюджетні організації у сумі 5069,89 грн., вартість робіт по повторному пуску промислового об`єкту вартість робіт по пуску ШРП (ШРП-18) на суму 10 046,52 грн, вартість робіт по пуску ГРП (ГРП-4), суд дійшов висновку, що ТОВ АПК «Магнат» відшкодовано АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз» завдані ним збитки пропорційно до ступеню його вини, а тому решта збитків підлягає відкодуванню іншою винною стороною - АТ «Оператор газорозподільної системи «Чернігівгаз».

Таким чином в задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача 386 240,50 грн збитків спричинених аварією суд відмовляє.

Щодо всіх інших пояснень та доводів учасників судового процесу суд зауважує наступне.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч.5 ст.236 Господарський процесуальний кодекс України).

Відповідно до п.5 ч.4 ст.238 Господарського процесуального кодексу України у мотивувальній частині рішення зазначається, мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.1994 Європейського суду з прав людини у справі «Руїс Торіха проти Іспанії»). Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією.

З огляду на вищевикладене, всі інші доводи та міркування учасників судового процесу ретельно досліджені судом, проте є такими, що не спростовують наведених висновків суду.

За змістом ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові покладаються на позивача.

Таким чином, понесені позивачем судові витрати покладаються на нього в повному обсязі.

Керуючись ст. 42, 73-80, 86, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в строк і в порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду у строки визначені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано 15.03.2021.

Суддя М.В. Фесюра

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/