РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

11.03.2021Справа № 910/19319/20
Господарський суд міста Києва у складі судді Ярмак О.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання) господарську справу

За позовом Державного підприємства "ПРОЗОРРО" (01601, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 22, )

до Рахункової палати України (01601, м. Київ, вул. М.Коцюбинського, 7, )

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України (01008, Україна, м. Київ, вулиця М. Грушевського, 12/2, )

про захист ділової репутації та спростування недостовірної інформації

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державне підприємство "ПРОЗОРРО" звернулося з позовом до Рахункової палати України, в якому заявлено вимоги:

1) Визнати недостовірною та такою, що завдає шкоди діловій репутації Державному підприємству "ПРОЗОРРО" інформацію, поширену Рахунковою палатою України в Рішенні про розгляд Звіту про результати аудиту ефективності використання та розпорядження майном державного підприємства «ПРОЗОРРО», що має фінансові наслідки для державного бюджету від 29 листопада 2018 року № 30-4, а саме:

- Абзац 3 сторінки 6 Рішення, що містило недостовірну інформацію з текстом: "ДП "ПРОЗОРРО" неправомірно збільшило первісну вартість нематеріальних активів на 0,9 млн. грн., у тому числі вартість об`єктів "Інформаційно-телекомунікаційна система "Рrоzоrro" на 0,3 млн грн витрат, здійснених громадською організацією "Трансперенсі Інтернешнл Україна" на модифікацію об`єкта Інформаційно-аналітичної системи "Рrоzоrro", права інтелектуальної власності на який є власністю цієї громадської організації, та "Програмно-апаратний комплекс веб-порталу Інформаційно-аналітична система з питань державних держзакупівель" - на суму витрат поточного періоду щонайменше 0,6 млн. гривень. Як наслідок, викривлено дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності, а саме на 0,9 млн. грн. завищено вартість нематеріальних активів та власний капітал."

- Абзац 2 сторінки 8 Рішення, що містило недостовірну інформацію з текстом: "Міністерство не виконало покладених на нього статтею 8-1 Закону України "Про управління об`єктами державної власності" повноважень щодо погодження проекту договору про надання аудиторських послуг, укладеного між ДП "ПРОЗОРРО" та ТОВ "Крестон Сі Джі Аудит". У результаті, договір укладено з аудиторською фірмою, яка на дату укладання договору (29.05.2017) не мала права проводити аудит, оскільки не була включена до Переліку аудиторських фірм, які відповідають критеріям для проведення обов`язкового аудиту (включена 21.12.2017)."

- Абзац 1 сторінки 9 Рішення, що містило недостовірну інформацію з текстом: "Про недостовірну оцінку фіскальних ризиків ДП "ПРОЗОРРО" може також свідчити виправлення Підприємством фінансової звітності за 2016 рік та неповідомлення про це орган управління. Основні фінансові показники діяльності ДП "ПРОЗОРРО" не можуть бути підтверджені Рахунковою палатою, оскільки після оприлюднення фінансової звітності за 2016 рік ДП "ПРОЗОРРО" у 2017 році в бухгалтерському обліку виправило помилки минулих періодів та змінило показники фінансової звітності за 2016рік. Коригування звітності здійснюється з порушенням пунктів 4 та 5П(С)БО 6 "Виправлення помилок і зміни у фінансових звітах". Це дає підстави зробити висновок про існування суттєвого ризику сплати податків у неповному обсязі. Відповідно до підпункту 1 пункту 5 Порядку формування плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків, затверджено наказом Мінфіну від 02.06.2015 № 524 (у редакції наказу Мінфіну від 26.03.2018 № 386), наявність інформації про ухилення від оподаткування, отриманої із зовнішніх джерел, є одним із критеріїв (високий ступінь ризику) відбору платників податків-юридичних осіб."

- Абзац 1 стор. 4 Рішення, що містило недостовірну інформацію з текстом: «ДП "ПРОЗОРРО" не є повноправним власником майнових прав на усі об`єкти, що входять до складу ІТС "Рrоzоrro", а отже, при створенні ІТС "Рrоzоrro" не було забезпечено належного дотримання державних інтересів у частині ефективного функціонування електронної системи закупівель. Фактично, ГО "Трансперенсі Інтернешнл Україна" не передала у власність Підприємства права інтелектуальної власності на об`єкти ІАС (включені до ІТС "Ргогогго"), а лише надала невиключну ліцензію і залишається її власником. Крім того, з урахуванням вимог статті 429 Цивільного кодексу України та за відсутності угоди між власником майнових прав на ІТС (фізична особа та підприємство), яка визначає відносини між ними, майнові права інтелектуальної власності на доопрацьовану ІТС також належать приватній особі ОСОБА_1 (який передав Підприємству виключні майнові права лише на два модулі).»

- Абзац 2 сторінки 1 Рішення, що містило недостовірну інформацію з текстом: "Результати аудиту засвідчили, що ДП "ПРОЗОРРО" за 2,5 роки із збиткового стало прибутковим. Однак, незважаючи на щорічне зростання обсягу доходів, прибуток Підприємства зменшується. Одним з чинників, що впливають на зменшення прибутку, є збільшення собівартості, насамперед витрат на оплату праці, питома вага яких щороку зростає. При цьому протягом останніх 1,5 року наявна істотна диспропорція між високими темпами зростання витрат на оплату праці та приростом чистого доходу ДП "ПРОЗОРРО". Так, показник чистого доходу зріс на 19,2 відс., а витрати на оплату праці - на 119,6 відсотка. За підсумками І півріччя 2018 року Підприємство отримало чистого доходу на 5,4 відс. більше, ніж за аналогічний період 2017року, а витрати на оплату праці за цей період зросли на 41,9 відсотка. Відповідно, зменшується чистий прибуток та відрахування його частини до Державного бюджету України. Зазначене може свідчити про свідоме збільшення витрат з метою мінімізації платежів Підприємства до бюджету."

- Абзац 2 стор. 4 Рішення, що містило недостовірну інформацію за текстом «З 01.04.2016 по 30.06.2018 Підприємство сплатило 31128,9 тис. грн.. винагороди операторам попередньо авторизованих електронних майданчиків та отримало від них 165233 тис. гривень. Враховуючи, що введення в дію та функціонування ІТС "Рrozorro", електронних майданчиків відбуваються з недотриманням законодавчих та нормативних актів, ці витрати та надходження здійснені з порушенням вимог законодавства.»

- Абзаци 1-3 стор. 5 Рішення, що містило недостовірну інформацію з текстом: "Також Міністерство в порушення вимог підпункту 1 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 19.05.1999 № 859 "Про умови і розміри оплати праці керівників підприємств, заснованих на державній, комунальній власності, та об`єднань державних підприємств" та Положення про розрахунок розміру посадового окладу, затвердженого наказом Мінекономрозвитку № 726, визначило в контракті з генеральним директором ДП "ПРОЗОРРО" оклад у розмірі 75,95 тис. грн., завищений на 32,55 тис. гривень. Внаслідок цього ОСОБА_2 з порушенням вимог нормативних актів нараховано та виплачено (за розрахунками) 504,46 тис. грн. (у тому числі щоквартальної премії за II квартал 2017 року - II квартал 2018 року та винагорода за ефективне управління державним майном в 2017 році). Беручи до уваги незаконне завищення окладу, заробітна плата, отримана ОСОБА_2 за час перебування на посаді генерального директора, за фактично відпрацьований час та з урахуванням розміру окладу, визначеного відповідно до вимог законодавства, потребує перерахунку та стягнення з цієї особи різниці на рахунок Підприємства.

Крім того, всупереч вимогам пункту 17 Положення про умови, критерії, диференційовані показники та розміри преміювання керівників підприємств, заснованих на державній власності, та об`єднань державних підприємств, що належать до сфери управління Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, затвердженого наказом Мінекономрозвитку від 17.07.2017 № 1024, ОСОБА_2 було нараховано премію за підсумками роботи за 2017 рік у сумі 332,66 тис. грн. за наявності штрафних санкцій до підприємства з боку контролюючих органів за період перебування на посаді.

Отже, витрати ДП "ПРОЗОРРО" з порушенням вимог законодавства на оплату праці керівника становлять 920,68 тис. грн., чим завдано збитків Підприємству на вказану суму, що може мати ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 364 або статтею 367Кримінального кодексу України."

- Абзац 11 сторінки 12 заключної частини Рішення, що містило недостовірну інформацію з текстом, "забезпечення відшкодування зайво отриманих у 2016,2017 роках та І півріччі 2018 року генеральним директором ДП "ПРОЗОРРО" ОСОБА_2 сум квартальних премій та винагороди за ефективне управління майном внаслідок завищення окладу, а також здійснення перерахунку заробітної плати з урахуванням фактично відпрацьованого часу та окладу, встановленого відповідно до вимог чинного законодавства."

2) Зобов`язати Рахункову палату України спростувати таким способом яким було поширено Рахунковою палатою України інформацію, в Рішенні про розгляд Звіту про результати аудиту ефективності використання та розпорядження майном державного підприємства «ПРОЗОРРО», що має фінансові наслідки для державного бюджету від 29 листопада 2018 року № 30-4.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 10.12.2020 позов залишив без руху, встановив строк для усунення недоліків позову.

21.12.2020 позивач подав до суду заяву про усунення недоліків позову та документи на виконання вимог ухвали від 10.12.2020.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 28.12.2021 прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі №910/19319/20 за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, залучив до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України, встановив учасникам справи строк для реалізації процесуальних прав.

Позовні вимоги мотивовані тим, що розповсюджене відповідачем рішення, яке містило недостовірну інформацію, призвело до відкриття кримінальних проваджень та понесло для позивача значні правові наслідки, принизило ділову репутацію підприємства, шляхом поширення відповідачем неправдивих, неточних та неповних відомостей, наявних у вказаному рішенні, що дискредитують спосіб ведення та результати діяльності підприємства, а тому, на думку позивача, наявна в рішенні недостовірна інформація підлягає спростуванню.

Позивач в обґрунтування позовних вимог також надав пояснення та докази на заперечення висновків у рішенні від 29.11.2018, яке прийняте відповідачем за результатами перевірки позивача.

22.01.2021 відповідач подав суду відзив на позов, в якому зазначив, що він не погоджується з твердженням позивача щодо недостовірності викладеної інформації та не вбачає підстав для її спростування, оскільки позивачем не доведено факту порушення особистих немайнових прав у зв`язку з поширенням інформації в рішенні; викладена інформація в рішенні є достовірною, оскільки джерелом її отримання є звіт та зазначена в рішенні інформація встановлена за результатами аудиту на підставі наданих позивачем матеріалів; інформація, достовірність якої безпідставно оспорюється позивачем, викладена в рішенні, прийнятому Рахунковою палатою відповідно до законодавства та на виконання наданих їй повноважень; рішенням у справі № 640/11194/19 визначено, що «викладене Рахунковою палатою у рішенні є виключно власним міркуванням», натомість оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості; при зверненні із позовом невірно обрано спосіб захисту.

21.01.2021 від третьої особи до суду надійшли письмові пояснення на позов, в яких третя особа вказала, що в діях відповідача наявний склад юридичного правопорушення, про який йдеться в п. 15 постанови від 27.02.2009р. «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», а саме: відповідачем здійснено розповсюдження недостовірної інформації стосовно позивача шляхом направлення повідомлення, що містило недостовірну інформацію до Державного бюро розслідування, Національного антикорупційного бюро України та Головного управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області а також оприлюднення на Інтернет сторінці Рахункової палати України; поширена відповідачем недостовірна інформація стосується особисто позивача; поширена про позивача інформація є недостовірною, тобто такою, що не відповідає дійсності, та такою, що висловлена у формі фактологічних тверджень з боку відповідача, не його міркувань чи припущень; поширення недостовірної інформації про позивача порушує його особисті немайнові права - право на повагу до його ділової репутації.

19.02.2021 позивачем подано до суду відповідь на відзив, в якій позивач заперечує висновки у рішенні від 29.11.2018, яке прийняте відповідачем за результатами перевірки позивача та вказує, що поширення неправдивої інформації, викладеної відповідачем може мати наслідком заниження довіри у користувачів до електронної системи закупівель; відкриті кримінальні провадження ДБР, НАБУ по відношенню до позивача, а також розповсюдження неправдивої інформації на Інтернет сторінці відповідача принижує ділову репутацію позивача; зниження вартості нематеріального активу позивача було виражено за рахунок негативного впливу на ділову репутацію та заниження довіри до позивача; посилання відповідача на те, що викладені Рахунковою палатою в рішенні висновки і тези є виключно власними міркуваннями щодо предмету аудиту, не можуть слугувати виправданням спричинених ними негативних наслідків та шкоді завданій розповсюдженням такої інформації відносно позивача; з достовірністю інформації, викладеному в рішенні, що містило недостовірну інформацію позивач не погоджується та наводить аргументи в самій позовній заяві; враховуючи те, що поширення недостовірної інформації на виконання рішення, що містило недостовірну інформацію відповідачем було здійснено до необмеженого кола осіб, то такі дії знайшли своє негативне відображення у відкритих кримінальних провадженнях ДБР, НАБУ та перевірці Головного відділу по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю Головного управління СБУ у м. Києві та Київській області, спростування поширеної недостовірної інформації повинно здійснюватися незалежно від вини особи, яка її поширила, отже обраний позивачем спосіб захисту порушеного права є належним, ґрунтується на нормах діючого законодавства.

24.02.2021 від відповідача до суду надійшло заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву, в якому відповідач надає письмові пояснення щодо змісту рішення та достовірності викладеної в ньому інформації та вказує, що здійснення повідомлення Рахунковою палатою про виявлення ознак кримінальних правопорушень, інформування інших державних органів, розміщення відповідної інформації на вебсайті Рахункової палати не може вважатися таким, що порушує особисті немайнові права позивача; позивачем не спростовано доводи відповідача щодо того, що інформація, достовірність якої безпідставно оспорюється позивачем, викладена у рішенні, прийнятому Рахунковою палатою відповідно до законодавства та на виконання наданих їй повноважень; суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймаючи замість нього рішення, яке б відповідало закону та вирішувати питання, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень.

Згідно положень ст. 248 ГПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Рахунковою палатою України з 05.09.2018 по 31.10.2018 проведений аудит ефективності використання та розпорядження майном Державного підприємства «ПРОЗОРРО», що має наслідки для державного бюджету.

Предметом аудиту стало використання майна Державного підприємства «ПРОЗОРРО» у 2016-2017 роках та І півріччя 2018 року; доходів, які одержані від реалізації продукції, робіт та інших видів господарської діяльності; капітальних вкладів; коштів отриманих з інших джерел, що не заборонені законодавством України, управлінські рішення уповноваженого органу управління та управлінські рішення Підприємства за напрямком аудиту; аналіз нарахування та сплати податків, зборів, інших платежів, що мають фінансові наслідки для державного бюджету; нормативно-правові акти, розпорядчі та інші документи за напрямом аудиту; статистична, фінансова звітність об`єктів аудиту, що відображає їх діяльність і стосується предмета аудита.

31.10.2018 Рахунковою палатою України складено акт аудиту ефективності використання та розпорядження майном Державного підприємства «ПРОЗОРРО», що має фінансові наслідки для державного бюджету №04-10/23.

29.11.2018 на засіданні Рахункової палати представлено Звіт про результати аудиту ефективності використання та розпорядження майном державного підприємства «ПРОЗОРРО», що має фінансові наслідки для державного бюджету.

29.11.2018 року Рахунковою палатою України прийнято Рішення про розгляд Звіту про результати розгляду аудиту ефективності використання та розпорядження майном державного підприємства «ПРОЗОРРО», що має фінансові наслідки для державного бюджету №30-4, яким вирішено (п. 7.2. рішення):

1) розробити план заходів з усунення виявлених порушень та недоліків і поінформувати Рахункову палату;

2) забезпечити використання ІТС «Prozorro» відповідно до вимог Закону України «Про публічні закупівлі»;

3) забезпечити відшкодування зайво отриманих у 2016, 2017 роках та І півріччі 2018 року генеральним директором ДП «ПРОЗОРРО» ОСОБА_2 сум квартальних премій та винагороди за ефективне управління майном внаслідок завищення окладу, а також здійснити перерахунок заробітної плати з урахуванням фактично відпрацьованого часу та окладу, встановленого відповідно до вимог чинного законодавства;

4) переглянути Стратегічний план розвитку ДП «ПРОЗОРРО» до 2020 року, вилучити з нього напрями діяльності, пов`язані з друкуванням продукції, а також актуалізувати показники Підприємства з урахуванням непровадження такої діяльності;

5) забезпечити розробку та подання на затвердження Мінекономрозвитку інвестиційних планів ДП «ПРОЗОРО» на середньострокову перспективу (3-5 років) з метою виконання вимог Закону України «Про управління об`єктами державної власності»;

6) розглянути питання щодо визначення осіб, відповідальних за здійснення фінансового контролю за використанням і збереженням фінансових ресурсів Підприємства;

7) документально закріпити функції адміністрування та контролю за адмініструванням у посадових інструкціях відповідних фахівців;

8) вжити заходів щодо виконання у повному обсязі рекомендацій Рахункової палати, наданих за результатами аналізу стану публічних закупівель.

Пунктом 8 Рішення про розгляд Звіту про результати розгляду аудиту ефективності використання та розпорядження майном Державного підприємства «ПРОЗОРРО», що має фінансові наслідки для державного бюджету №30-4 від 29.11.2018 року вирішено направити матеріали щодо фактів виявлених порушень до Генеральної прокуратури України та Національного антикорупційного бюро України за підслідністю.

Листом від 04.01.2019 року №04-38 Рахунковою палатою України повідомлено Державне підприємство «ПРОЗОРРО», що на засіданні Рахункової палатою 29.11.2018 розглянуто та затверджено Звіт про результати аудиту.

Державне бюро розслідувань листом від 27.05.2019 повідомлено ДП «ПРОЗОРРО» про здійснення досудового розслідування кримінального провадження № 0000421 від 02.04.2019 за фактом зловживання службовим становищем службовими особами ДП «ПРОЗОРРО», за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Національне антикорупційне бюро України листом від 25.07.2019 повідомило про здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000646 від 24.07.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, за фактом можливого заволодіння державним майном службовими особами державного підприємства.

10.06.2019 Головним відділом по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю Головного управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області листом просило ДП «ПРОЗОРРО» надати відомості, які підтверджують статус особи, уповноваженої на виконання функцій держави - Директора ДП «ПРОЗОРРО» ОСОБА_2

З посиланням на те, що розповсюджене відповідачем рішення, яке містило недостовірну інформацію, призвело до відкриття кримінальних проваджень та понесло для позивача значні правові наслідки, принизило ділову репутацію підприємства, шляхом поширення відповідачем неправдивих, неточних та неповних відомостей, наявних у вказаному рішенні, що дискредитують спосіб ведення та результати діяльності підприємства, позивач просить визнати недостовірною та такою, що завдає шкоди діловій репутації Державному підприємству "ПРОЗОРРО" інформацію, поширену Рахунковою палатою України в Рішенні про розгляд Звіту про результати аудиту ефективності використання та розпорядження майном державного підприємства «ПРОЗОРРО», що має фінансові наслідки для державного бюджету від 29 листопада 2018 року № 30-4 та зобов`язати Рахункову палату України спростувати таким способом яким було поширено Рахунковою палатою України інформацію, в Рішенні про розгляд Звіту про результати аудиту ефективності використання та розпорядження майном державного підприємства «ПРОЗОРРО», що має фінансові наслідки для державного бюджету від 29 листопада 2018 року № 30-4.

Відповідач позов не визнає, зауважує, що твердження позивача про начебто поширення недостовірної інформації, що призвело до порушення його особистих немайнових прав є необґрунтованим, а заявлений ним спосіб захисту начебто порушеного права - неналежним.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, судом встановлено наступне.

Організацію, повноваження та порядок діяльності Рахункової палати визначає Закон України «Про Рахункову палату» від 02.07.2015 року № 576-VIII .

У відповідності до частини 1 статті 1 Закону України «Про Рахункову палату» Рахункова палата від імені Верховної Ради України здійснює контроль за надходженням коштів до Державного бюджету України та їх використанням.

Згідно із частиною 3 статті 1 Закону № 576-VIII Рахункова палата є державним колегіальним органом.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про Рахункову палату» повноваження, покладені на Рахункову палату Конституцією України, здійснюються через провадження заходів державного зовнішнього фінансового контролю (аудиту) (п. 1).

Державний зовнішній фінансовий контроль (аудит) забезпечується Рахунковою палатою шляхом здійснення фінансового аудиту, аудиту ефективності, експертизи, аналізу та інших контрольних заходів (п. 2).

Фінансовий аудит полягає у перевірці, аналізі та оцінці правильності ведення, повноти обліку і достовірності звітності щодо надходжень і витрат бюджету, встановлення фактичного стану справ щодо цільового використання бюджетних коштів, дотримання законодавства при здійсненні операцій з бюджетними коштами (п.3).

Аудит ефективності передбачає встановлення фактичного стану справ та надання оцінки щодо своєчасності і повноти бюджетних надходжень, продуктивності, результативності, економності використання бюджетних коштів їх розпорядниками та одержувачами, законності, своєчасності і повноти прийняття управлінських рішень учасниками бюджетного процесу, стану внутрішнього контролю розпорядників бюджетних коштів.

Оцінка продуктивності використання бюджетних коштів передбачає встановлення співвідношення між результатами діяльності розпорядника та одержувача бюджетних коштів і використаними для досягнення таких результатів коштами бюджету.

Оцінка результативності використання бюджетних коштів передбачає встановлення ступеня відповідності фактичних результатів діяльності розпорядника та одержувача бюджетних коштів запланованим результатам.

Оцінка економності використання бюджетних коштів передбачає встановлення стану досягнення розпорядником та одержувачем таких коштів запланованих результатів за рахунок використання мінімального обсягу бюджетних коштів або досягнення максимального результату при використанні визначеного бюджетом обсягу коштів (п. 4).

Як вбачається зі статті 31 Закону України «Про рахункову палату» підставою для здійснення заходу державного зовнішнього фінансового контролю (аудиту) є план роботи Рахункової палати або рішення Рахункової палати про здійснення позапланового заходу державного зовнішнього фінансового контролю (аудиту) та підписане на виконання такого заходу членом Рахункової палати відповідне доручення. У дорученні зазначаються підстава, мета, предмет, строк здійснення заходу державного зовнішнього фінансового контролю (аудиту), а також склад контрольної групи.

За результатами здійснення аудиту ефективності, фінансового аудиту складається акт, у якому зазначаються: фактичний стан справ щодо предмета аудиту, а в разі виявлення фактів порушень законодавства або недоліків ці факти зазначаються з наведенням інформації про акти законодавства, що порушені, а також розмір заподіяних збитків, факти неефективного використання коштів державного бюджету. В акті наводиться перелік документів, інших матеріалів, які перевірялися, аналізувалися, оцінювалися під час здійснення аудиту ефективності, фінансового аудиту (п. 1 ст. 34 Закону України «Про рахункову палату»).

Керівник контрольної групи несе персональну відповідальність за об`єктивність та обґрунтованість викладених у акті фактів (п. 2 ст. 34 Закону України «Про рахункову палату»).

За наявності зауважень щодо змісту акта керівник об`єкта контролю (а в разі його відсутності - посадова особа об`єкта контролю, яка його заміщує) підписує такий акт із застереженнями та подає (надсилає) у строк, визначений Регламентом Рахункової палати, але не пізніше п`яти робочих днів, члену Рахункової палати, відповідальному за здійснення аудиту ефективності, фінансового аудиту, аргументовані письмові зауваження стосовно положень акта, з якими не погоджується. Такі зауваження додаються до акта і є його невід`ємною частиною, а також розглядаються членом Рахункової палати під час складання звіту за результатами здійснення заходів державного зовнішнього фінансового контролю (аудиту) (п. 4 ст. 34 Закону України «Про рахункову палату»).

За результатами здійснення заходів державного зовнішнього фінансового контролю (аудиту) складається звіт, складовими частинами якого є акт (у разі наявності), висновки та рекомендації (пропозиції). Звіт підписує та представляє на засіданні Рахункової палати член Рахункової палати, відповідальний за здійснення відповідного заходу державного зовнішнього фінансового контролю (аудиту) (пп. 1, 2 ст. 35 Закону України «Про рахункову палату»).

За результатами обговорення на засіданні Рахункової палати звіту, складеного за результатами здійснення заходів державного зовнішнього фінансового контролю (аудиту), Рахункова палата приймає рішення, яке надсилає разом із відповідним звітом об`єкту контролю (п. 1 ст. 36 Закону України «Про рахункову палату»).

Рішення Рахункової палати та результати їх розгляду об`єктом контролю оприлюднюються на офіційному веб-сайті Рахункової палати, крім інформації з обмеженим доступом (п. 3 ст. 36 Закону України «Про рахункову палату»).

Частиною 2 статті 30 Закону України «Про рахункову палату» визначено, що Рахункова палата регулярно оприлюднює у засобах масової інформації інформацію про свою діяльність, включаючи звіти про здійснені заходи державного зовнішнього фінансового контролю (аудиту), а також розміщує таку інформацію, плани роботи та рішення Рахункової палати на своєму офіційному веб-сайті у формі відкритих даних відповідно до Закону України"Про доступ до публічної інформації".

Відповідно до п. 12.7. Регламенту Рахункової палати, якщо Рахункова палата дійшла до висновку щодо затвердження звіту (висновку) за результатами здійснення заходу державного зовнішнього фінансового контролю (аудиту), рішення Рахункової палати повинно містити:

1) відомості про результати здійсненого заходу державного зовнішнього фінансового контролю (аудиту);

2) інформацію щодо затвердження звіту (висновку);

3) чіткі, лаконічні та адресні рекомендації (пропозиції) щодо шляхів усунення виявлених порушень, причин та умов, що призвели до їх скоєння, заходів реагування, які необхідно вжити, вдосконалення законодавства тощо, які сприятимуть забезпеченню надходження коштів до Державного бюджету України та їх використання відповідно до законодавства;

4) відомості про об`єкти контролю, органи державної влади тощо, яким необхідно надіслати відповідне рішення, звіт (висновок) або яких поінформувати в передбаченому законодавством порядку про результати здійснення заходу державного зовнішнього фінансового контролю (аудиту);

5) інформацію про необхідність направлення матеріалів уповноваженим органам у разі виявлення при здійсненні заходів державного зовнішнього фінансового контролю (аудиту) ознак кримінального або адміністративного правопорушення.

На виконання приписів Закону України «Про рахункову палату» Рахункова палата правомірно опублікувала рішення про розгляд Звіту про результати аудиту ефективності використання та розпорядження майном державного підприємства «ПРОЗОРРО», що має фінансові наслідки для державного бюджету від 29 листопада 2018 року № 30-4

Статтею 34 Конституції України, кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя.

Разом з тим, ст. 32 Конституції України встановлено, зокрема, що кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 91 Цивільного кодексу України юридична особа здатна мати такі ж права та обов`язки (цивільну правоздатність) як і фізична особа, крім тих, які за своєю природою можуть належати лише людині.

Згідно ст. 201 ЦК України особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є, в тому числі, ділова репутація, ім`я (найменування), а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством.

Відповідно до ст. 94 ЦК України юридична особа має право на недоторканність її ділової репутації, на таємницю кореспонденції, на інформацію та інші особисті немайнові права, які можуть їй належати.

Відповідно до ч. 3 ст. 277 ЦК України вважається, що негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною.

Згідно ст. 34 Господарського кодексу України (далі - ГК України) дискредитацією суб`єкта господарювання є поширення у будь-якій формі неправдивих, неточних або неповних відомостей, пов`язаних із особою чи діяльністю суб`єкта господарювання, які завдали або могли завдати шкоди діловій репутації суб`єкта господарювання.

Згідно ч. 5 п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 р. № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: - поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; - поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; - поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; - поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Згідно ч. 1 ст. 200 ЦК України, інформацією є документовані або публічно оголошені відомості про події та явища, що мали або мають місце у суспільстві, державі та навколишньому середовищі.

У відповідності до ст. 1 Закону України «Про інформацію» під інформацією розуміється будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді, під документом - матеріальний носій, що містить інформацію, основними функціями якого є її збереження та передавання у часі та просторі.

Як визначено статтею 5 Закону України "Про інформацію", кожна особа має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

Частиною 1 статті 7 Закону України "Про інформацію" визначено, що право на інформацію охороняється законом.

Згідно частини 2 наведеної статті визначено, що ніхто не може обмежувати права особи у виборі форм і джерел одержання інформації, за винятком випадків, передбачених законом. Суб`єкт інформаційних відносин може вимагати усунення будь-яких порушень його права на інформацію.

Відповідно до ч. 4, ч. 6 ст. 277 ЦК України спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Спростування недостовірної інформації здійснюється незалежно від вини особи, яка її поширила.

Спростування недостовірної інформації відповідно до ч. 7 ст. 277 ЦК України здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена.

Водночас, в матеріалах справи відсутні докази скасування опублікованого рішення Рахункової палати про розгляд Звіту про результати аудиту ефективності використання та розпорядження майном державного підприємства «ПРОЗОРРО», що має фінансові наслідки для державного бюджету від 29 листопада 2018 року № 30-4.

Рішення від 29 листопада 2018 року № 30-4, як на час опублікування на офіційному сайті, так і на час прийняття рішення судом у справі № 910/19319/20 є чинним, а обов`язок Рахункової палати з опублікування власного рішення на офіційному сайті визначено статтями 30, 36 Закону України «Про рахункову палату».

Таким чином, суд зазначає про відсутність обставини юридичного складу правопорушення при розгляді справ про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи, а саме відсутність такої ознаки, як поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності.

Щодо направлення Рахунковою палатою повідомлення в правоохоронні органи суд встановив, що відповідно до п. 12.7. Регламенту Рахункової палати, якщо Рахункова палата дійшла до висновку щодо затвердження звіту (висновку) за результатами здійснення заходу державного зовнішнього фінансового контролю (аудиту), рішення Рахункової палати повинно містити, у т.ч. інформацію про необхідність направлення матеріалів уповноваженим органам у разі виявлення при здійсненні заходів державного зовнішнього фінансового контролю (аудиту) ознак кримінального або адміністративного правопорушення.

Таким чином, направлені Рахунковою палатою повідомлення в правоохоронні органи відповідають вимогам до змісту рішення встановлених в п. 12.7. Регламенту Рахункової палати.

Також, суд зауважує, що рішення про відкриття кримінальних проваджень приймаються правоохоронним органами. А тому, Рахункова палата немає жодного відношення до зазначеного позивачем про приниження ділової репутації у зв`язку з відкриттям кримінальних проваджень.

Суд не приймає до уваги доводи та докази, надані докази позивача, третьої особи та заперечення відповідача в частині аргументацій щодо правомірності/неправомірності прийняття Рахунковою палатою рішення від 29 листопада 2018 року № 30-4, оскільки предметом спору у справі № 910/19319/20 є спростування неправдивої інформації, а не дослідження законності (обґрунтованості) прийняття самого рішення Рахункової палати від 29 листопада 2018 року № 30-4.

Суд не приймає до уваги посилання на рішенням у справі № 640/11194/19 яким визначено, що «викладене Рахунковою палатою у рішенні є виключно власним міркуванням», а тому відповідач зазначає, що оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Оскільки рішення у справі № 640/11194/19 не набрало законної сили, а отже факти встановлені в рішенні № 640/11194/19 не можуть прийматися судом, як аргумент доведення позиції сторони у справі.

З огляду на те, що відповідач опублікував рішення від 29 листопада 2018 року № 30-4 на офіційному сайті у зв`язку з виконанням своїх обов`язків визначених статтями 30, 36 Закону України «Про Рахункову палату» та рішення прийняте під час здійснення Рахунковою палатою покладених на неї основних завдань, суд дійшов висновку, що такі дії не можуть свідчити про поширення недостовірної інформації.

Таким чином, оскільки позивачем не доведено належними засобами доказування, що інформація викладена на сайті Рахункової палати є неправдивою, і на час розгляду даної справи по суті спору, доказів скасування рішення Рахункової палати від 29 листопада 2018 року № 30-4 не надано, позовні вимоги про спростування неправдивої інформації, що завдає шкоди діловій репутації Державному підприємству "ПРОЗОРРО" задоволенню не підлягають у звязку із необґрунтованістю та недоведеністю підстав.

Враховуючи, що вимога позивача про зобов`язання Рахункової палати України спростувати таким способом яким було поширено Рахунковою палатою України інформацію є похідною від вимоги про визнання недостовірною та такою, що завдає шкоди діловій репутації Державному підприємству "ПРОЗОРРО" інформацію, поширену Рахунковою палатою України в Рішенні про розгляд Звіту про результати аудиту ефективності використання та розпорядження майном державного підприємства «ПРОЗОРРО», що має фінансові наслідки для державного бюджету від 29 листопада 2018 року № 30-4, то суд відмовляє у задоволенні такої вимоги.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно зі статтею 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають у повному обсязі, з огляду на їх необґрунтованість та недоведеність.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 86, 123, 129, 233, 236 - 240, 248-252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1.У задоволенні позову відмовити повністю.

2. Судові витрати покласти на позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України та може бути оскаржене в строки та порядку передбаченому розділом ІV ГПК України.

Суддя О.М.Ярмак