РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

15.03.2021Справа №906/1283/20

Суддя Господарського суду міста Києва Бойко Р.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сквирський комбінат хлібопродуктів"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "-Метелик-"

про стягнення 57 742,04 грн.,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Сквирський комбінат хлібопродуктів" звернулось до Господарського суду Житомирської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Івниця" (після зміни найменування юридичної особи - Товариство з обмеженою відповідальністю "-Метелик-") про стягнення 57 742,04 грн.

В обґрунтування позовних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю "Сквирський комбінат хлібопродуктів" вказує, що ним було сплачено Товариству з обмеженою відповідальністю "Івниця" в якості передоплати за товар згідно Договору купівлі-продажу №19700/11 від 20.08.2018 кошти у загальному розмірі 202 500,00 грн., в той час як останнім було здійснено поставку товару лише на суму 144 757,96 грн., у зв`язку з чим позивач вказує на наявність правових підстав для стягнення з відповідача суми попередньої оплати в частині коштів у розмірі 57 742,04 грн.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 28.10.2020 у справі №906/1283/20 залишено без руху вказану позовну заяву; встановлено позивачу строк - протягом 10 днів з дня вручення даної для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду уточненої позовної заяви із зазначенням правильної офіційної назви відповідача та його ідентифікаційного коду згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та доказів направлення відповідачеві претензії вих. №537, від 23.12.2019.

05.11.2020 до Господарського суду Житомирської області від позивача надійшла заява вих. №346, від 02.11.2020 про уточнення позовних вимог, в якій повідомлено, що на підставі витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 15.10.2019, запис 6000021 відповідачем була проведена реєстрація змін до установчих документів: зміна місцезнаходження та зміна найменування юридичної особи. Так, назва відповідача з ТОВ "Івниця" була змінена на ТОВ "-Метелик-", а його місцезнаходження - з 13420, Житомирська область, Андрушівський район, с. Івниця, вул. Лісова, буд. 46, змінено на: 01105, м. Київ, вул. Професора Підвисоцького, буд. 5.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 10.11.2020 справу №906/1283/20 передано за підсудністю до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.01.2021 (постановленою після усунення позивачем недоліків позовної заяви, встановлених ухвалою від 10.12.2020) відкрито провадження у справі №906/1283/20; вирішено здійснювати розгляд даної справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання); встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті спору.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Ухвала Господарського суду міста Києва від 11.01.2021 про відкриття провадження у справі була направлена відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення, що підтверджується відтиском печатки про відправлення на зворотному боці такої ухвали, на адресу його місцезнаходження, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань - 01105, м. Київ, вул. Професора Підвисоцького, буд. 5.

Вказана ухвала суду не була вручена відповідачу та була повернута до суду, із зазначенням причин повернення - за закінченням терміну зберігання, що підтверджується довідкою відділення поштового зв`язку від 22.01.2021 на конверті.

Суд зазначає, що вказана ухвала надсилалася рекомендованим листом з поміткою "Судова повістка".

Відповідно до п. 99-2 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №270 від 05.03.2009, рекомендовані поштові відправлення з позначкою "Судова повістка", адресовані юридичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються представнику юридичної особи, уповноваженому на одержання пошти, під розпис. У разі відсутності адресата за вказаною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку робить позначку "адресат відсутній за вказаною адресою", яка засвідчується підписом з проставленням відбитку календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду.

У разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою у порядку, визначеному у пунктах 99, 99-1, 99-2, 106 та 114 цих Правил, із зазначенням причини невручення (п. 116 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №270 від 05.03.2009).

Враховуючи наведене, суд вважає, що неотримання судової повістки (листа з ухвалою суду) відповідачем та повернення її до суду з поміткою "повернута відправнику за закінченням терміну зберігання" є наслідками волевої поведінки відповідача у формі бездіяльності щодо її належного отримання.

За змістом ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Таким чином, враховуючи, що ухвала суду направлялася відповідачу на зазначену, станом на дату відкриття провадження у справі, в відомостях Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань адресу місцезнаходження (реєстрації) останнього, а матеріали справи не містять доказів повідомлення іншої адреси перебування відповідача, то керуючись приписами ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, суд приходить до висновку, що ухвала суду є такою, що була вручена відповідачу 22.01.2021 (дата проставлення на довідці відділення поштового зв`язку відмітки щодо причини повернення поштового відправлення).

За таких обставин, справа підлягає вирішенню за наявними матеріалами з огляду на приписи ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва встановив наступне.

20.08.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Сквирський комбінат хлібопродуктів" (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Івниця" (після зміни найменування юридичної особи - Товариство з обмеженою відповідальністю "-Метелик-") (продавець) укладено договір купівлі-продажу №19700/11 (надалі - Договір), у відповідності до п. 1.2 якого продавець зобов`язується поставити, а покупець прийняти і оплатити товар (зерно - овес).

Пунктом 1.4 Договору передбачено, що товаром є зерно - овес, вагою 200 тонн ±10%, ціною 5 500,00 грн. з ПДВ за тонну.

Відповідно до п. 3.6 Договору датою поставки товару є дата його приймання покупцем. Фактом приймання-передачі партії товару засвідчується сторонами шляхом підписання видаткової накладної.

Згідно з п. 4.8 Договору продавець зобов`язується протягом двох робочих днів з дня поставки товару надати покупцю оригінали видаткових накладних на товар на повну суму його вартості.

Пунктом 5.1 Договору визначено, що розрахунок за товар здійснюється протягом десяти банківських днів з моменту поставки товару, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця (за умови наявності підписаного договору та надання продавцем оформлених належним чином оригіналів рахунку-фактури і видаткової накладної на суму поставленого товару).

Договір вступає в силу з моменту його підписання і діє до 31.08.2018. Договір вважається виконаним при повному виконанні сторонами взятих на себе зобов`язань (п. 9.1, п. 9.2 Договору).

23.12.2019 позивач звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю "-Метелик-" з претензією №537, в якій вимагав сплатити заборгованість у розмірі 57 742,04 грн.

Спір у справі виник у зв`язку з твердженнями позивача про невиконання Товариством з обмеженою відповідальністю "-Метелик-" своїх зобов`язань з поставки товару за Договором в повному обсязі, у зв`язку з чим наявні правові підстави для стягнення з відповідача сплаченої позивачем суми попередньої оплати у розмірі 57 742,04 грн.

Укладений сторонами договір є договором купівлі-продажу, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 54 Цивільного кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Пунктом 5.1 Договору сторонами було визначено, що розрахунок за товар здійснюється протягом десяти банківських днів з моменту поставки товару, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця (за умови наявності підписаного договору та надання продавцем оформлених належним чином оригіналів рахунку-фактури і видаткової накладної на суму поставленого товару).

Частинами 1, 2, 4 ст. 538 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання свого обов`язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов`язку, є зустрічним виконанням зобов`язання. При зустрічному виконанні зобов`язання сторони повинні виконувати свої обов`язки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту. Якщо зустрічне виконання обов`язку здійснено однією із сторін, незважаючи на невиконання другою стороною свого обов`язку, друга сторона повинна виконати свій обов`язок.

З наявних в матеріалах справи платіжних доручень №6059 від 23.08.2018 на суму 71 500,00 грн. та №6024 від 22.08.2018 на суму 130 000,00 грн. вбачається, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Сквирський комбінат хлібопродуктів" було перераховано Товариству з обмеженою відповідальністю "-Метелик-" кошти у загальному розмірі 202 500,00 грн. в якості передоплати товару за Договором.

На виконання умов Договору відповідачем було поставлено позивачу товар на загальну суму 144 757,96 грн., що підтверджується видатковими накладними №116 від 23.08.2018 на суму 57 682,38 грн. з ПДВ та №115 від 22.08.2018 на суму 87 075,58 грн. з ПДВ., які підписані сторонами та скріплені їх печатками.

Доказів поставки Товариством з обмеженою відповідальністю "-Метелик-" товару вартістю 57 742,04 грн. (202 500,00 грн. - 144 757,96 грн.) відповідачем суду не надано.

Згідно з ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

В приписах статті 692 Цивільного кодексу України законодавцем було унормовано загальні положення, якими врегульовано загальні питання оплати товару, порядку виконання такого обов`язку та наслідків його порушення, одночасно з цим закріпивши в приписах ст.ст. 693 - 695 цього Кодексу спеціальні норми якими врегульовано правовідносини купівлі-продажу у випадках коли розрахунок за товар здійснюється шляхом попередньої оплати або ж продаж здійснюється з відстрочкою (у кредит) чи розстрочкою.

Унормовуючи в таких положеннях наслідки порушення своїх обов`язків учасниками правовідносин купівлі-продажу законодавцем, зокрема, було визначено, що:

- якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати (ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України);

- якщо покупець прострочив оплату товару, проданого в кредит, продавець має право вимагати повернення неоплаченого товару (ч. 4 ст. 694 Цивільного кодексу України);

- якщо покупець не здійснив у встановлений договором строк чергового платежу за проданий з розстроченням платежу і переданий йому товар, продавець має право відмовитися від договору і вимагати повернення проданого товару (ч. 2 ст. 695 Цивільного кодексу України).

Тобто, законодавцем, зокрема, було визначено такі рівнозначні правові наслідки порушення зобов`язань з оплати чи поставки, а саме: якщо продавець не передав оплачений товар у встановлений строк, то покупець набуває право вимагати повернення суми попередньої оплати; і навпаки: якщо покупець прострочив оплату переданого товару, то продавець має право вимагати його повернення.

Однак, якщо питання моменту виникнення у продавця/покупця відповідних прав вимог є зрозумілим (з моменту порушення строків оплати/поставки), то встановлюючи такі наслідки законодавцем не було визначено чіткого моменту настання кореспондуючих таким правам обов`язків продавця/покупця з повернення передоплати чи повернення товару.

Тому, визначаючи такий момент слід керуватися загальними нормами, під правове рулювання яких підпадають питання виконання зобов`язань.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже, із закінченням строку виконання зобов`язання продавця передати оплачений покупцем товар останньому таке зобов`язання припиняється і відповідно трансформується в зобов`язання з повернення сплаченої покупцем передоплати за його вимогою, і навпаки, із закінченням строку оплати покупцем товару, проданого в кредит, таке зобов`язання припиняється і трансформується в зобов`язання з повернення продавцю відповідного товару.

В підтвердження викладено вказує і судова практика вирішення подібних питань, а саме, в постанові від 22.09.2020 №918/631/19 Велика Палата Верховного Суду, вирішуючи питання настання строку виконання обов`язку з повернення суми попередньої оплати, в порядку ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України, вказала, що "вказане зобов`язання, відповідно до положень частини першої статті 530 Цивільного кодексу України, фактично виникло у відповідача у зв`язку із закінченням обумовленого сторонами у пункті 2.1 контракту строку поставки (30 листопада 2016 року), який виходячи із суті зобов`язання сторін є тим строком, після настання якого постачальник (продавець) усвідомлював протиправний характер неповернення грошових коштів. Таким чином у відповідача (постачальника, продавця) виникло зобов`язання повернути позивачу (покупцю) суму попередньої оплати (тобто сплатити кошти) відповідно до частини другої статті 693 Цивільного кодексу України, частини першої статті 530 Цивільного кодексу України з наступного дня після спливу строку поставки, тобто з 01 грудня 2016 року.".

Відтак, враховуючи, що в положеннях ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України та ч. 4 ст. 694 Цивільного кодексу України закріплено рівнозначні наслідки тотожних за своєю суттю порушень, то притримуючись за аналогією висновків Великої Палати Верховного Суду, суд вважає за можливе дійти висновку, що в силу приписів ч. 1 ст. 530 та ч. 4 ст. 694 Цивільного кодексу України у відповідача (покупця) виникло зобов`язання повернути позивачу (продавцю) суму попередньої оплати (тобто сплатити кошти) з наступного дня після поставки товару, тобто з 23.08.2020 - за видатковою накладною №115 від 22.08.2018 та з 24.08.2020 - за видатковою накладною №116 від 23.08.2018.

Частинами 1 та 2 статті 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч. 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України).

Аналогічні приписи закріплені у ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись наведеними нормами процесуального закону, суд приходить до висновку, що відповідачем не спростовано тверджень позивача щодо наявності у Товариства з обмеженою відповідальністю "-Метелик-" обов`язку з повернення позивачу попередньої оплати у розмірі 57 742,04 грн.

За таких обставин, враховуючи, що позивачем було здійснено попередню оплату за товар на суму 202 500,00 грн., а відповідач не в повному обсязі виконав свій обов`язок та поставив позивачу товар частково на суму 144 757,96 грн. (доказів на спростування протилежного відповідачем суду станом на дату розгляду у суді не надано), суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Сквирський комбінат хлібопродуктів" до Товариства з обмеженою відповідальністю "-Метелик-" про стягнення 57 742,04 грн. в повному обсязі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача у зв`язку з задоволення позову у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 129, 233, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Сквирський комбінат хлібопродуктів" задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "-Метелик-" (01105, м. Київ, вул. Професора Підвисоцького, буд. 5; ідентифікаційний код 32277345) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сквирський комбінат хлібопродуктів" (09000, Київська обл., Сквирський р-н, м. Сквира, вул. Київська, буд. 25; ідентифікаційний код 00954544) кошти у розмірі 57 742 (п`ятдесят сім тисяч сімсот сорок дві) грн. 04 коп. та судовий збір у розмірі 2 102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Відповідно до п.17.5 ч.1 ПЕРЕХІДНИХ ПОЛОЖЕНЬ Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга подається до Північного апеляційного господарського суду або через Господарський суд міста Києва.

Суддя Р.В.Бойко