ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

02.03.2021 Справа № 920/1294/20
м. Суми

Господарський суд Сумської області у складі судді Котельницької В.Л., розглянувши матеріали справи № 920/1294/20 у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма Варіо-Сервіс (14037, м. Чернігів, вул. Борисенка, буд. 47-А, ),

до відповідача Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (40003, м. Суми, вул. Герасима Кондратьєва, буд. 28, ),

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача:

1)Міністерство юстиції України (01001, м. Київ, вул. Архітектора Городецького, буд. 13, ),

2)Новозаводський відділ державної виконавчої служби у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) (14030, м. Чернігів, вул. Шевченка, буд. 118, )

про стягнення 125815,50 грн,

УСТАНОВИВ:

22.12.2020 позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить: 1) стягнути з відповідача 125815,50 грн за надані послуги відповідального зберігання конфіскованого майна та майна вилученого у боржників у рамках виконавчих проваджень; 2) залучити до участі у справі третіми особами, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Міністерство юстиції України та Новозаводський відділ державної виконавчої служби у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми); 3) вирішити питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою суду від 28.12.2020 відкрито провадження у справі № 920/1294/20, справу постановлено розглядати у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін; залучено до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Міністерство юстиції України та Новозаводський відділ державної виконавчої служби у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми); встановлено сторонам строки для подання до суду заяв по суті справи.

Копія ухвали надіслана судом як на поштові, так і на електронні адреси учасників справи, зазначені позивачем у позовній заяві.

Копія ухвали, надіслана на адресу позивача - ТОВ «Фірма «Варіо-Сервіс», 14037, м. Чернігів, вул. Борисенка, буд. 47-а, - 13.01.2021 повернута на адресу суду поштовим відділенням з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Разом з тим, адреса позивача ТОВ «Фірма «Варіо-Сервіс», 14037, м. Чернігів, вул. Борисенка, буд. 47-а, на яку судом надіслано копію ухвали про відкриття провадження у справі від 28.12.2020, співпадає з адресою, зазначеною позивачем у його позові та місцемзнаходженням позивача за витягом з ЄДРПОУ, сформованим за електронним запитом суду від 16.01.2021 №82.

Таким чином, суд вважає, що позивач був повідомлений належним чином про розгляд даної справи.

Разом з тим, згідно з рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення як відповідач, так і треті особи, 03.12.2020 та 04.12.2020 відповідно, належним чином були повідомленні судом про розгляд справи №920/1294/20.

20.01.2021 відповідачем надіслано відзив на позовну заява (вх № 487/21), відповідно до якого Північно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Суми) зазначило, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.10.2019 №870 «Деякі питання територіальних органів Міністерства юстиції» та наказу Міністерства юстиції України «Про утворення міжрегіональних територіальних органів Міністерства юстиції України» від 16.10.2019 №3173/5 було здійснено державну реєстрацію Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми). Дата запису про державну реєстрацію 29.10.2019. З 18.10.2019 по 19.11.2020 Головне територіальне управління юстиції у Чернігівській області перебувало в стані припинення та згідно інформації з ЄДРПОУ 19.11.2020 внесено запис про припинення зазначеної юридичної особи. Північно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Суми) є правонаступником Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області в частині виконання функцій та здійснення повноважень з 28.12.2019. Протягом 2020 року будь-які договори Північно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Суми) з позивачем не укладало, публічні закупівлі послуг у позивача не проводилися. У зв`язку з чим, відповідач вважає, що у нього відсутні фінансові зобов`язання перед ТОВ «Фірма «Варіо-Сервіс», а тому просить суд в задоволенні позову відмовити. Зазначений відзив прийнято судом до розгляду та долучено до матеріалів справи.

01.02.2021 позивачем подано відповідь на відзив (вх № 871/21), згідно з яким позивач позовні вимоги підтримав та просить суд позов задовольнити, вважаючи необґрунтованими заперечення відповідача, викладені останнім у відзиві на позов. Зазначену відповідь на відзив прийнято судом до розгляду та долучено до матеріалів справи.

02.02.2021 третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Новозаводським відділом державної виконавчої служби у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), подані пояснення (вх № 932/21), в яких дана третя особа зазначає, що надати пояснення щодо позову не має можливості, оскільки, виконавчі провадження відносно майна, яке було передано на зберігання до ТОВ «Фірма «Варіо-Серовіс», на даний час перебувають на виконанні у Відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (14000. м. Чернігів, пр. Миру, 43).

Згідно із статтею 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими Господарським процесуальним кодексом України для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

За приписами статті 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

За змістом статті 9 Конституції України передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. На розширення цього положення Основного Закону в статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини зазначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Відповідно до частини четвертої статті 11 Господарського процесуального кодексу України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В силу вимог частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Суду у справах Савенкова проти України, no. 4469/07, від 02.05.2013, Папазова та інші проти України, no. 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07, від 15.03.2012).

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для підготовки та подання заяв по суті справи, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені пунктом 4 частини третьої статті 129 Конституції України, статтями 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, сторонам були створені усі належні умови для надання доказів у справі та є підстави для розгляду справи по суті за наявними у ній матеріалами.

Судовий процес на виконання ч.3 ст. 222 ГПК України не фіксувався за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Відповідно до статті 233 ГПК України рішення у цій справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив наступне.

16.01.2012 між Новозаводським відділом державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції (на даний час - Новозаводський відділ державної виконавчої служби у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми)) (третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Варіо-Сервіс» (на даний час - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фірма «Варіо-Сервіс») (позивач, зберігач) укладено договір №2 про відповідальне зберігання майна, на яке звернуто стягнення відповідно до законодавства України, та про надання послуг, пов`язаних з відповідальним зберіганням (далі договір від 16.01.2012 №2) (ар.с. 40).

Відповідно до п.1.1. договору від 16.01.2012 №2 замовник доручає, а зберігач зобов`язується приймати на відповідальне зберігання майно, на яке звернуто стягнення відповідно до законодавства України та надавати послуги пов`язані із таким зберіганням.

Пунктом 3.1. договору від 16.01.2012 №2 визначено, що замовник відшкодовує зберігачеві витрати, які пов`язані з використанням обов`язків по зберіганню майна в сумі винагороди на підставі акта виконаних робіт.

Відповідно до пунктів 6.1. та 6.3. договору від 16.01.2012 №2 договір набирає чинності з дня його підписання і діє до моменту його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 631 ЦК України умови договору застосовуються до відносин, що виникли до його укладання.

Відповідно до актів прийому передачі майна від 03.12.2001 та від 02.02.2006 (ар.с. 14-15), відповідно до актів опису й арешту майна від 05.04.2006, 21.12.2006, 29.07.2007, 20.09.2007, 04.12.2007, 14.03.2008, 05.06.2008 (ар.с. 16-35) та постанови ВП № 54893944 про опис та арешт майна (коштів) боржника від 26.10.2017 (ар.с. 36-39) позивачу передано на зберіганні відповідне описане майно.

Водночас позивачем до позовної заяви не було додано жодного акту виконаних робіт відповідно до умов 3.1. договору від 16.01.2012 №2.

07.05.2020 позивач надіслав на адресу Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) листа № 070501, в якому зазначив, що ТОВ «Варіо-Сервіс» співпрацює з територіальними ВДВС Чернігівської області, надаючи послуги по зберіганню арештованого майна, разом з тим, кошти пов`язані з відшкодуванням витрат, понесених внаслідок зберігання такого майна, позивачу не відшкодовуються, а тому він просив вирішити питання щодо оплати наданих послуг.

10.06.2020 позивачу надіслано лист-відповідь №524/12.4/18/20, в якому щодо оплати послуг зі зберігання арештованого майна згідно наданих позивачем документів повідомлено, що це є неможливим, оскільки Північно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Суми) у договірних відносинах з ТОВ «Варіо-Сервіс» не перебувало, та додатково повідомлено, що укладання договору з надавачем будь-яких послуг можливе виключно в разі здійснення закупівлі з застосуванням електронної системи закупівель ProZorro.

Відповідно до пунктів 1-3 наказу Міністерства юстиції України від 23.06.2011 №1707/5 «Про затвердження Положення про міжрегіональні управління Міністерства юстиції України» (в редакції від 05.11.2020) затверджено Положення про міжрегіональні управління Міністерства юстиції України; визначено місцезнаходження міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України згідно з додатком до наказу; визнано таким, що втратив чинність, наказ Міністерства юстиції України від 14.02.2007 № 47/5 "Про затвердження Положення про Головне управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головні управління юстиції в областях, мм. Києві та Севастополі та Положення про районні, районні у містах, міські (міст обласного значення), міськрайонні управління юстиції" (із змінами), зареєстрований у Міністерстві юстиції України 14.02.2007 за № 124/13391.

Положенням про міжрегіональні управління Міністерства юстиції України, затвердженим наказом Міністерства Юстиції України від 23.06.2011 №1707/5, визначено, що:

міжрегіональні управління Міністерства юстиції України (далі - міжрегіональне управління) підпорядковуються Міністерству юстиції України та є його територіальними органами (п.1);

міжрегіональне управління в своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, нормативно-правовими актами Міністерства юстиції України та іншими нормативно-правовими актами (п.2);

міжрегіональне управління є юридичною особою, має самостійний баланс, рахунки в установах Казначейства, а також рахунки, у тому числі в іноземній валюті, в державних банках для зарахування авансового внеску стягувача, обліку депозитних сум і зарахування стягнутих з боржників коштів та їх виплати стягувачам, печатки із зображенням Державного Герба України і своїм найменуванням (п.14).

Судом встановлено, що згідно з п. 1 наказу Міністерства юстиції України від 03.03.2007 №83/5 «Про затвердження Положення про районний, районний у місті, міський (міста обласного значення), міськрайонний відділ державної виконавчої служби» затверджено Положення про районний, районний у місті, міський (міста обласного значення), міськрайонний відділ державної виконавчої служби (додається).

Положенням про районний, районний у місті, міський (міста обласного значення), міськрайонний відділ державної виконавчої служби, затвердженим наказом Міністерства Юстиції України від 03.03.2007 №83/5, визначено, що:

районний, районний у місті, міський (міста обласного значення), міськрайонний відділ державної виконавчої служби (далі - Відділ) є органом державної виконавчої служби, який входить до системи органів Міністерства юстиції України, підпорядковується Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України через відповідний відділ державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі та є структурним підрозділом районного, районного у місті, міського (міста обласного значення), міськрайонного управління юстиції (п.1.1.);

у своїй діяльності Відділ керується Конституцією України, законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, наказами Міністерства юстиції України і Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, а також цим Положенням (п.1.2.);

відділ є юридичною особою, має печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням (п.4.7).

Відповідно до пунктів 2-3 наказу Міністерства юстиції України від 10.04.2012 №549/5 «Про затвердження Положення про управління державної виконавчої служби головних управлінь юстиції в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, Положення про районний, районний у місті, міський (міста обласного значення), міськрайонний, міжрайонний відділ державної виконавчої служби» затверджено Положення про районний, районний у місті, міський (міста обласного значення), міськрайонний, міжрайонний відділ державної виконавчої служби; визнано таким, що втратив чинність, наказ Міністерства юстиції від 03 березня 2007 року N 83/5 "Про затвердження Положення про районний, районний у місті, міський (міста обласного значення), міськрайонний відділ державної виконавчої служби", зареєстрований в Міністерстві юстиції України 03 березня 2007 року за N 180/13447 (із змінами).

Положенням про районний, районний у місті, міський (міста обласного значення), міськрайонний, міжрайонний відділ державної виконавчої служби, затвердженим наказом Міністерства Юстиції України від 10.04.2012 №549/5 визначено, що:

районний, районний у місті, міський (міста обласного значення), міськрайонний, міжрайонний відділ державної виконавчої служби (далі - Відділ) є структурним підрозділом районного, районного у місті, міського (міста обласного значення), міськрайонного, міжрайонного управління юстиції (далі - управління юстиції), що забезпечує реалізацію повноважень Державної виконавчої служби України (далі - ДВС України) (п.1);

відділ у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, актами та дорученнями Президента України, актами Кабінету Міністрів України, дорученнями Прем`єр-міністра України, наказами Міністерства юстиції України (далі - Мін`юст), дорученнями Міністра юстиції України, наказами ДВС України, дорученнями Голови ДВС України, наказами головного управління юстиції (п.2);

відділ є юридичною особою, має відповідні рахунки в органах Державної казначейської служби України для обліку депозитних сум і зарахування стягнутих з боржників коштів та їх виплати стягувачам у національній валюті, а також відповідні рахунки для обліку аналогічних операцій в іноземній валюті в банках, печатку із зображенням Державного Герба України і своїм найменуванням (п.15).

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2016 №99 «Про реформування територіальних органів Міністерства юстиції та розвиток системи надання безоплатної правової допомоги» ліквідовано як юридичні особи публічного права територіальні органи Міністерства юстиції за переліком згідно з додатком (в якому в т.ч. зазначено Чернігівське міське управління юстиції). А також погоджено пропозицію Міністерства юстиції щодо включення відділів державної виконавчої служби та відділів державної реєстрації актів цивільного стану районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних, міжрайонних управлінь юстиції до структури відповідних головних територіальних управлінь юстиції та утворення бюро правової допомоги в структурі місцевих центрів з надання безоплатної вторинної правової допомоги.

Наказом Міністерства юстиції України від 20.04.2016 №1183/5 «Про затвердження Типового положення про управління державної виконавчої служби головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі, Типового положення про відділ державної виконавчої служби головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі» відповідно до Положення про Міністерство юстиції України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02 липня 2014 року N 228, пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2016 року N 99 "Про реформування територіальних органів Міністерства юстиції та розвиток системи надання безоплатної правової допомоги" та з метою забезпечення належної організації роботи органів державної виконавчої служби затверджено пунктом 1.2. Типове положення про відділ державної виконавчої служби головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі та пунктом 2 визнано таким, що втратив чинність, наказ Міністерства юстиції України від 10 квітня 2012 року N 549/5 "Про затвердження Положення про управління державної виконавчої служби головних управлінь юстиції в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, Положення про районний, районний у місті, міський (міста обласного значення), міськрайонний, міжрайонний відділ державної виконавчої служби", зареєстрований у Міністерстві юстиції України 10 квітня 2012 року за N 547/20860 (із змінами).

Типовим положенням про відділ державної виконавчої служби головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі (затвердженим наказом Міністерства Юстиції України від 20.04.2016 № 1183/5) встановлено, що:

відділ державної виконавчої служби головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі (далі - Відділ) є органом державної виконавчої служби, який входить до системи органів Міністерства юстиції України, є структурним підрозділом та підпорядковується головним територіальним управлінням юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі (далі - головне територіальне управління юстиції) через відповідні управління державної виконавчої служби Головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі (далі - Управління) (п.1);

відділ у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, актами та дорученнями Президента України, актами Кабінету Міністрів України, дорученнями Прем`єр-міністра України, наказами Міністерства юстиції України, дорученнями Міністра юстиції України, його заступників, директора Департаменту, наказами головного територіального управління юстиції, а також цим Положенням (п.2);

відділ є юридичною особою, має відповідні рахунки в органах Державної казначейської служби України для обліку депозитних сум і зарахування стягнутих з боржників коштів та їх виплати стягувачам у національній валюті, а також відповідні рахунки для обліку аналогічних операцій в іноземній валюті в банках, печатку із зображенням Державного Герба України і своїм найменуванням (п.12).

Постановою Кабінету Міністрів України від 09.10.2019 №870 «Деякі питання територіальних органів Міністерства юстиції» ліквідовано як юридичні особи публічного права територіальні органи Міністерства юстиції за переліком згідно з додатком 1. Утворено як юридичні особи публічного права міжрегіональні територіальні органи Міністерства юстиції за переліком згідно з додатком 2.

Установлено, що

-територіальні органи Міністерства юстиції, які ліквідуються згідно з пунктом 1 цієї постанови, продовжують здійснювати повноваження та функції, покладені на зазначені органи, до завершення здійснення заходів, пов`язаних з утворенням міжрегіональних територіальних органів Міністерства юстиції;

-здійснення заходів, пов`язаних з ліквідацією територіальних органів згідно з пунктом 1 цієї постанови та утворенням міжрегіональних територіальних органів згідно з пунктом 2 цієї постанови, покладається на Міністерство юстиції;

-міжрегіональні територіальні органи Міністерства юстиції, що утворюються згідно з пунктом 2 цієї постанови, є правонаступниками територіальних органів Міністерства юстиції, які ліквідуються згідно з пунктом 1, де в т.ч. зазначено, що Північно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Суми) є правонаступником Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, Головного територіального управління юстиції у Сумській області, Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області.

Також Додатком 1 до постанови КМУ від 09.10.2019 №870 встановлено в т.ч., що ліквідовано такі територіальні органи Мін`юсту як Головне територіальне управління юстиції у Полтавській області, Головне територіальне управління юстиції у Сумській області, Головне територіальне управління юстиції у Чернігівській області та Додатком 2 до постанови КМУ від 09.10.2019№870 встановлено з переліку міжрегіональних територіальних органів Мін`юсту, що утворилися в т.ч. і Північно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Суми).

Пунктами 1-2 наказу Міністерства Юстиції України від 16.10.2019 №3173/5 «Про утворення міжрегіональних територіальних органів Міністерства юстиції України» ліквідовано як юридичні особи публічного права територіальні органи Міністерства юстиції згідно з переліком (додаток 1 в якому також зазначено про ліквідацію Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області)); утворено як юридичні особи публічного права міжрегіональні територіальні органи Міністерства юстиції згідно з переліком (додаток 2 в якому також зазначено про утворення Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми)).

Наказом Міністерства Юстиції України від 09.12.2019 №3941/5 «Про внесення змін до наказу Міністерства юстиції України від 20 квітня 2016 року N1183/5» визначено:

заголовок викласти в такій редакції: "Про затвердження Типового положення про управління забезпечення примусового виконання рішень міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України, Типового положення про відділ державної виконавчої служби міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України"(п.1.1.);

пункт 1 викласти в такій редакції: "1. Затвердити такі, що додаються: Типове положення про відділ державної виконавчої служби міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України." (п 1.2);

затвердити такі, що додаються: Зміни до Типового положення про відділ державної виконавчої служби головних територіальних управлінь юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 20 квітня 2016 року N 1183/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 квітня 2016 року за N 618/28748 (п. 2.2).

Відповідно до Типового положення про відділ державної виконавчої служби міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України (в редакції наказу Міністерства юстиції України від 09.12.2019 р. N 3941/5):

відділ державної виконавчої служби міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України (далі - Відділ) є органом державної виконавчої служби, який входить до системи органів Міністерства юстиції України, є структурним підрозділом та підпорядковується міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції України (далі - міжрегіональне управління юстиції) через відповідні управління забезпечення примусового виконання рішень Міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України (далі - Управління) (п.1);

відділ у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, актами та дорученнями Президента України, актами Кабінету Міністрів України, дорученнями Прем`єр-міністра України, наказами Міністерства юстиції України, дорученнями Міністра юстиції України, його заступників, директора Департаменту, наказами міжрегіонального управління юстиції, а також цим Положенням (п. 2);

відділ є юридичною особою, має рахунки в органах Державної казначейської служби України, а також рахунки, у тому числі в іноземній валюті, в державних банках для зарахування авансового внеску стягувача, обліку депозитних сум і зарахування стягнутих з боржників коштів та їх виплати стягувачам, печатку із зображенням Державного Герба України і своїм найменуванням.

Таким чином, проаналізувавши вищезазначені нормативні акти та Витяг з ЄДРПОУ, сформований за запитом суду, суд дійшов висновку, що третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Новозаводський відділ державної виконавчої служби у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), як сторона за спірним договором, за яким позивач просить суд стягнути кошти, є окремою юридичною особою за кодом , яка в процесі реорганізації органів державної виконавчої служби не змінювала юридичний статус, не була ліквідована, як юридична особа, або реорганізована, а лише змінювала назву юридичної особи, що підтверджується даними про хронологію реєстраційних дій від 27.04.2016 та від 28.12.2019, якими зазначено про зміну найменування юридичної особи. Будь-якої інформації щодо реорганізації або ліквідації даного відділу, як юридичної особи, витяг з ЄДРПОУ не містить.

Позивачем будь яких доказів заміни боржника у зобов`язанні на іншу юридичну особу (ст.520 ЦК України) за спірним договором, або доказів реорганізації з правонаступництвом (ст.104 ЦК України), на підставі яких відповідач - Північно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Суми), повинен відповідати за зобов`язаннями третьої особи за спірним договором, суду надано не було.

Відповідно до ст.96 ЦК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями.

Отже, позивачем не доведено , що саме Північно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Суми) повинно відповідати за зобов`язаннями , які виникли внаслідок укладеного договору №2 від 16.01.2012 про відповідальне зберігання майна, на яке звернуто стягнення відповідно до законодавства України, та про надання послуг пов`язаних з відповідальним зберіганням, сторонами якого є позивач, як зберігач, та інша юридична особа - Новозаводський відділ державної виконавчої служби у місті Чернігові Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми)), як замовник.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

За приписами ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, враховуючи, що позивач не довів належними та допустимими доказами підстав відповідальності Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) за зобов`язаннями замовника за договором №2 від 16.01.2012 про відповідальне зберігання майна, на яке звернуто стягнення відповідно до законодавства України, та про надання послуг пов`язаних з відповідальним зберіганням, суд відмовляє позивачу в задоволенні позовних вимог.

Нормою статті 129 ГПК України встановлено, що судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в дохід бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору. Якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судового збору, судовий збір, сплачений відповідачем, компенсується за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 4 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається на позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 123, 126, 129, п. 2 ч. 1 ст. 231, ст.ст. 233, 236-238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Відмовити у задоволенні позову.

Згідно зі ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Повний текст рішення складено та підписано суддею 12.03.2021.

Суддя В.Л. Котельницька