Господарський суд Рівненської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" березня 2021 р. м. Рівне

Справа № 918/1123/20

Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді Політики Н.А., за участі секретаря судового засідання Костюкович Ю.С.,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Еласт Атом"

до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція"

про стягнення заборгованості в сумі 1 211 307 грн 90 коп.,

у судове засідання учасники справи не з`явилися.

Відповідно до частини 14 статті 8, статті 222 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) при розгляді судової справи здійснювалося фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу програмно-апаратного комплексу "Діловодство суду".

Для архівного зберігання оригіналу звукозапису надано диск DVD-R, серійний номер MAP6B2WJ.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У листопаді 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Еласт Атом" (далі - Товариство, позивач) звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовною заявою до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (далі - Підприємство) в особі відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" (далі - Відокремлений підрозділ, відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 1 211 307 грн 90 коп., з яких: 1 176 196 грн 80 коп. - основний борг, 21 017 грн 29 коп. - три відсотки річних, 14 093 грн 81 коп. - інфляційні втрати.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем не виконано свої зобов`язання з оплати поставленого позивачем, згідно договору поставки від 16 січня 2020 року № 53-122-01-20-09122, товару, у зв`язку з чим у Відокремленого підрозділу виникла заборгованість перед Товариством у розмірі 1 176 196 грн 80 коп. Крім того, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем свого грошового зобов`язання позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача інфляційних втрат у розмірі 14 093 грн 81 коп. та 3% річних у розмірі 21 017 грн 29 коп.

Ухвалою суду від 1 грудня 2020 року позовну заяву Товариства від 26 листопада 2020 року № 162/20 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання для розгляду справи призначено на 28 грудня 2020 року.

14 грудня 2020 року від представника відповідача через відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшла заява від 8 грудня 2020 року № 18617/001 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (а.с. 91-98), в якій останній просив надати можливість під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), прийняти участь у судовому засіданні по даній справі за участю уповноваженого представника ВП "Рівненська АЕС" ДП "НАЕК "Енергоатом" - юрисконсульта Процун Ольги Іванівни в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою суду від 15 грудня 2020 року заяву представника Підприємства в особі Відокремленого підрозділу від 08.12.2020 р. № 18617/001 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено.

23 грудня 2020 року від відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву з додатками (а.с. 107-112), в якому останній зазначив, що станом на 17.12.2020 р. сума основного боргу Відокремленого підрозділу перед позивачем за спірним договором складає 485 358 грн 80 коп. Також відповідач зазначив, що кошти в розмірі 690 838 грн 00 коп. були сплачені 01.12.2020 р. та 11.12.2020 р. До відзиву додано платіжне доручення від 1 грудня 2020 року № 10789 на суму 60 000 грн 00 коп. та платіжне доручення від 11 грудня 2020 року № 11686 на суму 630 838 грн 00 коп.

24 грудня 2021 року від представника відповідача на електронну адресу суду надійшло клопотання про перенесення підготовчого засідання у справі (а.с. 114).

Ухвалою суду від 28 грудня 2020 року провадження у даній справі в частині стягнення основного боргу в сумі 690 838 грн 00 коп. закрито.

Ухвалою суду від 28 грудня 2020 року підготовче засідання відкладено на 18 січня 2021 року.

Після підготовчого засідання 28 грудня 2020 року від позивача на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без участі позивача з додатками від 23 грудня 2020 року № 183/20 (а.с. 123-129). В зазначеній заяві Товариство повідомило, що після отримання позовної заяви відповідач здійснив два платежі по договору поставки, а саме: на суму 60 000 грн 00 коп. від 1 грудня 2020 року, що підтверджується платіжним дорученням № 10789 від 01.12.2020 р.; на суму 630 838 грн 00 коп. від 11.12.2020 р., що підтверджується платіжним дорученням № 11686 від 11.12.2020 р. Також в даній заяві позивач просив здійснювати розгляд справи без участі позивача за наявними матеріалами та закрити провадження у справі в частині оплаченої суми заборгованості, а також повернути судовий збір в частині сплаченої суми боргу. До заяви позивачем додано, зокрема, копію платіжного доручення від 1 грудня 2020 року № 10789 на суму 60 000 грн 00 коп. та копію платіжного доручення від 11 грудня 2020 року № 11686 на суму 630 838 грн 00 коп.

30 грудня 2020 року від представника відповідача на адресу суду надійшов оригінал клопотання про перенесення підготовчого засідання у справі (а.с. 133-134).

13 січня 2021 року від представника відповідача на електронну адресу суду надійшла заява від 12.01.2021 року № 414/001 про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду (а.с. 136-137), в якій останній просив надати можливість участі в судовому засіданні у справі № 918/1123/20, призначеному на 18 січня 2021 року, та в усіх послідуючих судових засіданнях, що проводитимуться у даній справі, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою суду від 13 січня 2021 року заяву представника Підприємства в особі Відокремленого підрозділу від 12.01.2021 р. № 414/001 про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено.

15 січня 2021 року від представника відповідача на адресу суду надійшов оригінал заяви від 12.01.2021 р. № 414/001 про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду (а.с .146-150)

Ухвалою суду від 18 січня 2021 року строк підготовчого провадження у даній справі продовжено на 30 днів до 1 березня 2021 року включно, а підготовче засідання відкладено на 1 лютого 2021 року. Одночасно вказаною ухвалою заяву представника Підприємства в особі Відокремленого підрозділу від 12.01.2021 р. № 414/001 про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено.

18 січня 2021 року від представника відповідача на адресу суду надійшла заява з додатками (а.с. 156-160), до якої долучено платіжне доручення № 12262 від 24.12.2020 р. про сплату 200 000 грн 00 коп. за договором № 53-122-01-20-09122 від 16.01.2020 р.

21 січня 2021 року від представника відповідача на адресу суду надійшла заява з додатком (а.с. 166-167), до якої долучено платіжне доручення № 265 від 15.01.2021 р. про сплату 285 358 грн 80 коп. за договором № 53-122-01-20-09122 від 16.01.2020 р.

27 січня 2021 року від позивача на адресу суду надійшло клопотання про закриття провадження та повернення судового збору з додатками (а.с. 169-172), в якому останній просив закрити провадження у справі в частині стягнення основного боргу на суму 485 358 грн 80 коп. та повернути судовий збір в частині закриття провадження. В даному клопотанні позивач зазначив, що відповідач сплатив залишок основного боргу на рахунок позивача на загальну суму 485 358 грн 80 коп. До клопотання позивачем долучено копію платіжного доручення від 24 грудня 2020 року № 12262 на суму 200 000 грн 00 коп. та копію платіжного доручення від 15 січня 2021 року № 265 на суму 285 358 грн 80 коп.

28 січня 2021 року від позивача на адресу суду надійшло клопотання про повернення судового збору (а.с. 176), в якому останній просив повернути судовий збір в частині позовних вимог про стягнення коштів в розмірі 690 838 грн 00 коп.

Ухвалою суду від 1 лютого 2020 року провадження у даній справі в частині стягнення основного боргу в сумі 485 358 грн 80 коп. закрито. Одночасно вказаною ухвалою повернуто Товариству з Державного бюджету України судовий збір в розмірі 17 642 грн 95 коп., сплачений згідно платіжного доручення від 26 листопада 2020 року № 720.

Ухвалою суду від 1 лютого 2021 року підготовче провадження у даній справі закрито та справу призначено до судового розгляду по суті на 1 березня 2021 року. Одночасно вказаною ухвалою заяву представника Підприємства в особі Відокремленого підрозділу від 08.12.2020 р. № 18617/001 про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено.

У судове засідання 1 березня 2021 року позивач не з`явився, про дату, час і місце даного засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення відповідного поштового відправлення № 257 (а.с. 192). В той час, 28 грудня 2021 року від позивача на адресу суду надійшла заява від 23 грудня 2020 року № 183/20 про розгляд справи без участі останнього (а.с. 123-124), в якій останній просив здійснювати розгляд справи без участі позивача за наявними в справі матеріалами.

Крім того відповідач у судове засідання 1 березня 2021 року також не з`явився, про дату, час і місце даного засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення відповідного поштового відправлення № 265 (а.с. 191).

Відповідно до ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України).

Враховуючи належне повідомлення учасників справи про судове засідання, призначене на 01.03.2021 р., та враховуючи заяву позивача від 23 грудня 2020 року № 183/20, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності сторін.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. 5 вказаної статті).

У судовому засіданні 1 березня 2021 року судом було прийнято рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

16 січня 2020 року між Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (далі - Замовник) в особі відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Еласт Атом" (далі - Постачальник) укладено договір поставки № 53-122-01-20-09122 (далі - Договір; а.с. 9-13).

Відповідно до п. 1.1. Договору в порядку та на умовах, визначених цим договором, Постачальник зобов`язується поставити і передати у власність Замовника певну продукцію, а Замовник, в свою чергу, зобов`язується оплатити продукцію за кількістю та за цінами, що передбачені у специфікації № 1 (Додаток № 1 до договору).

Предметом поставки по даному договору є 19510000-4 - Гумові вироби до насосів, яка передбачена специфікацією № 1 до даного Договору (п. 1.2. Договору).

Ціна продукції, що поставляється за цим Договором складає 980 164 грн 00 коп., крім того ПДВ - 196 032 грн 80 коп. (п. 2.1. Договору).

Загальна сума Договору складає 1 176 196 грн 80 коп. (п. 2.2. Договору).

Кількість товару та ціна за одиницю товару вказана у специфікації № 1 (Додаток № 1) до даного Договору (п. 2.3. Договору).

Згідно п. 6.1. Договору оплата за поставлену продукцію здійснюється Замовником за умови реєстрації Постачальником податкової накладної у ЄРПН, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Постачальника на протязі 45 календарних днів з дати оформлення ярлика на придатну продукцію згідно СОУ НАЕК 038:2017 "Управління закупівлями продукції. Організація вхідного контролю продукції для АЕС".

Відповідно до п. 6.2. Договору про дату оформлення ярлика на придатну продукцію Замовник письмово повідомляє Постачальника не пізніше 5 робочих днів з дати оформлення ярлика.

Договір вважається укладеним з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками (для контрагентів які застосовують печатку). Строк дії даного договору - по 31.12.2020 р., а в частині виконання гарантійних зобов`язань Постачальника, що передбачені даним договором - до спливу гарантійних строків (п. 11.1. Договору).

Договір підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений їхніми печатками.

Як встановлено судом, між сторонами підписано специфікацію № 1 до договору (а.с. 14-39).

Згідно специфікації № 1 сторони погодили поставку товару на загальну суму 1 176 196 грн 80 коп.

Специфікація підписана уповноваженими представниками сторін та скріплена їхніми печатками.

З матеріалів справи вбачається, що 4 березня 2020 року оформлено ярлик на придатну продукцію № 1-6-093 від 04.03.2020 р. (а.с. 47-56).

На виконання умов Договору позивачем було поставлено відповідачу товар на загальну суму 1 176 196 грн 80 коп., що підтверджується видатковою накладною від 28 лютого 2020 року № 8 (а.с. 40-46).

Судом встановлено, що зазначена видаткова накладна підписана уповноваженими представниками сторін та скріплена їхніми печатками.

За твердженнями позивача станом на 26.11.2020 р. відповідач не виконав зобов`язання щодо оплати отриманого товару.

Спір у справі виник у зв`язку із неналежним, на думку позивача, виконанням відповідачем зобов`язання по оплаті поставленого товару, у зв`язку з чим позивач вказує на існування у Відокремленого підрозділу заборгованості у розмірі 1 176 196 грн 80 коп. та за несвоєчасне виконанням відповідачем свого грошового зобов`язання позивачем нараховано інфляційні втрати у розмірі 14 093 грн 81 коп. та 3% річних у розмірі 21 017 грн 29 коп.

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем Договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором поставки, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання, в тому числі Глави 54 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Вказаний Договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно ст. ст. 165, 173, 174, 175 Господарського кодексу України (далі - ГК України), ст. ст. 11, 202, 662, 692, 712 ЦК України, і згідно ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 статті 173 ГК України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно з ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. Частиною 2 вказаної статті передбачено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Наявною у матеріалах справи видатковою накладною від 28 лютого 2020 року № 8, яка підписана уповноваженими представниками, підтверджується виконання позивачем своїх зобов`язань за Договором з поставки товару відповідачу загальною вартістю 1 176 196 грн 80 коп.

Відтак, суд приходить до висновку, що Товариствоv належним чином виконано свої зобов`язання з поставки відповідачу товару за Договором.

Частиною 1 ст. 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

У п. 6.1. Договору визначено, що оплата за поставлену продукцію здійснюється Замовником за умови реєстрації Постачальником податкової накладної у ЄРПН, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Постачальника на протязі 45 календарних днів з дати оформлення ярлика на придатну продукцію згідно СОУ НАЕК 038:2017 "Управління закупівлями продукції. Організація вхідного контролю продукції для АЕС".

Ярлик на придатну продукцію № 1-6-093 оформлено 4 березня 2020 року.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Судом встановлено, що відповідач після звернення Товариства з позовом до суду сплатив суму основного боргу в розмірі 1 176 196 грн 80 коп., що підтверджується платіжними дорученням від 1 грудня 2020 року № 10789 на суму 60 000 грн 00 коп., від 11 грудня 2020 року № 11686 на суму 630 838 грн 00 коп., від 24 грудня 2020 року № 12262 на суму 200 000 грн 00 коп., від 15 січня 2021 року № 265 на суму 285 358 грн 80 коп., оригінали та копії яких долучено до матеріалів справи (а.с. 110-111, 157, 167).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Ухвалою суду від 28 грудня 2020 року провадження у даній справі в частині стягнення основного боргу в сумі 690 838 грн 00 коп. закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Ухвалою суду від 1 лютого 2020 року провадження у даній справі в частині стягнення основного боргу в сумі 485 358 грн 80 коп. закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Частиною 1 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

З урахуванням п. 6.1. Договору та положень ч. 1 ст. 530 ЦК України, суд приходить до висновку, що відповідач є таким, що прострочив виконання свого зобов`язання з оплати поставленого позивачем товару.

Таким чином, враховуючи вищенаведене строк виконання відповідачем грошового зобов`язання по оплаті вартості поставленого позивачем товару до 21 квітня 2020 року включно (зважаючи на те, що останній день строку оплати товару припадає на 18.04.2020 р. - суботу, 19.04.2020 р. - Великдень переноситься на понеділок 20.04.2020 р., строк оплати відповідно до ч. 5 ст. 254 ЦК України переноситься на наступний робочий).

Відтак, з 22 квітня 2020 року відповідач є таким, що прострочив виконання зобов`язання за Договором.

Крім того позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача інфляційних втрат у розмірі 21 017 грн 29 коп. за період з 01.05.2020 р. по 31.10.2020 р. та 3% річних у розмірі 14 093 грн 81 коп. за період з 22.04.2020 р. по 25.11.2020 р.

Судом встановлено, що відповідач свого грошового зобов`язання у визначений строк не виконав, допустивши прострочення виконання зобов`язання, тому дії відповідача є порушенням договірних зобов`язань (ст. 610 ЦК України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 ЦК України), а відтак є підстави для застосування встановленої законом або договором відповідальності.

Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як було зазначено судом вище, строк виконання відповідачем грошового зобов`язання по оплаті вартості поставленого позивачем товару до 21 квітня 2020 року включно, а з 22 квітня 2020 року відповідач є таким, що прострочив виконання зобов`язання за Договором.

Відтак, нарахування 3% річних слід здійснювати з 22 квітня 2020 року, як це і зробив позивач.

В свою чергу, суд, здійснивши перерахунок відсотків річних, вважає, що наданий розрахунок позивача є арифметично вірним, а відтак позовні вимоги про стягнення 21 017 грн 29 коп. трьох відсотків річних підлягають до задоволення.

Крім того, суд, здійснивши перерахунок інфляційних втрат, вважає, що наданий розрахунок позивача є арифметично вірним, а відтак позовні вимоги про стягнення 14 093 грн 81 коп. інфляційних втрат підлягають до задоволення.

Відповідно до ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За таких обставин, в повній мірі дослідивши матеріали справи, врахувавши наведені правові норми та перевіривши суми заявлених до стягнення відсотків річних та інфляційних втрат, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Еласт Атом" до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" про стягнення 3% річних в сумі 21 017 грн 29 коп. та інфляційних втрат в сумі 14 093 грн 81 коп. є обґрунтованими, підтвердженими належними доказами та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача в сумі 526 грн 67 коп.

Керуючись ст. ст. 73-79, 91, 123, 129, 202, 222, 233, 236-238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, м. Київ, вул. Назарівська, 3, ) в особі відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" (34400, Рівненська обл., м. Вараш, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Еласт Атом" (03062, м. Київ, вул. Нивська, буд. 4-Г, приміщення 168, ) 21 017 (двадцять одну тисячу сімнадцять) грн 29 коп. - 3% річних, 14 093 (чотирнадцять тисяч дев`яносто три) грн 81 коп. - інфляційних втрат та 526 (п`ятсот двадцять шість) грн 67 коп. - витрат по оплаті судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У той же час згідно підпункту 17.5 пункту 17 Перехідних Положень ГПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до частини 5 статті 240 ГПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 11 березня 2021 року.

Суддя Політика Н.А.

Віддруковано 4 примірники:

1 - до справи;

2 - позивачу (03062, м. Київ, вул. Нивська, буд. 4-Г, приміщення 168);

3-4 - відповідачу (01032, м. Київ, вул. Назарівська, 3; 34400, Рівненська обл., м. Вараш).