Господарський суд Рівненської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" березня 2021 р. м. Рівне Справа № 918/77/21

Господарський суд Рівненської області у складі: суддя Романюк Р.В.,

за участю секретаря судового засідання Стафійчук К.В.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпрокомпресордеталь"

до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція"

про стягнення коштів

За участю представників сторін:

від позивача: Гусаров В.О. (довіреність № 1 від 02.03.2021 р.);

від відповідача: Бондаренко О.В.(витяг від 02.02.2021 р., самопредставництво).

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпрокомпресордеталь" (далі - Позивач) звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовом до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" (далі - Відповідач) про стягнення 35 400,00 грн боргу, 354,00 грн 3 % річних та 1 144,77 грн інфляційних втрат.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Позовні вимоги Позивач обґрунтовує тим, що 12.05.2020 р. між ТОВ "Дніпрокомпресордеталь" та ДП "НАЕК "Енергоатом" від імені якого діє ВП "Рівненська атомна електрична станція" було укладено договір на постачання товару № 53-122-01-20-09629, за умовами якого постачальник зобов`язується передати покупцю, а покупець приймає на себе зобов`язання прийняти і сплатити товар у кількості, асортименті і цінам, зазначеним у специфікації № 1, що є невід`ємною частиною цього договору. Відповідно до п. 1.2. договору предметом поставки є запасні частини компресорів, які передбачені специфікацією № 1 до договору.

Позивач зазначає, що останній поставив відповідачу товар, відповідно до видаткової накладної № ДК-0000067 від 07.08.2020 р. на суму 35 400,00 грн, листом від 17.08.2020 р. покупець направив продавцю ярлик на придатну продукцію № 1-6-464 від 14.08.2020 року. Проте, в порушення умов договору відповідачем не здійснено оплату за отриманий товар, внаслідок чого утворилася заборгованість в сумі 35 400,00 грн.

Позивачем на адресу відповідача було направлено листи та претензії про погашення боргу. Натомість від відповідача надійшла одна відповідь у якій відповідач констатував наявність заборгованості та повідомив, що застосує усі можливості для її погашення.

Позивач, за несвоєчасне виконання зобов`язань з оплати поставленого товару, відповідно ст. 625 ЦК України нарахував 3 % річних з 29.09.2020 р. по 28.01.2021 року у розмірі 354,00 грн та інфляційні втрати з жовтня 2020 р. по грудень 2020 року у розмірі 1 144,77 грн, які просить стягнути з відповідача у судовому порядку.

16.02.2021 року до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому зазначає, що заборгованість перед позивачем з оплати поставленої продукції виникла через складну фінансову ситуацію ДП "НАЕК "Енергоатом" яка спричинена найбільшою енергетичною кризою за часів незалежності України, дана ситуація призвела до відсутності грошових коштів на оплату товарів та послуг перед постачальниками, проте відповідач вживає всіх заходів для погашення існуючої заборгованості.

Крім того, одночасно з відзивом відповідачем заявлено клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката відповідно до якого просить суд зменшити розмір необґрунтовано завищених витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

23.02.2021 року на електронну адресу суду та 01.03.2021 року до суду від позивача надійшла відповідь на відзив в якій просить суд задовольнити позовні вимоги та розглянути справу за відсутності позивача та його представника, при цьому вказує про те, що жодних заходів зі сплати хоча б частини боргу відповідачем не здійснено та не наведено жодного альтернативного розрахунку розміру витрат на правничу допомогу, який би він вважав справедливим та обґрунтованим у даній справі.

Прийняті у справі судові рішення та інші процесуальні дії.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 04.02.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено розгляд справи на "24" лютого 2021 р.

Ухвалою господарського суду від 17.02.2021 року клопотання Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено, вирішено судове засідання у справі призначене на "24" лютого 2021 р. о 14:00 год. провести в режимі відео конференції та проведення судового засідання в режимі відеоконференції здійснити за допомогою системи відеоконференцзв`язку "EаsyCon" (www.court.gov.ua).

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 24.02.2021 року оголошено в судовому засіданні перерву до "10" березня 2021 р.

Ухвалою господарського суду від 26.02.2021 року клопотання Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено, вирішено судове засідання у справі призначене на "10" березня 2021 р. об 12:20 год. провести в режимі відеоконференції та проведення судового засідання в режимі відеоконференції здійснити за допомогою системи відеоконференцзв`язку "EаsyCon" (www.court.gov.ua).

Ухвалою господарського суду від 03.03.2021 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпрокомпресордеталь" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено, вирішено судове засідання у справі призначене на "10" березня 2021 р. об 12:20 год. провести в режимі відеоконференції та проведення судового засідання в режимі відеоконференції здійснити за допомогою системи відеоконференцзв`язку "EаsyCon" (www.court.gov.ua).

Представник позивача в судовому засіданні 10.03.2021 року підтримав позовні вимоги з підстав, зазначених у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні 10.03.2021 року позовні вимоги щодо основного боргу, 3 % річних та інфляційних втрат визнав, однак просив зменшити розмір витрат на правничу допомогу та відкласти розгляд справи для сплати боргу.

Враховуючи строк розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження встановленого ст. 248 ГПК України, суд протокольною ухвалою від 10.03.2021 року у задоволенні заявленого клопотання відповідача про відкладення розгляду справи відмовив.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

12 травня 2021 року між ДП "НАЕК "Енергоатом" від імені якого діє ВП "Рівненська атомна електрична станція" (Замовник) та ТОВ "Дніпрокомпресордеталь" (Постачальник) було укладено Договір поставки № 53-122-01-20-09629 (далі - Договір), за умовами якого, в порядку та на умовах, визначених цим договором, постачальник зобов`язується поставити і передати у власність замовника певну продукцію, а замовник, в свою чергу, зобов`язується оплатити продукцію за кількістю та за цінами, що передбачені у специфікації № 1 (додаток № 1 до договору) (п. 1.1. Договору).

Пунктом 1.2. Договору передбачено, що предметом поставки по даному договору є продукція: 42120000-6 Запасні частини компресорів, яка передбачена специфікацією № 1 до даного договору.

Відповідно до п. 2.1. - п. 2.3. Договору ціна продукції, що поставляється за цим договором складає 29 500,00 грн (двадцять дев`ять тисяч п`ятсот грн. 00 коп), крім того ПДВ 5 900,00 грн (п`ять тисяч дев`ятсот гривень 00 коп). Загальна сума договору (вартість продукції) становить 35 400,00 гривень (тридцять п`ять тисяч чотириста грн. 00 коп). Кількість продукції та ціна за одиницю продукції вказана у специфікації № 1 (додаток № 1) до даного договору

Згідно з п. 3.1. Договору сторонами погоджено, що продукція поставляється протягом 90 календарних днів з дати оприлюднення даного договору на веб порталі постачальником на умовах DDP згідно "Інкотермс - 2010". Місце поставки та вантажоодержувач 34400, м. Вараш, склад Рівненського відділення ВП "Складське господарство" ДП "НАЕК "Енергоатом".

Пунктами 6.1. та 6.2. Договору сторони передбачили, що оплата за поставлену якісну продукцію здійснюється замовником за умови реєстрації постачальником податкової накладної у ЄРПН, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника протягом 45 календарних днів з дати оформлення ярлика на придатну продукцію згідно СОУ НАЕК 038:2017 "Управління закупівлями продукції. Організація вхідного контролю продукції для АЕС". Про дату оформлення ярлика на придатну продукцію замовник письмово повідомляє постачальника не пізніше 5 робочих днів з дати оформлення ярлика.

Договір вважається укладеним з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками (для контрагентів які застосовують печатку). Строк дії даного договору по 31.12.2020 р., а в частині виконання гарантійних зобов`язань постачальника, що передбачені даним договором до спливу гарантійних строків.

Вказаний Договір підписаний повноважними представниками сторін та скріплено відбитками печаток останніх.

Позивачем, на виконання умов Договору поставки, ДП "НАЕК "Енергоатом" від імені якого діє ВП "Рівненська атомна електрична станція" поставлено товар (крейцкопф 304М-3-1, палець крейцкопфа 204М-3-3, серга 751.745.001, втулка шатуна 304М-4-1-2) на загальну суму 35 400,00 грн, що підтверджується видатковою накладною № ДК-0000067 від 07.08.2020 р.

Про належне виконання позивачем своїх зобов`язань за договором також свідчить відсутність з боку відповідача письмових претензій та повідомлень про порушення продавцем умов договору.

Відповідач листом № 12211/041 від 17.08.2020 року "Про оформлення ярлика на придатну продукцію" повідомив позивача, що продукція, отримана згідно видаткової накладної № ДК-0000067 від 07.08.2020 р., пройшла вхідний контроль, ярлик на придатну продукцію № 1-6-464 від 14.08.2020 року.

Проте, відповідачем за переданий товар в сумі 35 400,00 грн позивачу не сплачено.

Заборгованість за поставлений товар відповідача перед позивачем складає 35 400,00 грн.

Позивачем направлено відповідачу лист (про оплату) (вих. № 178 від 02.10.2020 року) з проханням протягом трьох банківських днів з моменту отримання цього листа здійснити оплату за товар. Згідно умов договору № 53-122-01-20-09629 від 12.02.2020 р., зазначивши, що останній день оплати за договором становить 28.09.2020 р. Вказаний лист отримано відповідачем 06.10.2020 р., про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення № 362.

Позивачем направлено відповідачу претензію про повне погашення боргу в розмірі 35 400,00 грн з ПДВ (вих. № 185 від 19.10.2020 року) з вимогою протягом 5-ти банківських днів з моменту отримання даної претензії погасити суму заборгованості. Вказана претензія отримана відповідачем 22.10.2020 р., про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення № 49 3.

Позивачем направлено відповідачу лист (про оплату) (вих. № 201 від 23.11.2020 року) з в якому, у зв`язку з наявністю простроченої заборгованості, просить повідомити про строки погашення простроченої заборгованості за договором № 53-122-01-20-09629 від 12.02.2020 р. Вказаний лист отримано відповідачем 04.12.2020 р., про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення № 49 8.

Позивачем направлено відповідачу претензію (вих. № 221 від 28.12.2020 року) з вимогою протягом 5-ти банківських днів з моменту отримання даної претензії погасити суму заборгованості. Вказана претензія отримана відповідачем 04.01.2021 р., про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення № 49 6.

ДП "НАЕК "Енергоатом" від імені якого діє ВП "Рівненська атомна електрична станція" у відповідь на листи та претензії направила ТОВ "Дніпрокомпресордеталь" лист "Про надання відповіді на претензії" (№ 19965/001 від 30.12.2020 р.) в якому зазначив, що ВП "Рівненська АЕС" змушена констатувати про наявність заборгованості за поставлену продукцію по договору та існуюча заборгованість буде погашена в обов`язковому порядку.

Враховуючи порушення відповідачем термінів виконання грошових зобов`язань за договором поставки № 53-122-01-20-09629 від 12.02.2020 р., позивачем відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України нараховано та заявлено до стягнення з відповідача 354,00 грн 3% річних (з 29.09.2020 р. по 28.01.2021 р.) та 1 144,77 грн інфляційних втрат (з жовтня 2020 р. по грудень 2020 р. включно), згідно вказаного позивачем розрахунку.

Норми права, що підлягають до застосування, та мотиви їх застосування, оцінка аргументів, наведених сторонами.

Між сторонами у справі виникли цивільно-правові відносини з поставки товару на підставі укладеного Договору поставки в силу статті 11 Цивільного кодексу України, судом враховано законодавство що встановлює та регулює договірні зобов`язання, які виникають на підставі договору поставки.

Згідно з ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України (далі - ГК України), господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частиною 1 ст. 179 ГК України визначено, що майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.

За змістом ч. 1 ст. 509 ЦК України та ч. 1 ст. 173 ГК України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно з ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України (далі - ГК України), господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частиною 1 ст. 179 ГК України визначено, що майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.

За змістом ч. 1 ст. 509 ЦК України та ч. 1 ст. 173 ГК України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України, положення якої кореспондуються з приписами ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України)

Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до п. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Положеннями ст. 525, ч. 1 ст. 526 ЦК України, ст. 193 ГК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

За приписами ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

У відповідності до п. 1 Інформаційного листа Вищого господарського суду України №01-06/928/2012 від 17.07.2012 р. "Про практику застосування Вищим господарським судом України у розгляді справ окремих норм матеріального права", підписання покупцем видаткової накладної, яка є первинним обліковим документом у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" і яка відповідає вимогам, зокрема, статті 9 названого Закону і Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку та фіксує факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, є підставою виникнення обов`язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар.

Оскільки вказана видаткова накладна містить найменування юридичних осіб, а також підписи осіб, які передають та отримують товар, перелік товару, його вартість, посилання на договір, штамп позивача і відповідача про отримання товару та інші реквізити, вони відповідають вимогам закону та є первинним документом, який фіксує факт здійснення господарської операції.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За таких обставин, враховуючи, що факт передачі позивачем товару на виконання умов Договору поставки № 53-122-01-20-09629 від 12.02.2020 року, підтверджується зібраними у справі матеріалами, строк оплати за який настав, то за відсутності доказів сплати його повної вартості, позовні вимоги про стягнення з ДП "НАЕК "Енергоатом" від імені якого діє ВП "Рівненська атомна електрична станція" 35 400,00 грн заборгованості судом визнаються обґрунтованими.

Також судом взято до уваги положення чинного законодавства що регулюють відповідальність за порушення грошового зобов`язання.

Згідно з приписами статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За таких обставин суд, перевіривши подані розрахунки нарахування 3 % річних та інфляційних втрат, суд визнає їх арифметично вірними, а відтак правомірним та обґрунтованим є стягнення 354,00 грн 3% річних (з 29.09.2020 р. по 28.01.2021 р.) та 1 144,77 грн інфляційних втрат (з жовтня 2020 р. по грудень 2020 р.).

Згідно положень частини 1 ст. 191 ГПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд (ч. 4 ст. 191 ГПК України).

Висновки суду за результатами вирішення спору.

За результатами з`ясування обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні, і з наданням оцінки всім аргументам учасників справи у їх сукупності та взаємозв`язку, як це передбачено вимогами ст.ст. 75-79, 86 ГПК України, враховуючи, що визнання відповідачем позову у цій справі не суперечить закону та не порушує права чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову та про стягнення з відповідача на користь позивача 35 400,00 грн заборгованості, 354,00 грн 3% річних та 1 144,77 грн інфляційних втрат.

Розподіл судових витрат.

Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на зазначене, враховуючи, що позов визнано обґрунтованим судом в повному обсязі, судові витрати у справі по сплаті судового збору у розмірі 2 270,00 грн покладаються на відповідача у справі.

Щодо стягнення з відповідача 6 000,00 грн витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне.

За змістом частин 1 - 3 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Отже, судові витрати на правову допомогу підлягають відшкодуванню лише в тому випадку, якщо вони сплачені адвокату або адвокатському об`єднанню стороною, котрій такі послуги надавались, якщо оплата послуг адвоката підтверджується відповідними фінансовими документами, і якщо такі послуги надавались адвокатом, а не будь-яким представником.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивач надав суду: договір про надання правової допомоги від 09.01.2021 року; Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 4496 від 04.10.2019 р.; довіреність № 1 від 02.03.2021 р., рахунок на оплату № 20/01 від 20.01.2021 року на суму 6 000,00 грн; акт № 28/01 від 28.01.2021 року про виконання адвокатом договору про надання правової допомоги 09.01.2021 р.; квитанція № 5901 від 21.01.2021 р. про сплату адвокату Гусарову В.О. 6000,00 грн, призначення: за правничі (юридичні) послуги адвоката за договором б/н від 09.01.21 р. без ПДВ.

За змістом договору про надання правової допомоги від 09.01.2021 року адвокат зобов`язується надати правові послуги щодо аналізу документів господарської діяльності, визначення правової позиції, складання, оформлення та підготовки для подання до господарського суду позову до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" щодо стягнення на користь клієнта основного боргу за договором постачання товару № 53-122-01-20-09629 від 12.02.2020 року, а також 3 відсотків річних, встановленого індексу інфляції та інших штрафних санкції, якщо їх стягнення виявиться можливим згідно вимог діючого законодавства, а клієнт зобов`язується прийняти послуги та оплатити адвокату гонорар на умовах, визначених цим договором.

Пунктом 3.1. Договору про надання правової допомоги від 09.01.2021 року сторони погодили, що вид правових послуг, їх обсяг та інші умови надання правових послуг узгоджуються сторонами в усному порядку та відображається в актах наданих послуг. За даним договором гонорар адвоката, за домовленістю сторін, встановлюється у розмірі 6000 гривень 00 коп.

Актом № 28/01 від 28.01.2021 року про виконання адвокатом договору про надання правової допомоги 09.01.2021 р. сторони підтвердили, що адвокатом надані, а клієнтом прийняті правові послуги на умовах, визначених договором про надання правової допомоги від 09.01.2021 р., розмір гонорару адвоката за надані правові послуги, що вказані в цьому акті, становить 6 000,00 грн. та сторони підтвердили, що клієнт оплатив адвокату гонорар на розрахунковий рахунок адвоката до моменту підписання сторонами цього акту.

Відповідно до квитанції № 5901 від 21.01.2021 р. сплачено 6000,00 грн, платник ТОВ "Дніпрокомпресордеталь", отримувач адвокат Гусаров В.О., призначення за правничі (юридичні) послуги адвоката за договором б/н від 09.01.21 р. без ПДВ.

Відповідно до ч. ч. 4 - 6 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Судом враховано п. 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 року №23-рп/2009, яким передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

За висновком суду, заявлені до стягнення позивачем витрати на професійну правничу допомогу у сумі 6 000 грн. відповідають зазначеним критеріям.

Щодо заявленого відповідачем клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, суд зазначає наступне.

Частиною 4 статті 126 ГПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 та ч. 6 ст. 126 ГПК України).

Тобто у розумінні цих норм процесуального права зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Такий висновок Верховного Суду викладений у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.

Відповідно до частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

За таких обставин, враховуючи, що відповідачем до клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката не надано доказів на підтвердження порушення критерію реальності наданих адвокатом послуг професійної правничої допомоги, їх неспівмірності з характером спору та обсягом проведених адвокатом робіт, суд дійшов висновку про наявність підстав для відшкодування позивачу витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6 000,00 грн, оскільки цей розмір судових витрат доведений, документально обґрунтований та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат.

Керуючись ст. ст. 129, 191, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, м. Київ, вул. Назарівська, 3 ) від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" (34400, Рівненська область, м. Вараш, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпрокомпресордеталь" (49000, м. Дніпро, вул. Севастопольська, буд. 26-А, кв. 18, ) 35 400,00 грн (тридцять п`ять тисяч чотириста гривень 00 коп) заборгованості, 354,00 грн (триста п`ятдесят чотири гривні 00 коп) 3 % річних, 1 144,77 грн (одну тисячу сто сорок чотири гривні 77 коп) інфляційних втрат, 2 270,00 грн (дві тисячі двісті сімдесят гривень 00 коп) витрат по сплаті судового збору та 6 000,00 грн (шість тисяч гривень 00 коп.) витрат на професійну правничу допомогу.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Позивач (стягувач): Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпрокомпресордеталь" (49000, м. Дніпро, вул. Севастопольська, буд. 26-А, кв. 18, ).

Відповідач (боржник): Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, м. Київ, вул. Назарівська, 3 ) від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" (34400, Рівненська область, м. Вараш, ).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Північно - західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення через господарський суд, що прийняв рішення або безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 10 березня 2021 року.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://rv.arbitr.gov.ua.

Суддя Р.В. Романюк