ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.03.2021 справа № 914/1309/19

Господарський суд Львівської області в складі судді Бортник О.Ю. за участі секретаря судових засідань Толочко І.І. розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Нафта-Львів, м. Львів,

до відповідача: Львівської міської ради, м. Львів,

про визнання Договору оренди земельної ділянки від 07.03.2008р. поновленим, а Додаткової угоди № 1 до Договору оренди землі від 07.03.2008р. укладеною

За участі представників:

Від позивача: Яциніна Марта-Марія Сергіївна адвокат,

Від відповідача: Кузь Ірина Іванівна представник.

Суть спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «Нафта-Львів», м. Львів, 08.07.2019 р. звернулось до Господарського суду Львівської області із позовною заявою про визнання Договору оренди земельної ділянки від 07.03.2008 р., який зареєстровано у Львівській міській раді 07.03.2008 р. за № Ф-849 та у Львівському МВ ЛРФ ЦДЗК 01.10.2008 р. за № 04:08:438:00084, поновленим, а Додаткової угоди № 1 до цього Договору оренди землі в редакції, зазначеній у прохальній частині позовної заяви, - укладеною.

Згодом позивачем подано суду заяву про відмову від частини позовних вимог вих. № б/н від 01.03.2021, у якій позивач зазначає, що він бажає відмовитися від частини пунктів додаткової угоди, що міститься у прохальній частині позовної заяви. Одночасно позивач просить суд визнати Додаткову угоду № 1 до Договору оренди землі укладеною в редакції, яку викладено у прохальній частині заяви від 01.03.2021 р. про відмову від частини позовних вимог.

Цією заявою позивач фактично просить суд визнати укладеною Додаткову угоду до Договору оренди землі в редакції пунктів 1, 3 та 4 Додаткової угоди, викладеної у позовній заяві. Позивач просить визнати укладеною Додаткову угоду, в якій сторони погоджують, що « 1. У зв`язку з тим, що Орендар має переважне право на поновлення Договору оренди землі від « 7» березня 2008 р., зареєстрованого у Львівській міській раді 11.03.2008 р. за № Ф-849 та в МВ ЛРФ ЦДЗК 01.10.2008 р. за № 04:08:438:00084, земельної ділянки площею 0,0252 га, кадастровий номер :09:006:0005 розташованої за адресою: м. Львів, вул. Кульпарківська (права сторона від в`їзду в місто), Сторони вирішили продовжити дію Договору оренди землі від 07.03.2008 р. на той самий строк (на 5 (п`ять) років) та на тих самих умовах.

2. Усі інші умови Договору залишаються незмінними і Сторони підтверджують по них свої зобов`язання.

3. Додаткова Угода № 1 є невід`ємною частиною Договору оренди землі від « 07» березня 2008 р., зареєстрованого у Львівській міській раді 11.03.2008 р. за № Ф-849 та в ЛМВ ЛРФ ЦДЗК 01.10.2008 р. за № 04:08:438:00084.».

Стислий виклад позиції позивача.

Позивач повідомляє суд, що відповідно до п.п. 1.1. пункту 1 Ухвали Львівської міської ради № 1458 від 27.12.2007 р. та пункту 8 Договору Договір оренди земельної ділянки загальною площею 0,0252 га, кадастровий номер :09:006:0005 від 07 березня 2008 р., строк його дії становив 5 (п`ять) років і закінчився 27.12.2012 року.

Позивач вважає, що на підставі статті 33 Закону України «Про оренду землі» він, як орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на поновлення договору оренди цієї земельної ділянки на новий строк на тих самих умовах.

На виконання приписів статті 33 Закону України «Про оренду землі» та умов Договору оренди землі від 07 березня 2008 року № Ф-849 ТОВ «Нафта-Львів» зверталось до відповідача з листами про поновлення Договору оренди земельної ділянки. Перший такий лист позивача за № 23 датований 15.10.2012 р. У подальшому позивачем скеровувались відповідачу листи відповідного змісту у 2013, 2016 та 2017 роках. Відповідач на вказані листи позивача у спосіб, встановлений ч. 5 статті 33 Закону України «Про оренду землі», не прореагував, рішення про поновлення договору оренди землі на новий строк не прийняв.

Позивач не отримував листа-повідомлення відповідача протягом одного місяця після закінчення строку дії Договору оренди землі з запереченнями щодо поновлення вказаного договору на новий строк.

Позивач виконав обов`язкову вимогу та, у встановлені Договором строки, повідомив Відповідача про свій намір продовжувати користуватися земельною ділянкою на договірних засадах.

У відповідь на лист про наміри продовжувати користуватися земельними ділянками позивач отримував листи Департаменту містобудування і Управління природних ресурсів та регулювання земельних відносин Львівської міської ради, в яких йому запропоновано для вирішення питання поновлення Договору додатково надати Львівській міській раді пакет документів, перелік і надання яких не передбачено положеннями статті 33 Закону України «Про оренду землі».

Відповідач, на думку позивача, безпідставно відмовляється та ухиляється від укладання додаткової угоди, мотивуючи це необхідністю подання для поновлення Договору оренди землі переліку додаткових документів, неможливістю підписання додаткової угоди про поновлення договору без рішення Львівської міської ради, а також тим, що продовження терміну оренди землі шляхом укладення Додаткової угоди не передбачено ухвалою Львівської міської ради від 14.09.2017р. № 2372.

Позивач вважає вимогу Львівської міської ради щодо надання переліку додаткових документів - безпідставною; зволікання з поновленням договору оренди земельної ділянки - необгрунтованим та протиправним; Договір оренди від 07.03.2008р., зареєстрований у Львівській міській раді 07.03.2008 року за № Ф-849, та у Львівському МВ ЛРФ ЦДЗК 01.10.2008р. за № 04:08:438:00084 таким, що підлягає поновленню на новий строк на тих самих умовах.

Як на підставу своїх позовних вимог позивач посилається на норми статті 33 Закону України «Про оренду землі» та статей 175, 179, 187, 188 ГК України.

Позивач вважає, що згідно з імперативними приписами частини 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі» додаткова угода до договору оренди про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку.

Стислий виклад заперечень відповідача.

Відповідач у відзиві (том справи І, а.с. 148-154) просить відмовити у позові повністю.

Відповідач повідомляє, що на звернення ТОВ «Нафта-Львів» про поновлення Договору оренди землі Львівською міською радою неодноразово надавалися відповіді у листах від 12.10.2017 року № 2403-5136, від 26.02.2016 року № 2403-вих-705, від 28.09.2017 року № 2403-ВИХ-4936, від 31.08.2017 року № 2403-вих-4541, від 18.12.2017 року № 2403-6309, від 30.11.2018 року № 2403-5929, від 14.06.2018 року № 2403-3001, від 26.11.2018 року № 2403-5872, від 28.12.2018 року № 2403-6403, від 26.02.2019 року № 2403-723, від 18.04.2019 року № 2403-1655.

На думку Львівської міської ради (том справи І, а.с. 153), Договір оренди земельної ділянки, який позивач просить визнати поновленим, було припинено. Реалізація переважного права добросовісного орендаря на поновлення договору є неможливою, так як сторонами не було досягнуто домовленості щодо істотних умов договору.

При цьому відповідач посилається на таке.

Ухвалою Львівської міської ради від 14.09.2017 року № 2372 «Про затвердження інформаційних та технологічних карток адміністративних послуг, які надає Львівська міська рада» встановлено перелік документів, які необхідно подати орендарю для продовження терміну оренди земельних ділянок або земельного сервітуту.

Ухвалою міської ради від 30.06.2016 року № 631 «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель м. Львова» введено в дію з 01.01.2017 року нову нормативно грошову оцінку земель м. Львова. Відповідно до зазначеної ухвали річний розмір орендної плати за землю визначається на підставі витягів з технічної документації про нормативно грошову оцінку землі, виданих відділом Держгеокадастру у Львівській області в 2017 році (зазначена ухвала була чинною в період надання відповіді на звернення).

Відповідач посилається також на ту обставину, що за час дії договору оренди, який позивач просить визнати поновленим, змінився розмір орендної плати за земельні ділянки, надані для обслуговування автозаправних станцій. Орендна плата за такі ділянки встановлюється в розмірі 12 % від нормативної грошової оцінки землі. Однак, у Договорі оренди землі орендна плата встановлена у розмірі 10%, що суперечить Порядку продажу земельних ділянок комунальної власності та нарахування орендної плати за землю у м. Львові, затвердженому ухвалою Львівської міської ради від 25.05.2017 року № 1995.

Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства від 25.11.2016 року № 489, зареєстрованому у Міністерстві юстиції України від 19.12.2016 року № 1647/29777, затверджено Порядок нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, положеннями якого, серед іншого, встановлено новий підхід до визначення коефіцієнта, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф).

Відповідач вважає, що рішення про затвердження нової нормативної грошової оцінки земель є чинним, протиправним чи незаконним не визнавалось і тому є обов`язковим для виконання усіма суб`єктами господарювання, юридичними та фізичними особами.

Відповідач повідомляє, що згідно з пунктами 10, 11, 13 Договору оренди землі, який позивач просить поновити на тих самих умовах, обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності здійснюється з урахуванням їх цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, за затвердженими Кабінетом Міністрів України формами, що заповнюються під час укладення або зміни умов договору оренди чи продовження його дії. Сторони погодили, що розмір орендної плати переглядається у разі, зокрема зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, в інших випадках, передбачених законом.

Відповідач посилається на те, що згідно з положеннями п. 288.1 ст. 288 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються в договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем. Базою оподаткування відповідно до п.271.1 ст. 271 ПК України є нормативно грошова одиниця земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, установленого розд. XIII ПК України. Згідно з п. 289.1 ст. 289 ПК України і ч. 1 ст. 13 Закону України «Про оцінку земель» для визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності обов`язково проводиться та використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок, яка являє собою капіталізований рентний дохід.

Відповідно до положень ст. 18 Закону України «Про оцінку земель» нормативна грошова оцінка земельних ділянок, розташованих у межах населених пунктів, незалежно від їх цільового призначення проводиться не рідше ніж один раз на 5-7 років. Технічна документація з НГО земельних ділянок у межах населених пунктів затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою (ч. 1 ст. 23 ЗУ «Про оцінку земель»). Отже, нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати за оренду земельних ділянок, а її зміна є підставою для перегляду розміру орендної плати.

При цьому, виходячи із принципу пріоритетності норм Податкового кодексу України над нормами інших актів у разі їх суперечності, який закріплений у п. 5.2. ст. 5 Податкового кодексу щодо відносин оподаткування, розмір орендної плати (плати за землю) в будь-якому разі не може бути меншим за розмір земельного податку (пп. 288.5.1 п. 288.5 ст. 288 ПК України) та перевищувати 12 % нормативної грошової оцінки (пп. 288.5.2 п. 288.5 ст. 288 ПК України).

Львівська міська рада заперечує проти задоволення позову ще й з тих підстав, що реалізація переважного права на поновлення договору оренди земельної ділянки можлива лише за наявності волевиявлення на те сторін, яке з боку уповноваженого органу оформляється відповідним рішенням. Крім того, відповідно до Порядку продажу земельних ділянок комунальної власності та нарахування орендної плати за землю у м. Львові (затвердженого ухвалою міської ради від 25.05.2017 року № 1995), підставою для укладення договору оренди земельної ділянки чи додаткової угоди до договору є ухвала міської ради про передачу ділянки в оренду.

Додаткові письмові пояснення позивача (том справи І, а.с. 176-183).

Позивач вважає, що аргументи відповідача не стосуються підстав позову, так як позивач посилався на ч. 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі», а відповідач, заперечуючи проти позову, наводить аргументи лише щодо поновлення договору в порядку ч. 5 ст. 33 Закону України «Про оренду землі». Проте ці підстави для поновлення договору оренди землі не пов`язані одна з іншою.

Позивач вважає, що факт продовження користування ним земельною ділянкою після закінчення договору оренди цієї земельної ділянки та відсутність від відповідача протягом 1 місяця після закінчення договору оренди жодного листа-повідомлення про заперечення у поновленні договору оренди, є встановленими ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» беззаперечними підставами поновлення на той самий строк (5 років) і на тих самих умовах Договору оренди землі від 07.03.2008 р.

Позивач вказує, що подача додаткових документів, які вимагались відповідачем для поновлення договору оренди землі, Законом України «Про оренду землі» не вимагається.

Щодо доводів відповідача про недосягнення сторонами згоди щодо усіх істотних умов Договору, то позивач посилається на таке.

Відповідач не виконав вимоги, передбачені ч. 5 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» («Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення»).

Тобто до 23 листопада 2021 р. Львівська міська рада мала або укласти з позивачем додаткову угоду про поновлення договору, або за наявності заперечень щодо такого поновлення договору - направити позивачу лист-повідомлення про прийняте радою рішення (ухвалу Львівської міської ради).

Посилання відповідача у відзиві на позовну заяву на «Порядок продажу земельних ділянок комунальної власності та нарахування орендної плати за землю у м. Львові», затверджений ухвалою Львівської міської ради від 25.05.2017 року № 1995, яким орендна плата за земельні ділянки, надані для обслуговування АЗС, встановлена в розмірі 12% від НГО земельної ділянки, є безпідставним, оскільки даний порядок затверджено у 2017 році, а позивач у 2012 році листом-повідомленням № 23 від 15.10.2012 р. повідомив відповідача про намір поновити на новий строк договір оренди землі від 07.03.2008 р. № Ф-849.

Заперечення орендодавця щодо невідповідності листа-повідомлення із проектом додаткової угоди вимогам закону мають бути обґрунтованими і містити конкретні посилання на порушення закону, зазначені у листі-повідомленні або проекті додаткової угоди, або містити конкретні істотні умови договору, щодо яких орендодавець пропонує зміни.

Позивач вважає посилання відповідача на «Порядок продажу земельних ділянок комунальної власності та нарахування орендної плати за землю у м. Львові», затверджений ухвалою Львівської міської ради від 25.05.2017 року № 1995, необгрунтованими, оскільки цей Порядок не стосується процедури поновлення договору на новий строк. Крім цього, цей Порядок не діяв у 20212 р.

Додаткові письмові пояснення позивача (том справи ІІ, а.с. 175-176).

Позивач узагальнив свої аргументи у зв`язку із зміною судової практики:

1) ТОВ «НАФТА-ЛЬВІВ» належно виконує свої обов`язки за договором оренди, що не заперечується відповідачем;

2) у встановлений законом строк до закінчення строку дії договору ТОВ «НАФТА-ЛЬВІВ» листом № 23 від 15.10.2012р. повідомило Львівську міську раду про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк;

3) до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, про що не зазначено у тексті листа № 23 від 15.10.2012р., проте підтверджено у наступних зверненнях позивача до відповідача і не заперечується відповідачем у всій переписці, що є у матеріалах справи.

4) ТОВ «НАФТА-ЛЬВІВ» продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою до сьогодні, сплачує орендну плату у повному обсязі відповідно до умов договору оренди та з врахуванням щорічних коефіцієнтів індексації плати за землю. Орендна плата приймається відповідачем без застережень.

5) Львівська міська рада письмово не повідомила ТОВ «НАФТА-ЛЬВІВ» про відмову в поновленні договору оренди. Львівська міська рада як колегіальний орган місцевого самоврядування, який приймає рішення у формі ухвал, жодного разу не приймала рішення про відмову в поновленні договору на новий строк ні по ч. 5, ні по ч. 6 ст. 33 ЗУ «Про оренду землі», натомість надсилала лише «відписки», які суперечать ст. 33 ЗУ «Про оренду землі», таким чином поведінку орендодавця не можна назвати добросовісною.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 15.07.2019р. позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Нафта-Львів - залишено без руху.

Ухвалою суду від 31.07.2019р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 27.08.2019р. продовжено строк підготовчого провадження на 30 календарних днів та відкладено підготовче засідання у справі.

Ухвалою суду від 09.10.2019р. закрито підготовче провадження та призначено справу № 914/1309/19 до судового розгляду по суті.

Ухвалою суду від 28.10.2019р. зупинено провадження у справі №914/1309/19 до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду судового рішення у справі № 320/5724/17.

Ухвалою суду від 30.06.2020р. поновлено провадження у справі №914/1309/19 та призначено судове засідання з розгляду справи по суті, з урахуванням ухвали суду від 02.07.2020р.

У зв`язку з необхідністю перебування судді на самоізоляції, судове засідання у справі, призначене на 20.07.2020 р., не відбулось через об`єктивну неможливість його проведення.

Ухвалою суду від 05.08.2020р. призначено судове засідання у справі на 03.09.2020 р.

Розгляд справи відкладався з підстав, зазначених в ухвалах суду від 03.09.2020р. та 05.10.2020р.

Ухвалою суду від 19.10.2020р. зупинено провадження у справі до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду судових рішень у подібних правовідносинах у справах №378/596/16-ц, № 159/5756/18, № 313/350/16-ц.

Ухвалою суду від 09.02.2021р. поновлено провадження у справі, судове засідання з розгляду справи по суті призначено на 24.02.2021 року.

Ухвалою суду від 24.02.2021р. залишено без розгляду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Нафта-Львів вих. № б/н від 23.02.2021р. про зміну предмета позову.

Крім цього, в судовому засіданні 24.02.2021р. судом оголошено перерву до 02.03.2021р.

Позивачем подано суду 01.03.2021 р. заяву про відмову від частини позовних вимог.

Мотивувальна частина рішення.

Враховуючи зміст позовної заяви, заявлених позивачем позовних вимог та заперечень відповідача, до переліку обставин, які є предметом доказування у справі, належить доказування факту порушення права позивача на поновлення договору оренди земельної ділянки від 07.03.2008 р. на тих самих умовах та на той самий строк або спростування цього факту учасником справи, який має протилежний процесуальний інтерес у справі.

Вичерпний перелік доказів, якими позивач та відповідач підтверджують наявність обставин, які є предметом доказування у справі, зазначено позивачем та відповідачем в додатках до позовної заяви, відзиву та поданих ними до суду заяв.

Позивачем 01.03.2021 р. подано суду заяву про відмову від частини позовних вимог. Вказану заяву підписав генеральний директор позивача, Комар А.О., який відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, є керівником і уповноважений вчиняти від імені позивача дії без обмежень щодо представництва юридичної особи.

У матеріалах справи немає доказів існування передбачених статтею 191 ГПК України обставин, які дають суду підстави не прийняти вказану відмову позивача від частини позовних вимог.

За таких обставин, суд приймає відмову Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафта-Львів» від частини позовних вимог у справі № 914/1309/19, яку викладено у заяві товариства від 01.03.2021 р. вих. номер б/н (вхідний номер суду 847/21 від 01.03.2021 р.). Провадження у справі в частині цих позовних вимог підлягає закриттю на підставі п. 4 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Що стосується решти позовних вимог, то вони задоволенню не підлягають з огляду на таке.

Позивач посилається на порушення відповідачем наданого йому ч. 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі» права на поновлення договору оренди земельної ділянки на той самий строк і на тих самих умовах.

Суд встановив, що земельна ділянка площею 0,0252 га за адресою: м. Львів, вул. Кульпарківська (права сторона від в`їзду в місто) з 01.10.2008 р. фактично передана відповідачем позивачу в оренду терміном на 5 (п`ять) років до 27.12.2012 р. на підставі акту приймання-передачі об`єкта оренди від 01.10.2012 р. (том справи І, а.с. 111).

Позивач стверджує, що між ним та відповідачем 07 березня 2008 р. укладено Договір оренди цієї земельної ділянки, який зареєстровано у Львівському міському відділі Львівської регіональної філії Центру ДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 01 жовтня 2008 р. Договір зареєстровано відповідачем за № Ф-849. У матеріалах справи наявна завірена позивачем копія такого документа (том справи І, а.с. 104-109, 139-144).

Однак, у п. 8 розділу «Строк дії договору» вказано: «Договір укладено на 5 (п`ять) років до 27 грудня 2012 року». Очевидним є той факт, що станом на 27 грудня 2012 р. не закінчується термін у 5 років, який починає свій перебіг не раніше, ніж з 07 березня 2008 р. Строк дії договору оренди, згідно з ч. 1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі», є істотною умовою Договору оренди землі. Редакція п. 8 Договору свідчить про те, що сторонами 07 березня 2008 р. не досягнуто однозначної згоди щодо цієї істотної умови договору. Редакція п. 8 допускає неоднозначні трактування тривалості строку дії договору (5 років та до 27 грудня 2012 р., що не становить 5 років). Наведене, в силу ч. 2 ст. 180 ГК України, ставить під сумнів факт укладення господарського договору між сторонами у справі.

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання Договору поновленим, а додаткової угоди укладеною 08.07.2019 р., хоча стверджує, що дія цього договору закінчилась 27.12.2012 р.

Наявні у матеріалах справи позовна заява, відзив відповідача та переписка між сторонами у справі за період часу з 15.10.2012 р. до 18.04.2019 р. (том справи І, а.с.22-96, а.с. 239-245) щодо, спочатку продовження дії Договору, а згодом і щодо поновлення Договору оренди землі від 07 березня 2008 р., свідчать про те, що відповідач заперечує та заперечував проти поновлення договору оренди земельної ділянки на тих самих умовах. Такі заперечення відповідач пояснював необхідністю зміни: розміру орендної плати (п.9 Договору), нормативної грошової оцінки землі (п. 5 Договору), цільового призначення зеельної ділянки та її категорії (п. 16 Договору). Про це йдеться у листі Департаменту містобудування Львівської міської ради від 04.12.2013 р., який надано на звернення позивача від 21.11.2013 р. № 2-23551 та інших листах.

Доказів надіслання позивачем відповідачу проекту додаткової угоди, який долучено до позовної заяви, у матеріалах справи немає. Вперше про надіслання відповідачу проекту додаткової угоди згадується позивачем у його листі № 1 від 11.02.2016 р. (том справи І, а.с. 25-27). Долучений до позовної заяви проект додаткової угоди № 1 містить інші умови, ніж ті, які передбачав Договір оренди земельної ділянки від 07 березня 2008 р. Позивачем зокрема пропонується викласти пункти 1, 13, 16, 43 Договору оренди земельної ділянки у іншій редакції та виключити розділ «Умови і строки передачі земельної ділянки в оренду». Доказів надіслання позивачем відповідачу упродовж грудня 2012 р. липня 2019 р. проекту додаткової угоди в редакції, яку викладено в заяві про відмову від частини позовних вимог від 01.03.2021 р. у матеріалах справи теж немає. Позивач впродовж існування спірних правовідносин щодо поновлення договору цієї редакції додаткової угоди відповідачу для укладення не пропонував. Тому відповідач, об`єктивно, не міг заперечувати проти її укладення.

Доводи відповідача про те, що Договір оренди земельної ділянки від 2008 р. не може бути поновлено на умовах, запропонованих позивачем, є обгрунтованими.

Згідно зч. 5 ст. 5 та ч. 1 ст. 13 Закону України «Про оцінку землі» нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується для визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності. Проведення нормативної грошової оцінки земельних ділянок у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності є обов`язковим.

Відповідно до положень ст. 18 Закону України «Про оцінку земель» в редакції, яка діяла станом на 27.12.2012 р. та була чинною до 16.10.2020 р., тобто на момент відмови відповідача від поновлення договору оренди земельної ділянки, нормативна грошова оцінка земельних ділянок, розташованих у межах населених пунктів, незалежно від їх цільового призначення проводилась не рідше ніж один раз на 5-7 років. Технічна документація з нормативної грошової оцінки земельних ділянок у межах населених пунктів підлягала затвердженню відповідною сільською, селищною, міською радою (ч. 1 ст. 23 ЗУ «Про оцінку земель»).

Згідно з п. 289.1 ст. 289 ПК України для визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності обов`язково проводиться та використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок, яка являє собою капіталізований рентний дохід.

Наведені правові норми встановлюють правило, за яким нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати за оренду земельних ділянок, а її зміна є підставою для перегляду розміру орендної плати. Згадані вище фактичні обставини свідчать про об`єктивну зміну обставин, які безумовно впливають на розмір орендної плати (нормативної грошової оцінки земель та цільового призначення земельної ділянки). Очевидним є той факт, що в силу приписів ст. 18 Закону України «Про оцінку земель» нормативна грошова оцінка спірної земельної ділянки змінилась від часу, коли її робили у 2008 році, до дня вирішення спору судом. Вказане не може не вплинути на розмір орендної плати.

Крім цього, ухвалою Львівської міської ради від 14.09.2017 року № 2372 «Про затвердження інформаційних та технологічних карток адміністративних послуг, які надає Львівська міська рада» встановлено перелік документів, які необхідно подати орендарю для продовження терміну оренди земельних ділянок або земельного сервітуту.

Ухвалою міської ради від 30.06.2016 року № 631 «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель м. Львова» введено в дію з 01.01.2017 року нову нормативно грошову оцінку земель м. Львова. Відповідно до зазначеної ухвали річний розмір орендної плати за землю визначається на підставі витягів з технічної документації про нормативно грошову оцінку землі, виданих відділом Держгеокадастру у Львівській області в 2017 році (зазначена ухвала була чинною в період надання відповіді на звернення).

Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства від 25.11.2016 року № 489, який зареєстровано у Міністерстві юстиції України 19.12.2016 року за № 1647/29777, затверджено Порядок нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, положеннями якого, серед іншого, встановлено новий підхід до визначення коефіцієнта, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф).

Рішення відповідача, яке б засвідчувало його добру волю на поновлення договору оренди земельної ділянки на умовах, викладених у додатковій угоді № 1 в редакціях цієї додаткової угоди, які викладено у позовній заяві чи заяві про відмову від частини позовних вимог, відсутнє.

Наведені обставини свідчать про неможливість визнання судом договору оренди земельної ділянки від 07.03.2008 р., який зареєстровано у Львівській міській раді 07.03.2008 р. за № Ф-849, поновленим на тих самих умовах та на той самий строк, а Додаткової угоди № 1 до Договору укладеною. Адже у пунктах 1 та 2 Додаткової угоди, яку позивач просить визнати укладеною йдеться про те, що: « 1. У зв`язку з тим, що Орендар має переважне право на поновлення Договору оренди землі від « 7» березня 2008 р., зареєстрованого у Львівській міській раді 11.03.2008 р. за № Ф-849 та в МВ ЛРФ ЦДЗК 01.10.2008 р. за № 04:08:438:00084, земельної ділянки площею 0,0252 га, кадастровий номер :09:006:0005 розташованої за адресою: м. Львів, вул. Кульпарківська (права сторона від в`їзду в місто), Сторони вирішили продовжити дію Договору оренди землі від 07.03.2008 р. на той самий строк (на 5 (п`ять) років) та на тих самих умовах.

2. Усі інші умови Договору залишаються незмінними і Сторони підтверджують по них свої зобов`язання.».

В частині строку оренди Додаткова угода № 1, запропонована позивачем, взагалі містить інші умови, аніж ті, про які йдеться у п. 8 Договору оренди земельної ділянки. Таким чином, позивач намагається поновити договір на інших умовах в частині строку його дії, аніж ті, які сторонами закріплено у п. 8 Договору оренди земельної ділянки.

У випадку недосягнення сторонами згоди щодо укладення додаткової годи в частині істотних умов Договору оренди земельної ділянки, спір про укладення такої угоди вирішується судом.

За висновками Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеними у постанові від 28.02.2020 у справі № 913/169/18, заявлення орендарем у порядку, передбаченому частиною шостою статті 33 Закону, вимоги про визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди про поновлення договору на умовах інших, ніж ті, які сторони визначили у договорі оренди, не створює для іншої сторони договору обов`язку прийняти ці умови та укласти відповідну додаткову угоду або запропонувати у відповідь інші умови, а отже і унеможливлює задоволення такої вимоги у судовому порядку.

Згідно з ч. 4 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» в редакції, яка діяла на день звернення позивача з позовом до суду, при поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Згідно з ч. 4 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», в редакції, яка діяла станом на 27 грудня 2012 р., при поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Визнання судом укладеною додаткової угоди в редакції, запропонованій відповідачем, та поновлення в зв`язку із цим дії договору оренди земельної ділянки суперечитиме ст. 627 ЦК України. Вимоги відповідача про необхідність зміни умов договору оренди земельної ділянки є законними. Докази досягнення між сторонами у справі домовленості щодо розміру орендної плати та строку дії договору протягом наступних 5 років, що є істотною умовою договору оренди землі, у матеріалах справи відсутні. Отже у суду відсутні правові підстави для висновку про законність позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафта-Львів» у цій частині та про необхідність їх задоволення.

На підставі статті 129 ГПК України та статті 7 Закону України «Про судовий збір» судові витрати у справі покладаються на позивача.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 2,3,13, 74,76, 77, 78, 79, 86, 126, 129, 236, 238, 240, 241, 242, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Прийняти відмову Товариства з обмеженою відповідальністю Нафта-Львів від частини позовних вимог у справі № 914/1309/19, яку викладено у заяві Товариства з обмеженою відповідальністю Нафта-Львів від 01.03.2021 р. вих. номер б/н (вхідний номер суду 847/21 від 01.03.2021 р.).

2. Закрити провадження у справі в частині позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю Нафта-Львів (79019, м. Львів, вул. Гайдамацька, 11, ) до Львівської міської ради (79006, м. Львів, пл.Ринок,1, ), від яких відмовилось Товариство з обмеженою відповідальністю Нафта-Львів (79019, м. Львів, вул. Гайдамацька, 11, ) у заяві про відмову від частини позовних вимог вих. номер б/н від 01.03.2021 р. (вхідний номер суду 847/21 від 01.03.2021 р.).

3. У задоволенні решти позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю Нафта-Львів (79019, м. Львів, вул. Гайдамацька, 11, ) до Львівської міської ради (79006, м. Львів, пл. Ринок,1, ) відмовити.

4. Судові витрати у справі № 914/1309/19 за розгляд справи судом першої інстанції покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю Нафта -Львів (79019, м. Львів, вул. Гайдамацька, 11, ).

5. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку.

6. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 12.03.2021р.

Суддя О.Ю. Бортник