ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" березня 2021 р. Справа№ 927/752/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Алданової С.О.

суддів: Мартюк А.І.

Зубець Л.П.

при секретарі судового засідання Позюбан А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Чернігівської області від 24.11.2020

у справі № 927/752/20 (суддя Федоренко Ю.В.)

за позовом ОСОБА_1

до Березнянського споживчого товариства

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Менська районна спілка споживчих товариств

про поновлення на роботі і оплату за час вимушеного прогулу

представники учасників справи не з`явились

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Чернігівської області з позовом до Березнянського споживчого товариства, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Менська районна спілка споживчих товариств, про поновлення на роботі і оплату за час вимушеного прогулу.

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 24.11.2020 у справі № 927/752/20 у задоволенні позову ОСОБА_1 до Березнянського споживчого товариства відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ОСОБА_1 звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Чернігівської області від 24.11.2020 у справі № 927/752/20 та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржуване рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим. Так, апелянт стверджує, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження наявності підстав для можливості застосування відповідачем положень п. 34 Статуту Березнянського споживчого товариства, оскільки жодних заяв позивач не подавав. Також позивач зазначає, що він не отримував жодних повідомлень про розгляд питання щодо звільнення з посади голови правління споживчого товариства, не була повернута належним чином оформлена трудова книжка, відповідач не здійснив жодних виплат. За доводами позивача суд першої інстанції незаконно та безпідставно не врахував, що звільнення апелянта з посади відбулось не у правовий спосіб; органом, який в силу закону не має відповідних повноважень; за відсутності законних підстав; у порядок і спосіб, не передбачені діючим законодавством.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.12.2020, справа № 927/752/20 передана на розгляд колегії суддів у складі: Кравчука Г.А. (головуючий), Козир Т.П.,Чорногуза М.Г.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.12.2020 заяву суддів Кравчука Г.А. , Козир Т.П. та Чорногуза М.Г. про самовідвід у справі №927/752/20 задоволено.

Справу № 927/752/20 передано для здійснення повторного автоматизованого розподілу та визначення іншого складу суддів відповідно до ст. 32 ГПК України.

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.12.2020, справа № 927/752/20 передана на розгляд колегії суддів у складі: Алданова С.О. (головуючий), Мартюк А.І., Зубець Л.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.01.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Чернігівської області від 24.11.2020; розгляд справи призначено на 08.02.2021; запропоновано учасникам судового процесу подати відзив, заперечення на апеляційну скаргу та інші заяви/клопотання протягом 10 днів з дня отримання даної ухвали.

В межах встановлених судом процесуальних строків від Березнянського споживчого товариства надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач просить рішення Господарського суду Чернігівської області від 24.11.2020 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Заперечуючи проти доводів апелянта, відповідач зазначає, що оскаржуване рішення прийнято місцевим господарським судом на підставі повного, всебічного та об`єктивного з`ясування усіх обставин справи з вірним застосуванням норм матеріального і процесуального права. Так, відповідач стверджує, що згідно абз. 2 п. 34 Статуту Березнянського споживчого товариства голова правління споживчого товариства може бути звільнений з займаної посади незалежно від причин його звільнення. В Березнянському споживчому товаристві ніколи трудової книжки позивача і розпорядження про прийняття його на роботу не було. Також відповідач зазначає, що за положеннями Статуту Березнянського споживчого товариства обрання голови правління не є виключною компетенцією загальних зборів.

В межах встановлених судом процесуальних строків від Менської районної спілки споживчих товариств надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому третя особа просить рішення Господарського суду Чернігівської області від 24.11.2020 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Заперечуючи проти доводів апелянта, третя особа зазначає, що оскаржуване рішення прийнято місцевим господарським судом на підставі повного, всебічного та об`єктивного з`ясування усіх обставин справи з вірним застосуванням норм матеріального і процесуального права. Так, третя особа зазначає, що звертаючись з апеляційною скаргою, апелянт не наводить жодних доводів відносно визнання в судовому порядку (справа № 927/411/19) недійсним рішення загальних зборів Березнянського споживчого товариства від 13.07.2016, яким було обрано його головою правління. Також третя особа зазначає, що збори уповноважених членів Березнянського споживчого товариства на своєму засіданні 14.02.2020 прийняли рішення про звільнення позивача з посади правління на виконання постанови Північного апеляційного господарського суду від 21.01.2020 у справі № 927/411/19. Крім того третя особа зазначає, що вказане рішення прийнято у відповідності до положень Статуту Березнянського споживчого товариства, яким не передбачено, що до виключної компетенції загальних зборів віднесено прийняття рішення щодо звільнення голови правління.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.02.2021 розгляд справи відкладено на 01.03.2021.

Представники сторін та третьої особи в судове засідання 01.03.2021 не з`явились, надіславши клопотання про розгляд справи без їх участі.

Розглянувши вищенаведені клопотання, а також з огляду на те, що участь представників сторін та третьої особи в судовому засіданні судом апеляційної інстанції обов`язковою не визнавалась, колегія суддів вважає за можливе їх задовольнити та здійснити перегляд справи в апеляційному порядку без участі учасників справи з урахуванням поданих ними письмових заяв по суті спору.

Відповідно до ст. 269, ч. 1 ст. 270 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених при перегляді справ в порядку апеляційного провадження.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази в їх сукупності, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги в межах викладених скаржником доводів та вимог, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом та не заперечується учасниками справи, рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 10.01.2019 у справі №620/3686/18, яке набрало законної сили 08.05.2019, зобов`язано Державного реєстратора відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради здійснити актуалізацію вже наявних послідуючих даних в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на підставі судового рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 22.01.2018 у справі № 825/1050/17 про керівника Березнянського споживчого товариства (ідентифікаційний код юридичної особи 01776501) ОСОБА_1 .

Дані про те, що ОСОБА_1 є керівником Березнянського споживчого товариства були внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що підтверджується випискою з вказаного реєстру від 06.06.2019 (а.с.6).

Згідно долученого позивачем до матеріалів справи розпорядження Березнянського споживчого товариства №2 від 06.06.2019 ОСОБА_1 приступив до виконання обов`язків голови правління на підставі судового рішення від 10.01.2019 у справі №620/3686/18.

В березні 2020 позивачу стало відомо, що державним реєстратором Менської районної державної адміністрації Чернігівської області проведено реєстраційну дію щодо зміни керівника юридичної особи та складу підписантів, в результаті чого в відомостях Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань керівником та підписантом відповідача значиться Речицька В.І .

Згодом позивачу стало відомо, що зборами уповноважених членів Березнянського споживчого товариства прийнято рішення, що оформлено протоколом №1 від 14.02.2020, про звільнення позивача з посади голови правління споживчого товариства, виключення з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відомостей щодо керівника ОСОБА_1 та позбавлення його права підпису будь-яких документів від імені відповідача.

Вважаючи, що звільнення позивача з посади голови правління споживчого товариства відбулось з порушенням чинного законодавства та положень Статуту Березнянського споживчого товариства, неуповноваженими для прийняття такого рішення особами, ОСОБА_1 пред`явлено позов про поновлення його на посаді та стягнення з відповідача середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 19.03.2020 до дня такого поновлення, який на день пред`явлення позову становить 35 376,66 грн.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 28.10.2020 провадження в частині позовних вимог про стягнення середнього заробітку закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Оскільки вказана ухвала суду набрала законної сили та не є предметом оскарження в суді апеляційної інстанції, колегія суддів здійснює перегляд справи в апеляційному порядку в частині вимог про поновлення позивача на роботі, в задоволенні яких відмовлено у цій справі оскаржуваним судовим рішенням.

Особливості ведення господарської діяльності споживчими кооперативами визначаються Законами України "Про кооперацію", "Про споживчу кооперацію" та Господарським кодексом України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про кооперацію» (далі - Закон № 1087-IV) кооперація - система кооперативних організацій, створених з метою задоволення економічних, соціальних та інших потреб своїх членів.

У статті 3 цього Закону визначено, що метою кооперації є задоволення економічних, соціальних та інших потреб членів кооперативних організацій на основі поєднання їх особистих та колективних інтересів, поділу між ними ризиків, витрат і доходів, розвитку їх самоорганізації, самоуправління та самоконтролю.

Кооператив є первинною ланкою системи кооперації і створюється внаслідок об`єднання фізичних та/або юридичних осіб на основі членства для спільної господарської та іншої діяльності з метою поліпшення свого економічного стану (ст. 6 цього Закону).

Відповідно до завдань та характеру діяльності кооперативи поділяються на такі типи: виробничі, обслуговуючі та споживчі. За напрямами діяльності кооперативи можуть бути сільськогосподарськими, житлово-будівельними, садово-городніми, гаражними, торговельно-закупівельними, транспортними, освітніми, туристичними, медичними тощо.

Статтею 8 Закону № 1087-IV, передбачено, що статут кооперативу є правовим документом, що регулює його діяльність.

В ст. 12 вказаного Закону наведено основні права члена кооперативу, серед яких: участь в господарській діяльності кооперативу, а також в управлінні кооперативом, право голосу на його загальних зборах, право обирати і бути обраним в органи управління; користування послугами кооперативу; одержання кооперативних виплат та виплат на паї; одержання паю у разі виходу з кооперативу в порядку і в строки, визначені його статутом; право вносити пропозиції щодо поліпшення роботи кооперативу, усунення недоліків у роботі його органів управління та посадових осіб.

Вищим органом управління кооперативу є загальні збори членів кооперативу.

До компетенції загальних зборів членів кооперативу належить: затвердження статуту кооперативу та внесення до нього змін, прийняття інших рішень, що стосуються діяльності кооперативу; утворення органів управління та органів контролю за діяльністю кооперативу, інших органів кооперативу; заслуховування звітів його органів управління і органів контролю;

Згідно ст. 16 Закону № 1087-IV виконавчим органом кооперативу є правління, яке очолює голова, повноваження якого визначаються статутом кооперативу. Виконавчий орган підзвітний вищому органу управління кооперативу і несе перед ним відповідальність за ефективність роботи кооперативу.

Виконавчий орган кооперативу: здійснює управління кооперативом у період між загальними зборами членів кооперативу, забезпечує виконання їх рішень; представляє кооператив у відносинах з органами державної влади та органами місцевого самоврядування, міжнародними організаціями, юридичними та фізичними особами; укладає угоди між кооперативом та іншими особами; діє від імені кооперативу в межах, передбачених статутом кооперативу.

Виконавчий орган може бути наділений іншими повноваженнями, визначеними вищим органом управління кооперативу або статутом кооперативу.

Порядок обрання або відкликання членів правління та голови кооперативу, а також порядок проведення засідань правління кооперативу та прийняття ним рішень визначаються статутом кооперативу.

У відповідності до ст. 34 Закону № 1087-IV трудові відносини в кооперативних організаціях регулюються цим Законом, законодавством про працю, статутами кооперативних організацій та правилами їх внутрішнього розпорядку.

Згідно ст. 1 Закону України «Про споживчу кооперацію» (далі - Закон № 2265-XII) споживча кооперація в Україні - це добровільне об`єднання громадян для спільного ведення господарської діяльності з метою поліпшення свого економічного та соціального стану. Вона здійснює торговельну, заготівельну, виробничу та іншу діяльність, не заборонену чинним законодавством України, сприяє соціальному і культурному розвитку села, народних промислів і ремесл, бере участь у міжнародному кооперативному русі.

Первинною ланкою споживчої кооперації є споживче товариство - самостійна, демократична організація громадян, які на основі добровільності членства і взаємодопомоги за місцем проживання або роботи об`єднуються для спільного господарювання з метою поліпшення свого економічного і соціального стану (ст. 5 Закону № 2265-XII).

За способом утворення (заснування) та формування статутного капіталу стаття 63 ГК України відносить кооперативні підприємства до корпоративних, а за формою власності - до підприємств колективної власності. Підприємством колективної власності визнається корпоративне або унітарне підприємство, що діє на основі колективної власності засновника (засновників) (ст. 93 ГК України).

Кооперативи як добровільні об`єднання громадян з метою спільного вирішення ними економічних, соціально-побутових та інших питань можуть створюватися у різних галузях (виробничі, споживчі, житлові тощо).

Відповідно до ст. 94 ГК України господарська діяльність кооперативів повинна здійснюватися відповідно до вимог цього Кодексу, інших законодавчих актів.

За змістом положень ст. ст. 2, 6, 9 Закону № 1087-IV кооператив є юридичною особою, державна реєстрація якого проводиться в порядку, передбаченому законом. Відповідно до завдань та характеру діяльності кооперативи поділяються на такі типи: виробничі, обслуговуючі та споживчі.

Споживчий кооператив (споживче товариство) - кооператив, який утворюється шляхом об`єднання фізичних та/або юридичних осіб для організації торговельного обслуговування, заготівель сільськогосподарської продукції, сировини, виробництва продукції та надання інших послуг з метою задоволення споживчих потреб його членів (ст. 2 Закону № 1087-IV).

За змістом положень статті 167 ГК України корпоративні відносини - це відносини, які виникають, змінюються та припиняються щодо права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Корпоративні права характеризуються тим, що особа, яка є учасником (засновником, акціонером, членом) юридичної особи має право на участь в управлінні господарською організацією та інші правомочності передбачені законом і статутними документами.

Члени кооперативу незалежно від напряму його діяльності є носіями корпоративних прав, а відносини між його членами та кооперативом, які пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, є корпоративними. Відповідний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.04.2019 у справі № 509/577/18 та в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.11.2019 у справі № 922/80/18.

Відповідно до статті 99 ЦК України загальні збори товариства своїм рішенням створюють виконавчий орган та встановлюють його компетенцію і склад.

Повноваження члена виконавчого органу можуть бути в будь-який час припинені або він може бути тимчасово відсторонений від виконання своїх повноважень.

У Рішенні № 1-рп/2010 Конституційного Суду України від 12 січня 2010 року у справі № 1-2/2010 за конституційним зверненням Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародний фінансово-правовий консалтинг» про офіційне тлумачення частини третьої статті 99 ЦК України, зазначено, що реалізація учасниками товариства корпоративних прав на участь у його управлінні шляхом прийняття компетентним органом рішень про обрання (призначення), усунення, відсторонення, відкликання членів виконавчого органу цього об`єднання стосується також наділення або позбавлення їх повноважень на управління товариством. Такі рішення уповноваженого на це органу мають розглядатися не в межах трудових, а корпоративних правовідносин, що виникають між товариством і особами, яким довірено повноваження з управління ним.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, ОСОБА_1 є членом Березнянського споживчого товариства, що підтверджується членським квитком №001037 який видано 30.09.2009.

Оскільки як на підставу поданого позову позивач послався на недотримання вимог законодавства та установчих документів під час прийняття рішення про звільнення його з посади голови правління споживчого товариства, що є порушенням прав учасника на управління товариством, а не трудових прав керівника товариства, то спір в цій частині за своєю правовою природою та правовими наслідками належить до корпоративних спорів і підлягає вирішенню господарськими судами, про що вірно констатовано Господарським судом Чернігівської області.

Так, наполягаючи на задоволенні позову про поновлення позивача на посаді виконавчого органу споживчого товариства ОСОБА_1 вказував на те, що вирішення питання про призначення або звільнення голови правління товариства віднесено до виключної компетенції загальних зборів.

Відповідно до ст. 7 Закону № 2265-XII вищим органом управління споживчого товариства є загальні збори його членів, які приймають статут, визначають розміри вступного і обов`язкового пайового внесків, обирають керівні та контрольні органи товариства, а також вирішують інші питання, пов`язані з його діяльністю.

Кожний член користується на загальних зборах споживчого товариства правом одного голосу незалежно від розміру внесеного ним пайового внеску і це право не може бути передано іншим особам.

Для оперативного вирішення питань, що належать до компетенції загальних зборів споживчих товариств (крім питань прийняття статуту, ліквідації, реорганізації та виходу із спілки), можуть скликатися збори уповноважених.

Згідно ч. 2 ст. 5 Закону України "Про споживчу кооперацію", основним документом, що регулює діяльність споживчого товариства, є статут. У статуті визначається порядок вступу до товариства і виходу з нього; права та обов`язки членів товариства; його органи управління, контролю та їх компетенція; порядок утворення майна товариства і розподілу прибутку; умови реорганізації і ліквідації товариства та інші положення, що не суперечать законодавчим актам України.

У відповідності до пункту «а» ч. 14 Статуту відповідача у новій редакції, затверджений загальними зборами уповноважених членів Березнянського споживчого товариства від 25.02.2019, протокол №1/02-2019 (далі - Статут), який був чинним на час виникнення спірних правовідносин, член споживчого товариства має право брати участь у діяльності споживчого товариства, обирати і бути обраним до його органів управління і контролю, вносити пропозиції щодо поліпшення діяльності споживчого товариства та у роботі його органів і посадових осіб.

Згідно пп. «а» п. 15 Статуту член споживчого товариства зобов`язується виконувати вимоги статуту споживчого товариства, брати участь у роботі Загальних зборів членів споживчого товариства, виконувати рішення Загальних зборів (зборів уповноважених), виборних органів управління і контролю.

У відповідності до п. 18 Статуту вищим органом управління споживчого товариства є Загальні збори його членів, які правомочні розглядати і вирішувати будь-які питання діяльності споживчого товариства.

В пп. «д» п. 19 Статуту визначено, що загальні збори обирають голову правління споживчого товариства, членів правління та ревкомісію, визначають чисельний склад цих органів.

Відповідно до п. 21 Статуту у разі, коли з організаційних причин (через територіальне розміщення чи значну чисельність членів споживчого товариства) проведення Загальних зборів членів споживчого товариства не можливе, для вирішення питань, що відносяться до компетенції Загальних зборів, (крім питань прийняття Статуту, ліквідація, реорганізація, виходу із спілки) можуть скликатися збори уповноважених. Рішення з питань, передбачених пунктами «а»; «б» «в»; «м»; пункту 19 відносяться до виключної компетенції Загальних зборів.

Таким чином, з вищенаведених положень Статуту Березнянського споживчого товариства вбачається, що вирішення питання щодо призначення або звільнення з посади голови правління споживчого товариства не віднесено до виключної компетенції загальних зборів, а відтак твердження апелянта про прийняття уповноваженими членами відповідача, зокрема, рішення про звільнення його з посади з порушенням вимог закону та положень Статуту є безпідставними та відхиляються судовою колегією за їх необґрунтованості. Порушень корпоративних прав позивача на управління товариством судом апеляційної інстанції не встановлено.

Крім того, як вірно встановлено місцевим господарським судом, рішенням Господарського суду Чернігівської області від 19.09.2019 у справі №927/411/19, залишеним без змін постановами Північного апеляційного господарського суду від 21.01.2020 та Верховного Суду від 21.04.2020, встановлено, що ОСОБА_1 обрано головою правління Березнянського споживчого товариства загальними зборами товариства, що зафіксовано в протоколі № 1 від 13.07.2016. Вказаними судовими рішеннями вищенаведене рішення загальних зборів членів Березнянського споживчого товариства визнано недійсним. Отже станом на час звернення позивача з даним позовом були відсутні правові підстави перебування його на посаді голови правління цього товариства.

До того ж, зі змісту протоколу зборів уповноважених членів Березнянського споживчого товариства № 1 від 14.02.2020, вбачається, що рішення про звільнення позивача було прийнято саме на виконання судового рішення у справі №927/411/19, що також узгоджується з приписами ст. 99 ЦК України та положеннями Статуту.

В контексті наведеного, судова колегія вважає за необхідне звернути увагу на те, що у рішенні Конституційного Суду України від 12.01.2010 у справі № 1-2/2010 за конституційним зверненням ТОВ «Міжнародний фінансово-правовий консалтинг» про офіційне тлумачення частини третьої статті 99 ЦК України зазначено, що положення названої норми («члени виконавчого органу можуть бути у будь-який час усунені від виконання своїх обов`язків») слід розуміти як право компетентного (уповноваженого) органу товариства у будь-який час і з будь-яких підстав усунути особу (осіб) від виконання обов`язків члена (членів) виконавчого органу за умови, якщо в установчих документах товариства не визначено таких підстав.

Беручи до уваги те, що судом апеляційної інстанції обставин порушення прав позивача на реалізацію ним корпоративних прав з управління товариством не встановлено, а також з огляду на відсутність в установчих документах споживчого товариства підстав для усунення голови правління від виконання ним свої обов`язків, судова колегія погоджується з неспростованим апелянтом висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог у цій справі.

Посилання апелянта на те, що його не було повідомлено про розгляд питання щодо звільнення, не видано трудової книжки, не проведено розрахунок, не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення, оскільки не впливають на вірність встановлення судом першої інстанції обставин відсутності порушення корпоративних прав позивача, як необхідної передумови для задоволення позову.

Щодо аргументації апелянта в частині неможливості застосування у даних спірних правовідносинах положень п. 34 Статуту судова колегія зауважує, що підставою прийняття відповідного рішення уповноваженими членами Березнянського споживчого товариства стало саме визнання недійсним в судовому порядку рішення загальних зборів про обрання ОСОБА_1 головою виконавчого органу, а не подання ним відповідної заяви чи наявності згоди сторін, що визначено положеннями цього пункту Статуту.

Таким чином доводи апеляційної скарги про те, що оскаржуване рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, - не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи в апеляційному порядку.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду вважає, що місцевим господарським судом належним чином досліджено обставини справи та надано цим обставинам відповідну правову оцінку, рішення Господарського суду Чернігівської області від 24.11.2020 у справі № 927/752/20 відповідає фактичним обставинам справи, не суперечить чинному законодавству України, а тому передбачених законом підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення в розумінні приписів ст. 277 ГПК України не вбачається. Скаржником не наведено переконливих аргументів у відповідності з нормами чинного законодавства, щодо спростування висновків суду першої інстанції.

Судові витрати в порядку ст. 129 ГПК України покладаються на апелянта (позивача у даній справі).

Керуючись ст. ст. 129, 269, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Чернігівської області 24.11.2020 у справі №927/752/20 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Чернігівської області від 24.11.2020 у справі №927/752/20 залишити без змін.

3. Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, покласти на ОСОБА_1 .

4. Справу №927/752/20 повернути до Господарського суду Чернігівської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строк, що передбачені ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя С.О. Алданова

Судді А.І. Мартюк

Л.П. Зубець

Повний текст постанови складено 16.03.2021 - у зв`язку з перебуванням головуючого судді у відпустці.