ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.03.2021 року м.Дніпро Справа № 904/215/21

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Антоніка С.Г. (доповідач)

суддів Березкіної О.В., Іванова О.Г.,

секретар судового засідання: Грачов А.С.

розглянувши матеріали апеляційних скарг Спільного підприємства товариства з обмеженою відповідальністю «Еліком» та Державної служби геології та надр України на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 19.01.2021 року (повний текст складений 19.01.2021 року, суддя Васильєв О.Ю.) у справі №904/215/21

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Ферромет1», м. Запоріжжя

до: Спільного підприємства товариства з обмеженою відповідальністю «Еліком», м. Дніпро

третя особа-1 без самостійних позовних вимог на стороні відповідача : Державна служба геології та надр України , м. Київ

третя особа-2 без самостійних позовних вимог на стороні відповідача : Державна комісія України по запасах корисних копалин , м. Київ

про: визнання права на користування геологічною інформацією

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Дніпропетровської області звернулося ТОВ «Ферромет1» з позовом до СП ТОВ «Еліком» про визнання права на користування геологічною інформацією, яка міститься у Протоколі засідання колегії Державної комісії України по запасах корисних копалин при Державній службі геології та надр України від 13.06.2017 року № 3964 та у Протоколі засідання колегії Державної комісії України по запасах корисних копалин при Державній службі геології та надр України від 25.10.2019 року № 4945.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 19.01.2021 року відкрито провадження у справі №904/215/21, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників .

В цей же день ухвалою суду залишено позов без руху у зв`язку з ненаданням позивачем доказів направлення уточненої позовної заяви на адресу сторін та надано позивачу строк для усунення цього недоліку.

18.01.2021 року на адресу суду від позивача надійшла заява про забезпечення позову, в якій останній просив суд до часу набрання чинності рішенням у цій справі заборонити Державній службі геології та надр України (Робочій групі Державної служби геології та надр України з розгляду протоколів Державної комісії України по запасах корисних копалин ) та Державній комісії України по запасах корисних копалин перегляд Протоколу засідання колегії Державної комісії України по запасах корисних копалин при Державній службі геології та надр України від 13.06.2017 року № 3964 та Протоколу засідання колегії Державної комісії України по запасах корисних копалин при Державній службі геології та надр України від 25.10.2019 року № 4945 та приймати рішення щодо подальшої їх дії або скасування.

Заява мотивована тим, що Державна комісія України по запасах корисних копалин при Державній службі геології та надр України направила лист Державній службі геології та надр України в якому зазначила про необхідність перегляду протоколів № 3964 від 13.06.2017р. та № 4945 від 25.10.2019р. у зв`язку з тим, що СП ТОВ «Еліком» стверджує, що ТОВ «Ферромет1» незаконно використовує геологічну інформацію власником якої є СП ТОВ «Еліком».

Ухвалою господарського суду заява про забезпечення позову задоволена. Заборонено до часу набрання чинності рішенням у цій справі Державній службі геології та надр України (Робочій групі Державної служби геології та надр України з розгляду протоколів Державної комісії України по запасах корисних копалин ) та Державній комісії України по запасах корисних копалин переглядати Протокол засідання колегії Державної комісії України по запасах корисних копалин при Державній службі геології та надр України від 13.06.2017 року № 3964 та Протокол засідання колегії Державної комісії України по запасах корисних копалин при Державній службі геології та надр України від 25.10.2019 року № 4945 та приймати рішення щодо подальшої їх дії або скасування.

В обґрунтування зазначеної ухвали суд указує, що невжиття заходів забезпечення позову, значно ускладнить або зробить неможливим виконання рішення у цій справі у разі задоволення позовних вимог.

Не погодившись із ухвалою господарського суду, Спільне підприємство товариства з обмеженою відповідальністю «Еліком» звернулася до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою. В скарзі апелянт зазначає, що

- примірник ухвали суду про забезпечення позову не направлено СП ТОВ «Еліком»;

- в порушення ч.6 ст.140 ГПК України судом не зазначено підстав обрання такого виду забезпечення позову. Визначення судом «оскільки невжиття таких заходів значно ускладнить або зробить неможливим виконання рішення у цій справі у разі задоволення вимог» не може вважатися обґрунтованою і адекватною підставою обрання заходу забезпечення позову, оскільки призводить до порушення прав та інтересів відповідача.

Просить скасувати ухвалу суду, та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Не погодившись із ухвалою господарського суду, Державна служба геології та надр України також звернулася до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою. В обґрунтування апеляційних вимог скаржник зазначає, що судом при прийнятті рішення не забезпечено збалансованості інтересів сторін, дотримання принципу «справедливого балансу», оскільки рішення приймалося без проведення судового засідання із залученням Держгеонадр, не було заслухано пояснення та обґрунтування з цього приводу. Судом прийняті аргументи лише однієї сторони позивача, що суперечить принципу змагальності.

Просить скасувати ухвалу суду і в забезпеченні позову відмовити.

Позивач у відзивах на апеляційні скарги просить ухвалу суду залишити без змін, а апеляційні скарги без задоволення.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду у складі колегії суддів: головуючого судді: Антоніка С.Г.(доповідач), суддів: Березкіної О.В., Іванова О.Г. від 15.02.2021 року відкрите апеляційне провадження у справі №904/215/21. Розгляд справи призначено у судовому засіданні.

Згідно ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, що стосуються фактів, викладених в апеляційній скарзі, в межах доводів та вимог апеляційних скарг, приходить до наступного висновку.

ТОВ «Ферромет1» (позивач) з урахуванням уточнення позовних вимог звернувся до господарського суду з позовом до СП ТОВ «Еліком» (відповідач) про визнання за позивачем права на користування геологічною інформацією , яка міститься у Протоколі засідання колегії Державної комісії України по запасах корисних копалин при Державній службі геології та надр України від 13.06.17 р. № 3964 та у Протоколі засідання колегії Державної комісії України по запасах корисних копалин при Державній службі геології та надр України від 25.10.19 р. № 4945.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 19.01.21р. відкрито провадження у справі №904/215/21, справу призначено до розгляду.

18.01.21р. на адресу суду від позивача надійшла заява про забезпечення позову , в якій той просив суд до часу набрання чинності рішенням у цій справі заборонити Державній службі геології та надр України (Робочій групі Державної служби геології та надр України з розгляду протоколів Державної комісії України по запасах корисних копалин ) та Державній комісії України по запасах корисних копалин перегляд Протоколу засідання колегії Державної комісії України по запасах корисних копалин при Державній службі геології та надр України від 13.06.17 р. № 3964 та Протоколу засідання колегії Державної комісії України по запасах корисних копалин при Державній службі геології та надр України від 25.10.19 р. № 4945 та приймати рішення щодо подальшої їх дії або скасування.

Ця заява обґрунтована посиланням позивача на наступні обставини: 11.07.18 р. ТОВ «Ферромет1» було подано заяву про отримання спеціального дозволу на користування надрами з метою видобутку корисних копалин без аукціону ділянки Центральна Мар`янського родовища в Апостолівському районі Дніпропетровської області. На підставі проведених ТОВ «Геопроф» робіт складено звіт, який Державна комісія України по запасах корисних копалин при Державній службі геології та надр України розглянула на засіданні , оформленому Протоколом 13.06.17 р. № 3964 , відповідно до п.3.1. якого колегія ДКЗ постановила: виділити в окремий об`єкт надрокористування ділянку Центральна ( північна і південна частини ) Мар`янського родовища вапняків в Апостолівському районі Дніпропетровської області.

Протоколом засідання Робочої групи Державної служби геології та надр України з розгляду протоколів Державної комісії України по запасах корисних копалин від 01.12.17 р. №70 схвалено протокол ДКЗ від 13.06.17р. № 3964.

В подальшому 25.10.19 р. Державна комісія України по запасах корисних копалин прийняла протокол № 4945 , яким проведено повторну апробацію запасів вапняків родовища та прийнято вважати таким , що втратив чинність протокол ДКЗ № 3964 від 13.06.17р. у частині апробації запасів вапняків.

На адресу позивача надійшло повідомлення про те , що Державною комісією України по запасах корисних копалин при Державній службі геології та надр України направлено лист до Державної служби геології та надр України ,в якому зазначено , що протокол ДКЗ від 13.06.17р. № 3964 та протокол ДКЗ від 25.10.19 р. № 4945 підлягають повторному розгляду робочою групою Державної служби геології та надр України з розгляду протоколів Державної комісії України по запасах корисних копалин. Вказане рішення прийнято за результатами розгляду звернень СП ТОВ «Еліком», яке стверджує, що ТОВ «Ферромет1» незаконно використовує геологічну інформацію та не визнає право позивача на вказану у протоколах геологічну інформацію .

Позивач стверджує , що у разі повторного розгляду робочою групою Державної служби геології та надр України з розгляду протоколів Державної комісії України по запасах корисних копалин до часу вирішення спору про цивільне право ТОВ «Ферромет1» на користування геологічною інформацією, яка міститься у Протоколі засідання колегії Державної комісії України по запасах корисних копалин при Державній службі геології та надр України від 13.06.17 р. № 3964 та у Протоколі засідання колегії Державної комісії України по запасах корисних копалин при Державній службі геології та надр України від 25.10.19 р. № 4945 та скасування цих протоколів існує реальна загроза порушення майнових права позивача на користування цією геологічною інформацією, яка ( в свою чергу ) покладена в основу рішення колегії про виділення в окремий об`єкт надрокористуання ділянки Центральна ( північна і південна частини ) Мар`янського родовища вапняків в Апостолівському районі Дніпропетровської області, на отримання спеціального дозволу на користування надрами якої з метою видобутку корисних копалин ТОВ «Ферромет1» звернулося до компетентних державних органів .

Відповідно до вимог ст.136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Одним із способів забезпечення позову, передбачених ст.137 ГПК України є заборона іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору (п.4 ч.1).

При цьому заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч.4 ст.137 ГПК України).

Згідно з п.1, 3 5 ч.1 ст. 140 ГПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи; суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, що подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для з`ясування питань, пов`язаних із зустрічним забезпеченням; у виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін; залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових рішень.

При цьому, сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою та відповідно до ст.74 ГПК України навести докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Крім цього, вирішуючи питання про забезпечення позову та виходячи з приписів статей 13, 15, 74 ГПК України (змагальність сторін та пропорційність у господарському судочинстві, обов`язок доказування і подання доказів), господарський суд також має здійснити оцінку обґрунтованості доводів протилежної сторони (відповідача) щодо відсутності підстав та необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову з урахуванням зокрема того, чи порушує вжиття відповідних заходів забезпечення позову (у вигляді заборони третім особам вчиняти певні дії щодо предмета спору тощо) права відповідача або вказаних осіб, а відповідно чи порушується при цьому баланс інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу та яким чином; чи спроможний відповідач фактично (реально) виконати судове рішення в разі задоволення позову, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав та чи спроможний позивач захистити їх в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду, якщо захід забезпечення позову не буде вжито судом.

Аналогічні висновки викладені у пункті 15 постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15.01.2019 у справі № 915/870/18 та у пункті 7.2. постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 09.10.2019 у справі № 910/1986/19.

Таким чином, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Відповідно до ч.2 ст.136 ГПК України, заходи забезпечення позову можуть вживатися за наявності умов якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити: 1 - виконання рішення суду; 2 - ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже у разі, якщо поданий позов, який особа просить забезпечити, має вимоги немайнового характеру, то у цьому випадку така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, не застосовується та не досліджується, оскільки судове рішення у разі задоволення вимог немайнового характеру не вимагатиме їх примусового виконання.

У такому разі має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття заявлених заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Аналогічні висновки Верховного Суду щодо застосування частини 2 статті 136 Господарського процесуального кодексу України викладені у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18.

Колегія суддів зазначає, що ухвала суду про забезпечення позову не відповідає вищезазначеним вимогам, суд не навів достатньої аргументації для застосування заходів забезпечення позову та неправильно дійшов висновку, що невжиття таких заходів значно ускладнить або зробить неможливим виконання рішення у цій справі уразі задоволення позовних вимог.

Предметом позову в даній справі є матеріально-правова вимога позивача до відповідача про визнання за позивачем права на користування геологічною інформацією, яка міститься у Протоколі засідання колегії Державної комісії України по запасах корисних копалин при Державній службі геології та надр України від 13.06.17 р. № 3964 та у Протоколі засідання колегії Державної комісії України по запасах корисних копалин при Державній службі геології та надр України від 25.10.19 р. № 4945.

Звертаючись із заявою про забезпечення позову, позивач обгрунтувавив її тим, що у разі повторного розгляду робочою групою Державної служби геології та надр України з розгляду протоколів Державної комісії України по запасах корисних копалин Протоколів № 3964 від 13.06.2017р. та № 4946 від 25.10.2019р. та скасування цих протоколів існує реальна загроза порушення майнових права позивача на користування цією геологічною інформацією, яка є підставою для отримання спеціального дозволу.

Оскільки у цій справі позивач звернувся до суду з немайновою позовною вимогою, судове рішення у разі задоволення якої не вимагатиме примусового виконання, враховуючи вимоги ст.136 ГПК України, то в такому випадку судом має досліджуватися та застосовуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Колегія суддів зазначає, що між позивачем та відповідачем наявний спір щодо майнового права на користування геологічною інформацією, яка міститься в протоколах № 3964 від 13.06.2017р. та № 4946 від 25.10.2019р. і яка цими протоколами визнана за позивачем і надає останньому право на отримання спеціального дозволу на користування надрами.

На підставі звернення СП ТОВ «Еліком», Державною комісією по запасах корисних копалин при Державній службі геології та надр України запропоновано Державній службі геології та надр України (робочій групі) повторно розглянути протоколи № 3964 від 13.06.2017р. та № 4946 від 25.10.2019р., наслідком чого може бути їх скасування.

Скасування ж протоколів, зробить неможливим ефективний захист оспорюваних прав позивача у разі задоволення позову, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Колегія суддів констатує, що невжиття заявленого заходу забезпечення позову може призвести до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту оспорюваних прав позивача.

Застосовані заходи забезпечення позову є адекватними, пов?язаними з предметом позову і не порушують прав відповідач та третіх осіб. Представник відповідача в судовому засіданні 03.03.2020р. на запит суду не змін пояснити, які права відповідача і яким чином порушуються застосованим заходом забезпечення позову.

Посилання Державної служби геології та надр України в апеляційній скарзі на ч.5 ст.137 ГПК України не приймається до уваги, оскільки даною нормою не допускається забезпечення позову шляхом заборони здійснювати органам державної влади покладних на них згідно із законодавством владні повноваження лише у спорах, що виникають з корпоративних відносин, а даний спір не є таким.

З урахуванням наведеного апеляційні скарги Спільного підприємства товариства з обмеженою відповідальністю «Еліком» та Державної служби геології та надр України задоволенню не підлягають. Але ухвала суду підлягає зміні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.269, 270, 271, 275, 277, 282-284 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційні скарги Спільного підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю «Еліком» та Державної служби геології та надр України залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 19.01.20201р. у справі № 904/215/21 змінити, виклавши її резолютивну частину в редакції даної постанови.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 20 днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 17.03.2021р.

Головуючий суддя С.Г. Антонік

Суддя О.В. Березкіна

Суддя О.Г.Іванов