РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

24.02.2021Справа № 910/19187/20
за позовом Комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація"

до Благодійної організації "Фонд "Пале-Рояль"

про стягнення 274 633,15 грн

Суддя Зеленіна Н.І.

Секретар судового засідання Вовчик О.В.

Представники сторін: відповідно до протоколу судового засідання.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємствоа "Київжитлоспецексплуатація" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Благодійної організації "Фонд "Пале-Рояль" про стягнення заборгованості за неналежне виконання зобов`язань за договором №1720 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 17.09.2014, яка складається з 208 415,06 грн - суми заборгованості з орендної плати, 11 470,16 грн - суми заборгованості з компенсації витрат підприємства за користування земельною ділянкою, 18 991,20 грн - пені, 14 610,71 грн - 3% річних та 21 146,02 грн - інфляційних витрат.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.12.2020 відкрито провадження у справі №910/19187/20 за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 12.01.2020.

За приписами ч. 1 ст. 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Так, з метою повідомлення відповідача про розгляд даної справи, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала про відкриття провадження у справі була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 01004, м. Київ, вул. Басейна, 1/2.

Поштове відправлення з ухвалою про відкриття провадження повернулося на адресу суду, у графі причин повернення зазначено: "за закінченням терміну зберігання".

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Згідно ч. 2 ст. 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

За змістом частин 1, 2 статті 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись із вищевказаною ухвалою у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Отже, судом вчинені всі необхідні дії для належного повідомлення відповідача про розгляд даної справи.

Відповідач не подав до суду відзив на позов, тобто не скористався наданим їм процесуальним правом, передбаченим статтею 178 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Протокольною ухвалою від 12.01.2021 відкладено підготовче засідання на 10.02.2021.

Протокольною ухвалою суду від 10.02.2021 закрито підготовче провадження на призначено справу до судового розгляду по суті на 24.02.2021.

У судовому засіданні 24.02.2021 суд заслухав вступне слово представника позивача, яка підтримувала позовні вимоги та просила задовольнити позов.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив, про місце, дату та час судового розгляду був належним чином повідомлений.

Суд дослідив зібрані в матеріалах справи докази, заслухав пояснення представника позивача, як щодо дослідження доказів, так і по суті позовних вимог.

У судовому засіданні 24.02.2021 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

17.09.2014 між Департаментом комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (орендодавець), Благодійною організацією "Благодійний фонд Павла Тарасюка" (орендар) та Комунальним підприємством "Київжитлоспецексплуатація" (підприємство) укладено договір №1720 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду.

Відповідно до п. 1 договору, орендодавець на підставі рішення київської міської ради №34/6250 від 22.09.2011, рішення конкурсної комісії з питань оренди майна територіальної громади міста Києва Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 15.05.2017, Протокол №29 та рішення постійної комісії київської міської ради з питань власності від 15.04.2014 №172 передає, а орендар приймає в оренду нерухоме майно (нежитлове приміщення), що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва, далі - об`єкт оренди, яке знаходиться за адресою: вул. Басейна, бу. 1/2, літ. А для розміщення благодійної організації. Цей договір визначає взаємовідносини сторін щодо строкового, платного користування орендарем об`єктом оренди.

Пунктом 2.1 договору визначено, що об`єктом оренди є нежитлове приміщення, заг. площею 59,3 кв.м., у т.ч. 1 поверх - 1 кв.м., 2 поверх - 0,5 кв.м., 3 поверх - 1 кв.м., 4 поверх - 56,8 кв.м., згідно з викопіюванням з поповерхового плану, що складає невід`ємну частину цього договору.

Відповідно до п. 3.1-3.3 договору, за користування об`єктом оренди орендар сплачує орендну плату, розрахунок якої здійснюється на підставі Методики розрахунку орендної плати за користування майном територіальної громади м. Києва, затвердженою рішенням Київради №34/6250 від 22.09.2011. Розмір орендної плати згідно з розрахунком орендної плати, що с невід`ємною частиною цього договору за травень 2014 року становить 3 500,00 грн. Розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається з урахуванням індексу інфляції за попередній місяць, опублікованому у поточному місяці. Крім орендної плати орендар сплачує компенсацію витрат підприємства за користування земельною ділянкою на якій розташований об`єкт оренди, яка за травень 2014 року складає 187,41 грн на місяць.

Орендна плата та компенсація витрат підприємства за користування земельною ділянкою сплачується орендарем незалежно від наслідків господарської діяльності орендаря щомісячно не пізніше 5-го числа наступного місяця (п. 3.7 договору).

Орендар зобов`язаний вносити орендні платежі (орендну плату та компенсацію витрат підприємства за користування земельною ділянкою) своєчасно і в повному обсязі (п. 4.2 договору).

Пунктом 4.15 договору передбачено обов`язок відповідача після припинення дії договору оренди протягом 30 календарних днів передати майно по акту приймання-передачі позивачу. Акт приймання-передачі підписується відповідним орендодавцем, орендарем та підприємством.

Згідно з п. 7.6 договору, у разі закінчення строку дії договору оренди або при його розірванні орендар зобов`язаний за актом приймання-передачі повернути об`єкт оренди підприємству у стані, в якому - перебував об`єкт оренди на момент передачі його в оренду, з урахуванням всіх здійснених орендарем поліпшень, які неможливо відокремити від об`єкта оренди без заподіяння йому шкоди.

Відповідно до п. 9.1 договору, цей договір є укладеним з моменту підписання його сторонами і діє з 17.09.2014 по 15.09.2017.

Пунктом 9.7 договору передбачено, що у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення цього договору або зміну його умов після закінчення строку його чинності протягом одного місяця договір вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором. Зазначені дії оформляються додатковою угодою, яка є невід`ємною частиною цього договору.

01.10.2015 між Департаментом комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (орендодавець), Благодійною організацією "Благодійний фонд "Тауер" (орендар) та Комунальним підприємством "Київжитлоспецексплуатація" (підприємство) укладено додатковий договір №1 про внесення змін до договору №1720 від 17.09.2014 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду.

Відповідно до п. 1, 2 додаткового договору, в преамбулі, розділах договору та додатках до нього "Благодійна організація "Благодійний фонд Павла Тарасюка" замінити на "Благодійна організація "Благодійний фонд "Тауер". Інші умови договору залишаються незмінними і сторони підтверджують щодо них свої зобов`язання.

Згідно відомостей з ЄДРПОУ, 10.01.2018 Благодійна організація "Благодійний фонд "Тауер" змінила найменування юридичної особи на Благодійна організація "Фонд УМДПЛ", та згодом на Благодійна організація "Фонд "Пале-Рояль" та є правонаступником Благодійної організації "Благодійний фонд Павла Тарасюка".

За порушення відповідачем зобов`язань за договором в частині оплати орендної плати та компенсації витрат підприємства за користування земельною ділянкою, позивач просить стягнути з відповідача 208 415,06 грн - суми заборгованості з орендної плати, 11 470,16 грн - суми заборгованості з компенсації витрат підприємства за користування земельною ділянкою, 18 991,20 грн - пені, 14 610,71 грн - 3% річних та 21 146,02 грн - інфляційних витрат, які нараховані за період з 01.09.2018 по 12.10.2020.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог частково, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частина 1 ст. 759 Цивільного кодексу України передбачає, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Приписами ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України визначено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ч. 1, ч. 5 ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Пунктами 1, 4 ст. 285 Господарського кодексу України визначено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

На відносини, пов`язані із орендою комунального майна поширюється дія Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Статтею 2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" визначено, що орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

У відповідності до ч. 3 ст. 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", орендар зобов`язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Згідно із ч. 1 ст. 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності.

Умовами договору передбачено, що відповідач зобов`язаний сплачувати незалежно від наслідків господарської діяльності орендну плату та компенсацію витрат підприємства за користування земельною ділянкою щомісячно не пізніше 5 числа наступного місяця.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічна правова норма передбачена частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як вбачається з матеріалів справи, 12.10.2020 державним виконавцем складено акт, у якому зазначено, що рішення суду від 13.08.2019 №910/5160/19 щодо виселення Благодійної організації "Фонд "Пале-Рояль" із орендованого приміщення повністю виконане 12.10.2020.

Крім того, у рішенні №910/5160/19 від 13.80.2019 встановлено, що у встановлений договором строк відповідач об`єкт оренди орендодавцеві або підприємству-балансоутримувачу не повернув, акт приймання-передачі не підписав, продовжує його використовувати. Отже, після закінчення строку дії договору, відповідач був зобов`язаний у встановлений договором строк повернути орендоване майно позивачу, чого ним зроблено не було.

Матеріали справи не містять доказів добровільного повернення орендованого майна.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивачем правильно визначено період нарахування заборгованості за спірним договором.

Відповідно ст. 526 Цивільного кодексу України та ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Доказів у спростування заборгованості відповідача за договором оренди матеріали справи не містять, наявність заборгованості не спростовано, відповідач на момент прийняття рішення не надав документи, які свідчать про погашення вказаної заборгованості перед позивачем, а відтак суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимог в частині стягнення з відповідача заборгованості з орендної плати у розмірі 208 415,06 грн та заборгованості з компенсації витрат підприємства за користування земельною ділянкою у розмірі 11 470,16 грн.

У зв`язку із неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором оренди, позивач просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 18 991,20 грн, 3% річних у розмірі 14 610,71 грн та інфляційні витрати у розмірі 21 146,02 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до п. 6.2 договору, за несвоєчасну сплату орендних платежів (орендної плати та компенсації витрат підприємства за користування земельною ділянкою) орендар сплачує на користь підприємства пеню в розмірі 0,5 % від розміру несплачених орендних платежів за кожний день прострочення, але не більше розміру, встановленого законодавством України.

Пункт 1 ст. 612 Цивільного кодексу України визначає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Положеннями ст. 216 Господарського кодексу України передбачено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно із ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" розмір пені, передбачений ст. 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

З наданих позивачем розрахунків пені, 3% річних та інфляційних нарахувань вбачається, що вказані нарахування здійснені на суму заборгованості, яка не підтверджена матеріалами справи.

Судом проведено належний розрахунок таких нарахувань у зв`язку з чим суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог в частині стягнення пені у сумі 12 638,71 грн, у частині інфляційних витрат у сумі 9 257,27 грн, та у частині 3% річних на суму 8 266,09 грн, які підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача.

Як встановлено ст. 73, 74 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Частиною 1 ст. 78 Господарського процесуального кодексу визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Оскільки, як зазначалось вище, судом встановлено, що відповідач неналежним чином виконував взяті на себе обов`язки за договором, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 2, 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація" - задовольнити частково.

2. Стягнути з Благодійної організації "Фонд "Пале-Рояль" (01004, м. Київ, вул. Басейна, буд. 1/2, код ЄДРПОУ - 39900664) на користь Комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація" (01001, м. Київ, вул. Володимирська, буд. 51-А, код ЄДРПОУ - 03366500) 208 415 (двісті вісім тисяч чотириста п`ятнадцять) грн 06 коп. - суми заборгованості по орендній платі, 11 470 (одинадцять тисяч чотириста сімдесят) грн 16 коп. - суми заборгованості з компенсації витрат підприємства за користування земельною ділянкою, 12 638 (дванадцять тисяч шістсот тридцять вісім) грн 71 коп. - пені, 9 257 (дев`ять тисяч двісті п`ятдесят сім) грн 27 коп. - інфляційних витрат, 8 266 (вісім тисяч двісті шістдесят шість) грн 09 коп. - 3% річних та 3 750 (три тисячі сімсот п`ятдесят) грн 71 коп. - витрат по сплаті судового збору.

3. У задоволенні іншої частини позову - відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу протягом 20 днів з дня підписання повного тексту.

Рішення суду набирає законної сили у порядку і строки, передбачені ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 12.03.2021.

Суддя Н.І. Зеленіна