ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

17 лютого 2021 року

м. Черкаси справа № 925/249/13-г

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Довганя К.І., з секретарем судового засідання Дяченко Т.В., за участю представників сторін: заявника Лук`яненко Г.О. адвокат за довіреністю, стягувача Андрійко Є.Л. адвокат за довіреністю, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси заяву директора Комунального підприємства Смілакомунтеплоенерго Сенатор М.О. про заміну сторони виконавчого провадження у справі № 925/249/13-г за позовом Публічного акціонерного товариства національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сміла Енергоінвест" про стягнення 11 941 974,93 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 21.03.2013 позов публічного акціонерного товариства національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" задоволено повністю та стягнено з відповідача 10759388,03 грн. основного боргу, 28912,98 грн. інфляційних, 294442,54 грн. річних, 859231,37 грн. пені та 68820,00 грн. витрат на оплату судового збору.

На примусове виконання рішення Господарського суду Черкаської області від 10.04.2013 виданий наказ, який направлено стягувачу.

Ухвалою суду від 24.06.2014 поновлено строк для пред`явлення до виконання вищевказаного наказу.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області 20.02.2019 у справі №925/249/13-г замінено боржника у справі №925/249/13-г товариство з обмеженою відповідальністю "Сміла Енергоінвест" ( вул.. Тімірязева, 2, м. Сміла, Черкаська область, 20700, код 36779078) на його правонаступника комунальне підприємство Смілакомунтеплоенерго (вул. Чорновола, 72-А, м. Сміла, Черкаська область, 20700, код 33648312).

Директор Комунального підприємства Смілакомунтеплоенерго Сенатор М.О. звернувся до господарського суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження із посиланням на те, що рішенням господарського суду Черкаської області від 10.06.2020, яке постановою Північного апеляційного господарського суду від 13.10.2020 залишене в силі, по справі №925/1368/19 визнано недійсним договір про переведення боргу від 26.12.2018 укладеного між Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України", Товариства з обмеженою відповідальністю "Сміла Енергоінвест" та Комунальним підприємством (далі - КП) Смілакомунтеплоенерго, на підставі якого і відбулася заміна боржника.

Ухвалою суду від 01.02.2021 заява прийнята судом до розгляду та призначено судове засідання у справі о 12 год.40 хв. на 04 лютого 2021 р.

04.02.2021 в судовому засіданні судом була оголошена перерва до 11:00 год. 17 лютого 2021 р.

16.02.2021 від стягувача до суду надійшло письмове заперечення на заяву Комунального підприємства Смілакомунтеплоенерго, в якому стягувач не погодився із доводами заявника вказуючи на той факт, що Ббржник схвалив та прийняв оскаржуваний договір до виконання.

Стягувач зазначив, що боржником було вчинено дії, які свідчать про схвалення оскаржуваного договору, зокрема, але не виключно:

- укладено договір реструктуризації заборгованості за природний газ від 26.12.2018 № 182/4/1730-РЗ;

- укладено договір про наданий місцевої гарантії від 26.12.2018 № 182/4/1730-МГ;

- проведено звіряння взаєморозрахункїв;

- здійснено оплату за договором реструктуризації заборгованості за природний газ від 26.12.2018 № 182/4/1730-РЗ.

У запереченнях стягувач посилався на практику Верховного Суду України з аналогічних питань: на правові висновки, викладені у постановах від 13.01.2004 у справі №20/178 та постанові від 13.08.2002 у справі № 12/472.

Представник заявника в судовому засіданні заяву підтримав, просив суд її задовольнити.

Представник стягувача заперечував повністю проти задоволення вказаної заяви.

Суд, вислухавши представників сторін, дослідивши наявні у справі матеріали, заяву про заміну сторони виконавчого провадження, приходить до наступного.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 21.03.2013 позов задоволено повністю та стягнено з відповідача 10759388,03 грн. основного боргу, 28912,98 грн. інфляційних, 294442,54 грн. річних, 859231,37 грн. пені та 68820,00 грн. витрат на оплату судового збору.

На виконання рішення був виданий наказ.

26.12.2018 між стягувачем, боржником та КП «Смілакомунтеплоенерго» був укладений договір за №14/3520/18 переведення боргу відповідно до якого зобов`язання боржника (ТОВ «Сміла Енергоінвест» згідно договору купівлі - продажу природного газу №14/6716/12 від 31.10.201 в розмірі 1 111853,39 грн, в тому числі 859 231,37 грн пені, 252 622,02 грн 3% річних згідно рішення Господарського суду Черкаської області від 10.04.2013 переводяться на нового боржника, а саме КП «Смілакомунтеплоенерго».

07.02.2019 стягувачем було подано заяву до Господарського суду Черкаської області про заміну сторони її правонаступником.

Ухвалою суду від 20.02.2019 замінено сторону боржника з ТОВ «Сміла Енергоінвест» на КП «Смілакомунтеплоенерго».

Не погоджуючись з умовами договору про переведення боргу від 26.12.2019 КП «Смілакомунтеплоенерго» звернулось до Господарського суду Черкаської області про визнання недійсним даного правочину.

Рішенням суду від 10.06.2020 у справі № 925/1368/19 визнано недійсним договір про переведення боргу від 26.12.2018, укладений між національною акціонерною компанією «Нафтогаз України» товариством з обмеженою відповідальністю «Сміла Енергоінвест» та комунальним підприємством «Смілакомунтеплоенерго».

Судом було встановлено, що укладення сторонами спірного договору відбулось із перевищенням повноважень, а саме відсутності згоди Смілянської міської ради на вчинення правочину та визнано, що спірний договір укладено під впливом тяжкої обставини для підприємства та на вкрай невигідних умовах.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 13.10.2020 у справі № 925/1368/19 рішення суду першої інстанції про

визнання договору недійсним залишено в силі.

Таким чином, правочин, на підставі якого КП

«Смілакомунтеплоенерго» визнано судом боржником по справі визнано недійсним.

За приписами п.2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Ст.284 ГПК України встановлено, що постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Ч.5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Судом враховано, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 по справі № 2-1383/2010.

Постановою Верховного Суду від 18.04.2018 по справі № 910/5105/18, залишено в силі рішення попередніх інстанцій та визнано безпідставними вимоги стягувача (НАК «Нафтогаз України»). У вказаній постанові зазначено, що частиною 3 статті 22 Закону України "Про теплопостачання", якою обґрунтовано клопотання ПАТ "Київенерго" і ПАТ "НАК "Нафтогаз України" про заміну сторони правонаступником, передбачено, що у разі якщо суб`єкту господарювання надано в користування (оренду, концесію, управління тощо) цілісний майновий комплекс (індивідуально визначене майно) з вироблення теплової енергії, такий суб`єкт стає правонаступником за борговими зобов`язаннями з оплати спожитих енергоносіїв та послуг з їх транспортування і постачання, що виникли у суб`єкта господарювання, який раніше використовував зазначене майно (володів або користувався ним).

Із змісту зазначеної норми убачається особливий вид правонаступництва, однією з умов якого визначено надання у користування (оренду, концесію, управління тощо) цілісного майнового комплексу (індивідуально визначеного майна) саме з вироблення теплової енергії.

Частина 3 статті 22 Закону України "Про теплопостачання" визначає випадок правонаступництва за борговими зобов`язаннями суб`єкта господарювання, який раніше використовував цілісний майновий комплекс із вироблення теплової енергії, новим суб`єктом господарювання, який одержав таке майно у користування.

У разі передачі комплексу з вироблення теплової енергії від одного користувача до іншого (за умови, що кінцевим власником користувачів є різні особи) відбувається перехід зобов`язань до нового суб`єкта, а тому і зміна особи кінцевого учасника (власника).

За таких обставин здійснення правонаступництва на підставі частини З статті 22 Закону України "Про теплопостачання" матиме наслідком покладення тягаря сплати боргів іншої особи - попереднього користувача цілісного майнового комплексу на нового користувача, який не може нести відповідальності за неефективне користування об`єктами теплопостачання конкретним суб`єктом господарювання - попереднім користувачем комплексу, який відповідно до статті 42 Господарського кодексу України здійснює господарську діяльність самостійно, ініціативно, систематично та на власний ризик з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Верховним судом залишено без змін рішення апеляційного суду відповідно до якого зазначено, що покладення згідно зі статтею 22 Закону України "Про теплопостачання" обов`язку суб`єкта господарювання приватної форми власності на орган місцевого самоврядування (у тому числі через створювані ним комунальні підприємства) сплатити боргові зобов`язання (у тому числі похідні зобов`язання у виді відповідальності за неналежне виконання основного зобов`язання) без передачі кореспондуючого цьому борговому зобов`язанню права вимоги до споживачів теплової енергії призводить до поліпшення майнового стану (збагачення) попереднього користувача за рахунок нового.

Отже, у разі здійснення правонаступництва на підставі частини 3 статті 22 Закону України "Про теплопостачання" і заміни попереднього користувача цілісного майнового комплексу новим, кінцевими власниками яких є різні особи, на нового користувача та особу, яка здійснює управління таким суб`єктом, буде покладено надмірний тягар відповідальності за борги іншої особи.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.01.2021 по справі № 925/554/20 встановлено, відповідач використовує майно цілісного майнового комплексу позивача з вироблення та постачання тепла безпідставно: майно - як основні засоби - відповідачу (ТОВ «Сміла Енергоінвест» ) по акту не передавалось і документи з цього приводу (акти, протоколи тощо) учасниками справи не підписувались. Тобто, спірний додаток № 3 може бути використаний лише як орієнтовний перелік майна цілісного комплексу з вироблення тепла позивачем - КП «Смілакомунтеплоенерго» Смілянської міської ради станом на травень 2010 року.

Таким чином, оскільки договір про переведення боргу від 26.12.2018 № 14/3526/18 визнано судом недійсним, майновий комплекс для вироблення тепла та інше майно для вироблення тепла, фактично не передавалось ТОВ «Сміла Енергоінвест», що не є підставою для відповідного процесуального правонаступництва, то дані обставини також є підставою для заміни сторони у виконавчому провадженні.

Відповідно до положень ст. 334 ГПК України встановлено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону

її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

За таких обставин, суд вважає, що КП «Смілакомунтеплоенерго» не може бути належною стороною у виконавчому провадженні по виконанню рішення у даній справі.

Оцінивши додані до заяви докази, суд приходить до висновку про задоволення заяви та заміну сторони виконавчого провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 234, 334 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Заяву директора Комунального підприємства Смілакомунтеплоенерго Сенатор М.О. про заміну сторони виконавчого провадження у справі № 925/249/13-г за позовом Публічного акціонерного товариства національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сміла Енергоінвест" про стягнення 11 941 974,93 грн. задовольнити.

Замінити боржника у справі № 925/249/13 з Комунального підприємства «Смілакомунтеплоенерго» (; місцезнаходження 20701 Черкаська область, м. Сміла, вул. В.Чорновола, 72-А) на первісного боржника (відповідача) по справі Товариства з обмеженою відповідальністю «Сміла Енергоінвест» (; місцезнаходження: 20701 Черкаська область, м. Сміла, вул. Свердлова, 94).

Ухвала протягом десяти днів може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду.

СУДДЯ К.І.Довгань