РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

16.03.2021Справа № 910/65/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Удалової О.Г., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін (без проведення судового засідання) господарську справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Добропільська ЦЗФ"

до Акціонерного товариства "Українська залізниця"

про стягнення 84 762,37 грн,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "ДТЕК Добропільська ЦЗФ" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі - відповідач) про стягнення 84 762,37 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем були відправлені вагони з вантажем (кам`яне вугілля) за залізничними накладними, однак, під час слідування вагонів була виявлена нестача вантажу, про що складено комерційні акти № 494209/120, № 494209/121, № 494209/104, № 494209/100, № 494209/103, № 494209/105, № 494209/106, № 494209/112, № 494209/113, № 494209/114. Відтак, оскільки саме залізниця не забезпечила збереження вантажу під час його перевезення, позивач просить стягнути з відповідача вартість втраченого вантажу у загальній сумі 84 762,37 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.01.2021 відкрито провадження у справі № 910/65/21, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (без проведення судового засідання), встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи.

08.02.2021 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній проти позовних вимог заперечує та просить відмовити в задоволенні в повному обсязі, посилаючись на те, що відповідно до ст. 115 Статуту залізниць України вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунку або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу. З огляду на те, що позивач не додав документи на підтвердження оплати оспорюваного вантажу відправнику, позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши надані документи та матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив:

Відповідно до вимог ст. 908 ЦК України перевезення вантажу здійснюється за договором перевезення; загальні умови визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Статтею 307 ГК України передбачено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до п. 2 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 457 від 6 квітня 1998 р., Статут залізниць України (далі - Статут) визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під`їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту.

Згідно зі ст. 5 Статуту, на підставі цього Статуту Мінтранс затверджує: Правила перевезення вантажів; Технічні умови навантаження і кріплення вантажів; Правила перевезення пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом України; інші нормативні документи.

Статтею 6 Статуту визначено, що накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Відповідно до ст. 22 Статуту за договором залізничного перевезення вантажу залізниця зобов`язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобов`язується сплатити за перевезення встановлену плату.

Частинами 1, 2, 5 ст. 23 Статуту передбачено, що відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем. Форма накладної і порядок її заповнення, а також форма квитанції затверджуються Мінтрансом.

Судом встановлено, що протягом липня 2020 року позивачем (відправник) на адресу «Вуглегірська ТЕС» (одержувач) були відправлені залізничні вагони №№ 62604103, 56865819, 56009962, 67669382, 56265580, 63009856. 60037835, 53420436, 64093313, 53196051, 63488043, 61191045, 56213077, 53516118, 53589438, 67911172, з вугіллям кам`яним.

Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи залізничними накладними №№ 49816622, 49801111, 49651326, 49613755, 49651342, 49644248, 49644180, 49706088, 49706724, 49719016, згідно з якими вантаж був прийнятий до перевезення відповідачем.

Під час перевезення зазначеного вантажу на станціях Світлодарське Донецької залізниці було проведено перевірку та переважування вантажу та встановлено недостачу вугілля кам`яного, в зв`язку з чим складені наступні комерційні акти:

1) № 494209/120 від 29.07.2020, в якому зазначено, що в накладній № 49816622 від 26.07.2020 вказано тару вагону № 62604103 - 23500 кг, нетто - 68000 кг, а при переважуванні фактично виявилось: тара вагону - 23500 кг, нетто - 64 180 кг, що менше на 3820 кг; вагону № 56865819 - 22200 кг, нетто - 68400 кг, а при переважуванні фактично виявилось: тара вагону - 22200 кг, нетто - 66300 кг, що менше на 2100 кг; при комерційному огляді: навантаження нижче рівня бортів на 200 мм, маркування трьома поздовжніми бороздами, у вагоні № 62604103 за напрямком руху над 2-3 люками мається заглиблення 3000*3000*500 мм, у вагоні № 56865819 за напрямком руху над 1-2 люками мається заглиблення 3000*2000*500 мм, маркування в місцях заглиблень відсутнє, просипу вантажу немає, вагони технічно справні;

2) № 494209/121 від 29.07.2020, в якому зазначено, що в накладній № 49801111 від 25.07.2020 вказано тару вагону № 56009962 - 22300 кг, нетто - 69 700 кг, а при переважуванні фактично виявилось: тара вагону - 22300 кг, нетто - 68 440 кг, що менше на 1260 кг; при комерційному огляді вагона встановлено: навантаження нижче рівня бортів на 400 мм, маркування трьома поздовжніми бороздами, у вагоні № 56009962 за напрямком руху над 2-4 люками мається заглиблення 3500*1000*500 мм, маркування в місцях заглиблень відсутнє, просипу вантажу немає, вагон технічно справний.

3) № 494209/104 від 18.07.2020, в якому зазначено, що в накладній № 49651326 від 16.07.2020 вказано тару вагону № 67669382 - 25000 кг, нетто - 67200 кг, а при переважуванні фактично виявилось: тара вагону - 25000 кг, нетто - 64100 кг, що менше на 3100 кг; при комерційному огляді вагона встановлено: навантаження нижче рівня бортів на 400 мм, маркування трьома поздовжніми бороздами, у вагоні № 67669382 за напрямком руху потоптано по всій площі вагону, праворуч з 1-7 люк мається заглиблення на всю довжину вагону*2000*400 мм, маркування в місцях заглиблень відсутнє, просипу вантажу немає, вагон технічно справний.

4) № 494209/100 від 16.07.2020, в якому зазначено, що в накладній № 49613755 від 13.07.2020 вказано тару вагону № 56265580 - 21800 кг, нетто - 66100 кг, а при переважуванні фактично виявилось: тара вагону - 21800 кг, нетто - 63780 кг, що менше на 2320 кг; при комерційному огляді вагона встановлено: навантаження нерівномірне, маркування трьома поздовжніми бороздами, у вагоні № 56265580 за напрямком руху над 1-7 люками мається заглиблення 10500*2800*200 мм, маркування в місцях заглиблень відсутнє, просипу вантажу немає, вагон технічно справний.

5) № 494209/103 від 18.07.2020, в якому зазначено, що в накладній № 49651342 від 16.07.2020 вказано тару вагону № 63009856 - 23000 кг, нетто - 68800 кг, а при переважуванні фактично виявилось: тара вагону - 23000 кг, нетто - 66900 кг, що менше на 1900 кг; при комерційному огляді вагона встановлено: навантаження нижче рівня бортів на 400 мм, маркування трьома поздовжніми бороздами, у вагоні № 63009856 за напрямком руху над 4-6 люками на всю ширину вагону мається заглиблення *600*400 мм, маркування в місцях заглиблень відсутнє, просипу вантажу немає, вагон технічно справний.

6) № 494209/105 від 18.07.2020, в якому зазначено, що в накладній № 49644248 від 15.07.2020 вказано тару вагону № 60037835 - 23800 кг, нетто - 68700 кг, а при переважуванні фактично виявилось: тара вагону - 23800 кг, нетто - 66580 кг, що менше на 2120 кг, тару вагону № 53420436- 22800 кг, нетто - 66900 кг, а при переважуванні фактично виявилось: тара вагону - 22800 кг, нетто - 62760 кг, що менше на 4140 кг, тару вагону № 64093313 - 23700 кг, нетто - 66200 кг, а при переважуванні фактично виявилось: тара вагону - 23700 кг, нетто - 61920 кг, що менше на 4280 кг; при комерційному огляді вагона № 60037835 встановлено: за напрямком руху над 1-7 люками на всю довжину вагону мається заглиблення *2000*300 мм, № 64093313 встановлено: за напрямком руху над 1-6 люками мається заглиблення 8500*3000*300 мм, № 533420436 встановлено: за напрямком руху над 1-6 люками мається заглиблення 8500*3000*300 мм, маркування в місцях заглиблень відсутнє, просипу вантажу немає, вагони технічно справні.

7) № 494209/106 від 18.07.2020, в якому зазначено, що в накладній № 49644180 від 15.07.2020 вказано тару вагону № 53196051 - 22100 кг, нетто - 66500 кг, а при переважуванні фактично виявилось: тара вагону - 22100 кг, нетто - 63960 кг, що менше на 2540 кг, тару вагону № 63488043 - 23800 кг, нетто - 66100 кг, а при переважуванні фактично виявилось: тара вагону - 23800 кг, нетто - 63260 кг, що менше на 2840 кг, тару вагону № 61191045 - 22500 кг, нетто - 64900 кг, а при переважуванні фактично виявилось: тара вагону - 22500 кг, нетто - 61680 кг, що менше на 3220 кг; тару вагону № 56213077 - 23000 кг, нетто - 69000 кг, а при переважуванні фактично виявилось: тара вагону - 23000 кг, нетто - 65220 кг, що менше на 3780 кг при комерційному огляді вагона № 53196051 встановлено: за напрямком руху над 1-7 люками на всю довжину вагону мається заглиблення *2000*200 мм, № 63488043 встановлено: за напрямком руху над 1-6 люками на всю ширину вагону мається заглиблення *6000*300 мм, № 61191045 встановлено: за напрямком руху над 4-6 люками мається заглиблення 3000*4500*500 мм, № 56213077 встановлено: за напрямком руху над 1-7 люками вздовж усього борту пониження погрузки на 400 мм, маркування в місцях заглиблень відсутнє, просипу вантажу немає, вагони технічно справні.

8) № 494209/112 від 23.07.2020, в якому зазначено, що в накладній № 49706088 від 19.07.2020 вказано тару вагону № 53516118 - 21400 кг, нетто - 68800 кг, а при переважуванні фактично виявилось: тара вагону - 21400 кг, нетто - 66480 кг, що менше на 2320 кг; при комерційному огляді вагона встановлено: навантаження нижче рівня бортів на 200 мм, маркування трьома поздовжніми бороздами, за напрямком руху зліва над 1-7 люками мається заглиблення на всю довжину вагону *2600*500 мм, маркування в місцях заглиблень відсутнє, просипу вантажу немає, вагон технічно справний.

9) № 494209/113 від 23.07.2020, в якому зазначено, що в накладній № 49706724 від 19.07.2020 вказано тару вагону № 53589438 - 21800 кг, нетто - 68700 кг, а при переважуванні фактично виявилось: тара вагону - 21800 кг, нетто - 66400 кг, що менше на 2300 кг; при комерційному огляді вагона встановлено: навантаження нижче рівня бортів на 200 мм, маркування поздовжніми бороздами, за напрямком руху над 1-2 люками мається заглиблення 3000мм*2600мм*500 мм, маркування в місцях заглиблень відсутнє, просипу вантажу немає, вагон технічно справний.

10) № 494209/114 від 23.07.2020, в якому зазначено, що в накладній № 49719016 від 20.07.2020 вказано тару вагону № 67911172 - 22400 кг, нетто - 70900 кг, а при переважуванні фактично виявилось: тара вагону - 22400 кг, нетто - 63820 кг, що менше на 7080 кг; при комерційному огляді вагона встановлено: навантаження нижче рівня бортів на 100 мм, маркування поздовжніми бороздами, за напрямком руху над 1-2 люками мається заглиблення 3000мм*2800мм*500 мм, над 6-7 люками мається заглиблення 3000мм*2800мм*500мм, маркування в місцях заглиблень відсутнє, просипу вантажу немає, вагон технічно справний.

Згідно зі ст.ст. 113, 114, 115 Статуту за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, багажу, вантажобагажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин. Залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, зокрема, за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі. Вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

На підтвердження вартості втраченого вантажу позивачем надано довідки за вказаними залізничними накладними (графа 1), про вартість вугільної продукції № 11/1697 від 27.10.2020, № 11/1686 від 27.10.2020, № 11/1689 від 27.10.2020, № 11/1692 від 27.10.2020, № 11/1699 від 27.10.2020, № 11/1691 від 27.10.2020, № 11/1693 від 27.10.2020, № 11/1694 від 27.10.2020, № 11/1695 від 27.10.2020, № 11/1696 від 27.10.2020, які в силу положень ст.ст. 114, 115 Статуту залізниць України є належними та допустимими доказами визначення вартості вантажу, оскільки вказані положення не визначають вичерпного переліку документів, якими може підтверджуватись вартість вантажу. Тому доводи відповідача з приводу недоведеності позивачем вартості втраченого вантажу є необґрунтованими.

Відповідно до ч. 2 ст. 114 Статуту залізниць України недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Пунктом 27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21 листопада 2000 р. (далі - Правила) визначено, що вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто.

При видачі вантажів, маса яких внаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить: 2% маси, зазначеної в перевізних документах для вантажу, зданого до перевезення в сирому (свіжому) або у вологому стані; 1% маси, зазначеної в перевізних документах, зокрема, для мінерального палива.

З матеріалів справи слідує, що позивач передав відповідачу для перевезення вугілля кам`яне, яке відповідно до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТЗЕД), Митного тарифу України, встановленого Законом України №584-VII від 19 вересня 2013 р. (Група 27 Палива мінеральні; нафта і продукти її перегонки; бітумінозні речовини; воски мінеральні) та розділу 1 ДСТУ 4082-2002 "Паливо тверде. Ситовий метод визначання гранулометричного складу", затвердженого наказом Держстандарту України № 163 від 19 березня 2002 р. є мінеральним паливом.

Отже, враховуючи те, що втраченим вантажем за залізничними накладними №№ 49816622, 49801111, 49651326, 49613755, 49651342, 49644248, 49644180, 49706088, 49706724, 49719016 було вугілля кам`яне - мінеральне паливо, то позивачем обґрунтовано застосовано норму природних втрат у розмірі 1% від маси вантажу при розрахунку збитків.

Виходячи з вартості 1 т вугілля кам`яного за накладними №№ 49816622 - 2326,76 грн з ПДВ, 49801111 - 2338,70 грн з ПДВ, 49651326 - 2398,80 грн, 49613755- 2178,71 грн з ПДВ, 49651342 - 2195,80 грн з ПДВ, 49644248 - 2159,04 грн з ПДВ, 49644180 - 2195,80 грн з ПДВ, 49706088 - 2282,34 грн з ПДВ, 49706724- 2244,52 грн з ПДВ, 49719016 - 2317,70 грн з ПДВ.

Перевіривши розрахунок позивача вартості втраченого вантажу, що перевозився у вагонах №№ 62604103, 56865819, 56009962, 67669382, 56265580, 63009856. 60037835, 53420436, 64093313, 53196051, 63488043, 61191045, 56213077, 53516118, 53589438, 67911172, судом встановлено, що він є обґрунтованим, у зв`язку з чим вимоги позивача про стягнення з відповідача збитків у розмірі 84 762,37 грн підлягають задоволенню.

Згідно з вимогами ст. 924 ЦК України перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Відповідно до ч. 3 ст. 314 ГК України за шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, перевізник відповідає у разі втрати або нестачі вантажу - в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає.

Доказів відшкодування відповідачем на користь позивача заявлених до стягнення збитків суду не надано.

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно із ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до положень ст. 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, згідно положень ст. 74 Господарського процесуального кодексу України. Згідно зі ст. 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З огляду на вищенаведені норми, враховуючи доведення позивачем своїх позовних вимог, а відповідачем не представлення суду більш вірогідних доказів, ніж ті, які надані позивачем, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача 84 762,37 грн збитків.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 13, 73, 74, 76-79, 86, 129, 232, 233, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, cуд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, місто Київ, вулиця Єжи Гедройця, будинок 5, ідентифікаційний код 40075815) на користь Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Добропільська ЦЗФ» (85000, Донецька область, місто Добропілля, вулиця Київська, будинок 1, ідентифікаційний код 00176472) 84 762 (вісімдесят чотири тисячі сімсот шістдесят дві) грн 37 коп. збитків та судовий збір у розмірі 2 102 (дві тисячі сто дві) грн 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення підписано 16.03.2021.

Суддя О.Г. Удалова