ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

11 березня 2021 року м. ХарківСправа № 922/586/16

Господарський суд Харківської області у складі: судді Усатого В.О.

при секретарі судового засідання Мазуренко А.О.

та за участю:

від позивача АТ "НАК Нафтогаз України" - адвокат Єфременко О.О. (довіреність 14-13 від 15.01.2021, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю від 23.03.2018 КС 6537/10);

від відповідача - адвокат Сивак А.Ю. (довіреність від 10.01.2018 б/н; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю від 14.11.2005 № 1359),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Господарського суду Харківської області матеріали справи

за позовом Публічного АТ "НАК "Нафтогаз України" м. Київ
до ПрАТ "Харківська ТЕЦ-5", с. Подвірки
про стягнення
ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулось до суду з позовом, в якому просить стягнути з ПрАТ "Харківська ТЕЦ-5" у зв`язку з простроченням виконання зобов`язань за Договором купівлі-продажу природного газу від 19.12.2013 № 1898/14-ТЕ-32 пеню в розмірі 16201,42 грн, втрат від інфляційних процесів за весь час прострочення в розмірі 355748,24 грн, 3% річних у розмірі 890,95 грн.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 27.04.2016 провадження у справі № 922/586/16 зупинено до розгляду по суті Господарським судом міста Києва справи № 910/6869/16 за позовом ПАТ "Харківська ТЕЦ-5" до ПАТ "НАК "Нафтогаз України" про визнання частково недійсним правочину зарахування зустрічних однорідних вимог.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.06.2016 матеріали справи № 910/6869/16 за позовом ПАТ "Харківська ТЕЦ-5" до ПАТ "НАК "Нафтогаз України" про визнання правочину недійсним направлено за підсудністю до Господарського суду Харківської області.

Ухвалою суду від 31.10.2020 матеріали справи № 922/586/16 за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до Публічного акціонерного товариства "Харківська ТЕЦ-5" про стягнення 372840,61 грн передано за підсудністю до Господарського суду Харківської області для розгляду в межах провадження у справі № Б-23/75-02 про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Харківська ТЕЦ-5".

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 15.11.2019, справу було передано до провадження судді Усатому В.О.

Судом встановлено, що Господарським судом Харківської області 25.08.2020 по справі № 910/6869/16, до розгляду якої було зупинено провадження постановлено рішення. Ухвалено позовні вимоги ПрАТ "Харківська ТЕЦ-5" задовольнити, визнати недійсним правочин зарахування зустрічних однорідних вимог, оформлений заявою ПАТ "Харківська ТЕЦ-5" № 01-12/2160 від 27.12.2013 в частині припинення зобов`язань ПАТ "НАК Нафтогаз" перед ПАТ "Харківська ТЕЦ-5" за договором про відступлення прав вимоги № 14/6335/13 від 27.12.2013 на суму 46 027 619,42 грн та зобов`язань ПАТ "Харківська ТЕЦ-5" на суму пені 10 886 099,66 грн; штрафу 7 872 494,52 грн; за договором № 346-БО від 02.07.2012 на суму пені - 3 679 302,85 грн, штрафу - 3 483 808,55 грн; за договором № 13/3040-БО-32 від 28.12.2012 на суму пені - 6 414 343,36 грн; за договором № 13/3039-ТЕ-32 від 28.12.2012 на суму пені - 9 583 435,57 грн; за договором № 620-ПР від 28.12.2012 на суму пені - 1 836 214,03 грн, штрафу - 2 271 920,88 грн.; всього на загальну суму 46 027 619,42 грн.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 16.12.2020 (повний текст складено та підписано 21.12.2020) за апеляційною скаргою представника ПАТ "НАК "Нафтогаз України" розглянуто справу № Б-23/75-02 (910/6869/16), апеляційну скаргу представника ПАТ "НАК "Нафтогаз України" залишено без задоволення, рішення Господарського суду Харківської області від 25.08.2020 у справі № Б-23/75-02 (910/6869/16) залишено без змін.

З огляду на усунення обставин, які зумовили зупинення провадження у справі, ухвалою Господарського суду Харківської області від 14.01.2021 провадження у справі № 922/586/16 поновлено. Призначено справу до розгляду в підготовчому засіданні.

При поновленні провадження у справі суд зазначив про наступне: ухвалою Господарського суду Харківської області від 15.12.2020 закрито провадження у справі № № Б-23/75-02 про банкрутство ПрАТ "Харківська ТЕЦ-5".

Як встановлено та зазначено вище, відповідно до ухвали Господарського суду Харківської області від 31.10.2020, справу № 922/586/16 передано за підсудністю до Господарського суду Харківської області для розгляду в межах провадження у справі № Б-23/75-02 про банкрутство ПАТ "Харківська ТЕЦ-5".

Частиною 2 статті 31 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що справа, прийнята судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому суду.

Отже, оскільки на час передання справи № 922/586/16 до розгляду в межах справи № Б-23/75-02 про банкрутство, провадження у справі про банкрутство "Харківська ТЕЦ-5" тривало, а станом на момент поновлення справи № 922/586/16, провадження у справі № Б-23/75-02 про банкрутство ПАТ "Харківська ТЕЦ-5" закрито та, відповідно до статті 31 ГПК України, справа має бути розглянута у тому ж складі суду, до якого її було передано.

До суду від ПрАТ "Харківська ТЕЦ-5" надійшла заява (вх.629 від 04.02.2021), в якій просить закрити провадження у справі. В якості правових підстав для закриття провадження у справі посилається на Закон України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" від 03.11.2016 № 1730-VIII.

Розгляд справи в підготовчому засіданні було відкладено відповідною ухвалою суду на 11.03.2021.

До суду від ПрАТ "Харківська ТЕЦ-5" надійшла заява (вх.1130 від 26.02.2021), в якій просить суд долучити до матеріалів справи копії меморіальних ордерів про перерахування ПрАТ "Харківська тЕЦ-5" грошових коштів на користь АТ НАК "Нафтогаз України".

Зазначені документи оглянуті судом та долучені до матеріалів справи.

В судовому засіданні 11.03.2021 представник ПрАТ "Харківська ТЕЦ-5" оголосив суду заяву (вх.629 від 04.02.2021). Відповідач зауважив, що відповідно до частини 3 статті 7 Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" від 03.11.2016 № 1730-VIII на заборгованість за природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, погашену до набрання чинності цим Законом, неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються, а нараховані підлягають списанню з дня набрання чинності цим Законом.

Закон від 03.11.2016 № 1730-VIII набрав чинності 30.11.2016.

Відповідач стверджує, що заборгованість перед АТ "НАК Нафтогаз" за договором № 1898/14-ТЕ-32 від 19.12.2013 сплачено в повному обсязі ДО набрання чинності Законом від 03.11.2016 № 1730-VIII, отже нарахування АТ "НАК Нафтогаз" пені, 3% річних та втрат від інфляції, які заявлені до стягнення у даній справі, є безпідставним та не ґрунтується на положеннях чинного законодавства.

Позивач заперечував проти такої позиції відповідача.

Заслухавши пояснення представників сторін та розглянувши заяву відповідача (вх.629 від 04.02.2021), судом встановлено наступне.

19.12.2013 між ПАТ "НАК Нафтогаз України" (продавець) та ПАТ "Харківська ТЕЦ-5" укладено договір № 1898/14-ТЕ-32 купівлі-продажу природного газу.

Відповідно до пунктів 1.1 та 1.2 Договору Продавець передає у Власність покупця природний газ. Газ, що продається за цим Договором, використовується виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається населенням, релігійними організаціями, національними творчими спілками та їх регіональними осередками (крім обсягів, що використовуються для виробничо-комерційної діяльності).

Відповідно до п. 6.1 Договору Оплата за газ здійснюється Покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати вартості обсягів газу у термін до 14 числа місяця, наступного за місяцем поставки.

На виконання умов Договору № 1898/14-ТЕ-32 АТ НАК "Нафтогаз України" протягом січня-грудня 2014 року поставив природний газ ПрАТ "Харківська ТЕЦ-5".

Однак, ПрАТ "Харківська ТЕЦ-5" неналежним чином виконувало взяті на себе за Договором зобов`язання щодо своєчасності оплати за отриманий газ.

Наведені обставини не заперечуються представниками сторін.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 09.04.2015 у справі № 922/1108/15 присуджено до стягнення з ПрАТ "Харківська ТЕЦ-5" на користь НАК Нафтогаз України" основний борг у сумі 96784,25 грн; 3% річних у розмірі 1582287,60 грн; втрати від інфляції у розмірі 14557331,92 грн та судовий збір 44015,75 грн за зобов`язаннями січень - грудень 2014 по Договору № 1898/14-ТЕ-32 від 19.12.2013 про закупівлю природного газу за період 15.02.2014 по 03.02.2015.

Звертаючись з позовною заявою у даній справі № 922/586/16, АТ НАК "Нафтогаз України" зазначає про те, що ПрАТ "Харківська ТЕЦ-5" 26.05.2015 ПОГАСИВ основний борг за Договором № 1898/14-ТЕ-32 від 19.12.2013 про закупівлю природного газу. З огляду на період прострочення ПрАТ "Харківська ТЕЦ-5" сплати основного боргу та з урахуванням періоду, за який стягнуто з ПрАТ "Харківська ТЕЦ-5" інфляційні та 3% річних, АТ "НАК Нафтогаз України" нарахував та завив до стягнення у даній справі за період з 04.02.2015 по 26.05.2015 :

- пеню у розмірі 16201,42 грн;

- 3% річних у розмірі 890,95 грн;

- втрати від інфляції 355748,24 грн.

Судом встановлено, про що не заперечує позивач, більше того, самостійно зазначає у власній позовній заяві, відповідачем 26.05.2015 сплачено ОСНОВНИЙ БОРГ за Договором № 1898/14-ТЕ-32 від 19.12.2013 про закупівлю природного газу ПОВНІСТЮ. Наведені обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи меморіальними ордерами.

Надаючи правову кваліфікацію правовідносинам сторін у даній справі, суд зазначає про наступне:

відповідно до приписів статей 11, 629 ЦК України договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі статтею 526 ЦК України та статтею 193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У частині першій статті 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За змістом статті 625 цього Кодексу боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

На підставі статті 202 ГК України господарське зобов`язання припиняється: виконанням, проведеним належним чином; зарахуванням зустрічної однорідної вимоги або страхового зобов`язання; у разі поєднання управненої та зобов`язаної сторін в одній особі; за згодою сторін; через неможливість виконання та в інших випадках, передбачених цим Кодексом або іншими законами.

Згідно статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

30.11.2016 набрав чинності Закон України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії".

Згідно зі статтею 2 Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" дія останнього поширюється на відносини із врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії.

Частиною першою статті 3 Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" передбачено, що для участі у процедурі врегулювання заборгованості теплопостачальні та теплогенеруючі організації, підприємства централізованого водопостачання та водовідведення включаються до реєстру, який веде центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства.

Частиною третьою статті 7 Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" врегульовано питання списання неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за енергоносії, централізоване водопостачання та водовідведення; передбачено, що на заборгованість за природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, погашену до набрання чинності цим Законом неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються, а нараховані підлягають списанню з дня набрання чинності цим Законом.

Таким чином, частина третя статті 7 Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" є нормою прямої дії і передбачає можливість уникнення боржником відповідальності за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання як у спосіб ненарахування йому неустойки, інфляційних втрат, відсотків річних, так і у спосіб списання цих нарахувань. Право не нараховувати неустойку, інфляційні втрати, відсотки річних не ставиться в залежність від будь-яких інших умов, окрім погашення боржником заборгованості за отриманий природний газ до набрання чинності Законом. Зокрема, реалізація цієї норми не потребує включення підприємства до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості.

З огляду на зазначені положення Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" та встановивши, що відповідачем отриманий від позивача природний газ використовувався виключно для виробництва теплової енергії, яка споживалась населенням, релігійними організаціями, національними творчими спілками та їх регіональними осередками (крім обсягів, що використовуються для виробничо-комерційної діяльності); відповідач є суб`єктом господарювання, діяльність якого пов`язана, в тому числі, з виробництвом теплової енергії; відповідач належить до підприємств, на відносини із врегулювання заборгованості яких поширюється дія Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії"; погашення основної заборгованості за переданий позивачем відповідачу природний газ за Договором було здійснено до набрання чинності Законом України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", - суд вважає обґрунтованим висновок про те, що зобов`язання зі сплати нарахованих АТ НАК "Нафтогаз України" пені, 3% річних та втрат від інфляції припинились, оскільки відповідно до положень названого Закону на заборгованість за природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, погашену до набрання чинності цим Законом, неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються, а нараховані підлягали списанню з дня набрання чинності цим Законом.

Наведена правова позиція неодноразово була викладена у постановах Верховного Суду, зокрема: від 16.01.2019 у справі № 905/299/18, від 12.02.2019 у справі № 917/440/18, від 26.02.2019 у справі № 926/992/18, від 04.04.2019 у справі № 906/576/18, від 13.05.2019 у справі № 914/1535/18, від 14.05.2019 у справі № 905/300/18, від 29.05.2019 у справі № 916/2279/18, від 10.06.2019 у справі № 904/4592/18, від 11.06.2019 у справі № 905/1964/18, від 25.07.2019 № 916/2278/18.

Як встановлено та зазначено вище, предметом позовних вимог у даній справі є стягнення з відповідача 3% річних, втрат від інфляції та пені, які нараховані на заборгованість ПрАТ "Харківська ТЕЦ-5" (теплопостачальної та теплогенеруючої органзіації), яка сплачена ДО набрання чинності Законом України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії". Отже, вона в силу вимог зазначеного Закону підлягає списанню.

З огляду на викладене, предмет спору у даній справі, який складається із нарахованих та заявлених до стягнення (пені, втрат від інфляції, 3 відсотків річних на заборгованість за природний газ, отриманий для використовується виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається населенням, релігійними організаціями, національними творчими спілками та їх регіональними осередками, яка повністю сплачена до моменту набрання Законом від 03.11.2016 № 1730-VIII законної сили) відсутній.

Відповідно до частини 2 статті 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі за відсутністю предмету спору.

Пунктом 2 частини 2 статті 185 ГПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про те, що обставини, викладені у заяві відповідача (вх. 629 від 04.02.2021), підтверджуються матеріалами справи, вимоги заяви є обґрунтованими, отже, заява підлягає задоволенню, а провадження у справі підлягає закриттю.

Щодо судових витрат у вигляді судового збору, сплаченого позивачем за звернення з позовом у даній справі, суд зазначає про наступне.

Відповідно до пункту 5 ч. 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Отже, суд роз`яснює позивачу його право звернутися з відповідним клопотанням про повернення з Державного бюджету судового збору, сплаченого за звернення з позовом у даній справі у зв`язку з закриттям провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 129, 169, 185, 231, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити заяву ПрАТ "Харківська ТЕЦ-5" (вх. 629 від 04.02.2021) про закриття провадження у справі.

Провадження у справі закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в порядку та у строки, передбачені статтями 254-258 ГПК України.

Повний текст ухвали складено та підписано 15.03.2021.

Суддя В.О. Усатий