РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

26.02.2021Справа № 910/13806/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Баранова Д.О. за участю секретаря судового засідання Зарудньої О.О., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" (04655, м. Київ, вул. Вікентія Хвойки, 21; ідентифікаційний код 35326253)

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфа Крос" (03134, м. Київ, вул. Сім`ї Сосніних, буд. 11, 1-й поверх будівлі, літера А; ідентифікаційний код 39724812)

2) Акціонерного товариства "Фондова біржа ПФТС" (01004, м. Київ, вул. Шовковична, буд. 42- 44; ідентифікаційний код 21672206)

3) приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Білоконь Миколи Вадимовича (03035, м. Київ, вул. Сурикова, 3 корп. 8-Б, прим. 644)

за участю третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Приватне акціонерне товариство "Айбокс Банк" (03150, м. Київ, вул. Ділова, буд. 9 А; ідентифікаційний код 21570492)

за участю третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 )

про визнання недійсним аукціону, визнання недійсним протоколу аукціону та біржового контракту

Представники сторін:

від позивача: Середюк Б.Л.

від відповідача-1: Дедіщева В.І.

від відповідача-2: Боченко П.С., Холодян Д.А.

від відповідача-3: Білоконь М.В.

від третьої особи-1: не з`явився

від третьої особи-2: Семенова О.В.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфа Крос", Акціонерного товариства "Фондова біржа ПФТС", приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Білоконь Миколи Вадимовича, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Приватного акціонерного товариства "Айбокс Банк" та ОСОБА_1 , в якому позивач просить суд:

- визнати недійсним аукціон проведений 17.03.2020 Акціонерним товариством "Фондова біржа ПФТС" з продажу цінних паперів, а саме: простих іменних бездокументарних акцій, емітент: Приватне акціонерне товариство "Айбокс Банк", , ISIN UA, у кількості 10 376 500 акцій, номінальною вартістю 1, 18 грн кожна, загальною номінальною вартістю 12 244 270, 00 грн, що складає 6, 122 % статутного капіталу Приватного акціонерного товариства "Айбокс Банк", покупцем яких стало Товариство з обмеженою відповідальністю "Альфа Крос";

- визнати недійсним протокол аукціону та біржовий контракт, що були укладені за результатами аукціону проведеного 17.03.2020 року Акціонерним товариством "Фондова біржа ПФТС" з продажу цінних паперів, а саме: простих іменних бездокументарних акцій, емітент: Приватне акціонерне товариство "Айбокс Банк", , ISIN UA, у кількості 10 376 500 акцій, номінальною вартістю 1, 18 грн кожна, загальною номінальною вартістю 12 244 270, 00 грн, що складає 6, 122 % статутного капіталу Приватного акціонерного товариства "Айбокс Банк", покупцем яких стало Товариство з обмеженою відповідальністю "Альфа Крос" ().

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.09.2020 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" залишено без руху. Встановлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" п`ятиденний строк з дня вручення ухвали для усунення недоліків шляхом подання до суду: інформації щодо офіційної адреси місцезнаходження приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Білоконь Миколи Вадимовича та доказів направлення копії позовної заяви на його адресу (у випадку необхідності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви; доказів наявності у адвоката О.П. Атаманенка права представляти інтереси Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи", в тому числі підписувати позовні заяви від його імені; доказів доплати судового збору (оригінал платіжного доручення) в розмірі 2 007, 00 грн.

28.09.2020 до Господарського суду міста Києва надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.10.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, підготовче засідання призначено на 11.11.2020.

17.09.2020 до Господарського суду міста Києва надійшов відзив на позовну заяву від відповідача-1, в якому останній просить суд відмовити у задоволенні позову.

13.10.2020 до Господарського суду міста Києва надійшов відзив на позовну заяву від третьої особи-2, в якому остання просить суд відмовити у задоволенні позову.

22.10.2020 до Господарського суду міста Києва надійшла заява позивача про вжиття заходів забезпечення позову та клопотання про витребування доказів.

23.10.2020 до Господарського суду міста Києва надійшов відзив на заяву про вжиття заходів забезпечення позову від відповідача-3.

26.10.2020 до Господарського суду міста Києва надійшов відзив на заяву про вжиття заходів забезпечення позову від відповідача-1.

30.10.2020 до Господарського суду міста Києва надійшов відзив на позовну заяву від відповідача-2, в якому відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.10.2020 у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову відмовлено.

03.11.2020 до Господарського суду міста Києва надійшов відзив на позовну заяву від відповідача-3, в якому відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

10.11.2020 до Господарського суду міста Києва надійшла відповідь на відзив відповідача-2 на позовну заяву.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.11.2020 у підготовчому засіданні оголошено перерву до 09.12.2020.

30.11.2020 до Господарського суду міста Києва надійшли письмові заперечення відповідача-1 на клопотання позивача про витребування матеріалів виконавчого провадження та заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву.

01.12.2020 до Господарського суду міста Києва надійшла заява позивача про зміну (доповнення) підстав позову.

08.12.2020 до Господарського суду міста Києва надійшли письмові заперечення відповідача-1 щодо заяви позивача про зміну (доповнення) підстав позову.

08.12.2020 до Господарського суду міста Києва надійшли письмові пояснення третьої особи-1, в якому остання просить суд відмовити у задоволенні позову.

09.12.2020 до Господарського суду міста Києва надійшов відзив від відповідача-3 на заяву про зміну (доповнення) підстав позову.

За наслідками розгляду у судовому засіданні 09.12.2020 заяви позивача про зміну (доповнення) підстав позову та заслухавши пояснення представників сторін, зазначив, що така заява приймається судом до розгляду, а подальший розгляд справи здійснюватиметься з її урахуванням. Дана інформація занесена до протоколу судового засідання від 09.12.2020.

Також у даному засіданні представник позивача надав пояснення по суті клопотання про витребування доказів, просив суд розглядати клопотання лише в частині витребування у відповідача-3 матеріалів зведеного виконавчого провадження № 61555425 та відповідно просив суд його задовольнити.

Суд, розглянувши клопотання позивача в частині витребування у відповідача-3 матеріалів зведеного виконавчого провадження № 61555425 та заслухавши пояснення представників сторін, дійшов висновку відмовити у його задоволенні з підстав необґрунтованості. Дана інформація занесена до протоколу судового засідання від 09.12.2020.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.12.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 20.01.2021.

20.01.2021 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання позивача про приєднання доказів до матеріалів справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.01.2021 у судовому засіданні оголошено перерву до 10.02.2021.

05.02.2021 до Господарського суду масті Києва від відповідача-1 - Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфа Крос" надійшли додаткові пояснення.

08.02.2021 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшли додаткові пояснення у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.02.2021 у судовому засіданні оголошено перерву до 19.02.2021.

17.02.2021 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Білоконь Миколи Вадимовича про долучення доказів до справи.

Судове засідання призначене на 19.02.2021 не відбулося у зв`язку з перебуванням судді Баранова Д.О. на лікарняному.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.02.2021 справу призначено до розгляду на 26.02.2021.

У судовому засіданні 26.02.2021 представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд про їх задоволенні.

Представники відповідачів 1-3 заперечили щодо заявлених позовних вимог, просили суд відмовити в задоволенні позову.

Представник третьої особи-2 заперечив щодо заявлених позовних вимог та також просив суд відмовити у задоволенні позову.

Представник третьої особи-1 у судове засідання не з`явився, причини неявки суд не повідомив, про місце дату та час судового розгляду повідомлявся належним чином.

Таким чином, приймаючи до уваги, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи у судовому засіданні 26.02.2021 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача, відповідачів та третьої особи, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

17.03.2020 відбувся аукціон, проведений АТ "Фондова біржа ПФТС" з продажу цінних паперів на які звернуто стягнення. Покупцем цінних паперів (прості іменні бездокументарні акції, емітент: ПрАТ "Айбокс Банк", , ISIN UA, у кількості 10 376 500 акцій, номінальною вартістю 1,18 грн кожна, загальна номінальна вартість 12 244 270,00 грн, що складає 6,122% статутного капіталу ПрАТ "Айбокс Банк") стало ТОВ "Альфа Крос".

Як про це зазначає позивач, у провадженні Голосіївського районного суду міста Києва перебувала справа № 752/24858/18 за позовом ТОВ "Паритет фінанси" (ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 17.06.2020 у справі № 752/24858/18 стягувача було замінено на ТОВ "Кредитні ініціативи") про стягнення з ОСОБА_1 на користь товариства заборгованості.

В рамках даної справи, ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 08.02.2019 було вжито заходи забезпечення позову та накладено арешт на майно ОСОБА_1, зокрема на:

- прості іменні акції у кількості 10 376 500 (десять мільйонів триста сімдесят шість тисяч п`ятсот) штук, що становить 6,1220% статутного капіталу ПрАТ "Айбокс Банк";

- зобов`язано депозитарну установу, в якій відкрито рахунок в цінних паперах депонента ОСОБА_1 внести зміни до системи депозитарного обліку щодо накладення арешту на цінні папери;

- зобов`язано ПАТ "Національний депозитарій України" направити депозитарним установам повідомленні з судовим рішенням про арешт акцій та про заборону вчиняти будь-які дії із зазначеними цінними паперами.

З метою виконання зазначеної ухвали суду, ТОВ "Паритет Фінанс" направило відповідну заяву від 15.03.2019 із зазначеною ухвалою на адресу ПАТ "Національний депозитарій України".

Також, з метою виконання зазначеної ухвали, приватним виконавцем Шмідт К.В. 16.03.2020 було винесено постанову ВП № 61561577 про арешт простих іменних акцій у кількості 10 376 500 штук, що становить 6,122% статутного капіталу ПАТ "Айбокс Банк". Та направлено, зокрема, на адреси Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, ПАТ "Національний депозитарій України", AT "Фондова біржа ПФТС" вимогу № 81 від 16.03.2020 приватного виконавця Шмідт К.В. про вжиття заходів з виконання постанови про арешт зазначених вище акцій.

Обґрунтовуючи необхідність звернення до суду з позовом про визнання недійсним аукціону проведеного 17.03.2020 АТ "Фондова біржа ПФТС" з продажу цінних паперів та визнання недійсним протокол аукціону та біржового контракту, що були укладені за результатами аукціону проведеного 17.03.2020, позивач обумовлює можливість задоволення позову (з урахуванням поданої заяви про зміну (доповнення) підстав позову) виходячи з наступного:

- незважаючи на встановлену заборону відчуження, зокрема, арешт простих іменних акцій у кількості 10 376 500 штук, що становить 6,122% статутного капіталу ПАТ "Айбокс Банк" (ухвала Голосіївського районного суду м. Києва від 08.02.2019 у справі № 752/24858/18, постанова від 16.03.2020 ВП 61561577 приватного виконавця Шмідт К.В. про арешт майна боржника, вимога № 81 від 16.03.2020 приватного виконавця Шмідт К.В. про вжиття заходів виконання постанови та ухвали про арешт акцій) АТ "Фондова біржа ПФТС" було 17.03.2020 проведено аукціон з продажу зазначених акцій;

- аукціон, а також протокол аукціону та біржовий контракт, що були укладені за його результатами були вчинені без додержання вимог, встановлених ст. 203 ЦК України, що відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України є підставою їх недійсності, оскільки, на момент проведення такого аукціону та оформлення його результатів існувала, встановлена судом, заборона на відчуження акцій, що були реалізовані на даному аукціоні;

- виконавцем не додержано порядку накладення арешту на цінні папери (акції), а саме - не подано постанову про арешт акцій депозитарній установі, що на переконання позивача свідчить про те, що на реалізацію передано не арештоване в установлено законом порядку майно (порушено порядок арешту акцій).

Із поданого відповідачем-1 відзиву вбачається, що останній заперечує щодо задоволення позовних вимог вказуючи наступне:

- за рахунок коштів, що надійшли від продажу, задоволено вимоги в тому числі ТОВ "Паритет Фінанс" в частині судового збору, оскільки в іншій частині стягувач не заявляв виконавчий документ до стягнення. Більше того, після отримання часткової компенсації судового збору ТОВ "Паритет Фінанс" відмовилось від стягнення іншої частини судового збору - обравши таку процесуальну форму, як відкликання виконавчого документу.

- відчуження пакету акцій АТ "Айбокс Банк" відбулося в рамках виконання зведеного виконавчого провадження за участі належної сторони - позивача ТОВ "Паритет Фінанс", який після продажу акцій відкликав виконавчий документ на решту виконавчого збору, а на основну суму стягнення виконавчий документ не заявлявся зовсім.

- реалізація акцій відбулася з відома, і більше того, за участі ТОВ "Паритет Фінанс", з належним розподілом коштів між існуючими кредиторами, відтак на переконання відповідача-1 вжиті заходи забезпечення позову за своєю суттю було вичерпано фактом реалізації та розподілом коштів;

- у позовній заяві не міститься жодного юридичного обґрунтування підстав для визнання аукціону з продажу майна недійсним;

- акції в межах виконавчого провадження, розпочатого виконавцем Білоконем М.В., реалізовані (продані) за пріоритетним обтяженням у порівнянні з обтяженням за ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 08.02.2020 у справі № 752/24858/18, зареєстрованою Шмідт К.В. Отже, жодної законодавчої заборони виконавцю здійснювати відчуження акцій в рамках виконання судового рішення, що набрало законної сили при наявності інших зареєстрованих обтяжень - не має. Навпаки, законодавством визначені підстави, які вказують на безумовну можливість проводити продаж майна на яке звернено стягнення. У протилежному випадку, наявні заборони та обтяження створювали би неможливість виконання судових рішень у виконавчому проваджені та даремність таких заходів.

Із поданого відповідачем-2 відзиву вбачається, що останній заперечує щодо задоволення позовних вимог посилаючись на наступні обставини:

- Порядком реалізації на фондовій біржі цінних паперів, на які звернено стягнення, не передбачено зняття арешту з цінних паперів під час примусової їх реалізації з метою забезпечення виконання судового рішення;

- аукціон з продажу 10 376 500 акцій ПрАТ "Айбокс Банк", що відбувся на Біржі 17.03.2020 був спрямований, зокрема, на задоволення інтересів позивача (його правопопередника) та на виконання судового рішення в справі № 752/24858/18, що цілком відповідає меті, з якою вживались заходи забезпечення позову у справі № 752/24858/18.

- аукціон з продажу 10 376 500 акцій ПрАТ "Айбокс Банк", що відбувся на Біржі, був проведений у повній відповідності до вимог Порядку, зокрема із дотриманням вимог щодо оприлюднення інформації про час та дату проведення аукціону, допуску осіб до участі в аукціоні, реєстрації заявок на участь в аукціоні, сплати гарантійних внесків, допуску учасників аукціону до торгів, фіксації його результатів, тощо. Позивачем не наводиться жодних аргументів щодо порушення Біржею вимог Порядку.

Із поданого відповідачем-3 відзиву вбачається, що останній заперечує щодо задоволення позовних вимог, виходячи з наступного:

- станом на 04.02.2020 в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна було наявне лише одне обтяження на цінні папери (дата реєстрації 17.12.2019) за постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Білоконя М.В. про арешт майна боржника від 16.12.2019, а обтяження за ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 08.02.2019 у справі № 752/24858/18 зареєстроване лише 16.03.2020, тобто через 4 місяці після реєстрації обтяження приватним виконавцем, а тому, враховуючи положення Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" та правову позицію викладену в постанові Великої палати Верховного суду від 23.10.2019 у справі № 922/3537/17 у приватного виконавця пріоритет на звернення стягнення на цінні папери.

- реалізація цінних паперів відбулась в межах зведеного виконавчого провадження № 61555425, в тому числі з виконання виконавчого листа № 752/24858/18 виданого 19.02.2020 Голосіївським районним судом міста Києва з метою виконання якого і був накладений арешт ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 08.02.2019 у справі № 752/24858/18;

- аукціон з продажу цінних паперів проведений 17.03.2020 відбувся відповідно до вимог чинного законодавства з дотриманням всіх процедур передбачених Порядком;

- позивач не зазначає який саме пункт Порядку було порушено при проведенні аукціону та яке право позивача порушено у зв`язку з його проведенням.

Третя особа-1 у поданих поясненнях просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог, з огляду на те, що доводи позивача не відповідають дійсним обставинам справи та грунтуються виключно на припущеннях.

Третя особа-2 в якості заперечень щодо задоволення позовних вимог вказує, що позивачем не було наведено жодних аргументів та не обґрунтовано з точки зору законодавства наявність підстав для визнання аукціону, протоколу аукціону та біржового контракту недійсним.

Так, статтею 86 Господарського процесуального кодексу України вказано, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно частини другої статті 16, частиною першою статті 215 ЦК України одним зі способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням стороною (сторонами) вимог, установлених частинами першою - третьою, п`ятою, шостою статті 203 цього Кодексу, зокрема у зв`язку з невідповідністю змісту правочину цьому Кодексу та іншим актам цивільного законодавства.

Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто є правочином.

Наведене узгоджується з нормами частини четвертої статті 656 ЦК України, за якою до договору купівлі-продажу на біржах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

Таким чином, правова природа продажу майна з публічних торгів дає підстави для визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, зокрема на підставі норм цивільного законодавства (статей 203, 215 ЦК України) про недійсність правочину як такого, що не відповідає вимогам закону, у разі невиконання вимог щодо процедури, порядку проведення торгів, передбачених Тимчасовим положенням.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання порушенням.

Таким чином, підставою звернення до господарського суду з позовом є порушення, невизнання або оспорення прав чи законних інтересів особи, яка звертається з таким позовом. При цьому, реалізуючи своє право на судовий захист, позивач визначає зміст свого порушеного або оспорюваного права чи законного інтересу та обґрунтовує підстави позову, виходячи з власного суб`єктивного уявлення про порушення, невизнання чи оспорювання своїх прав або законних інтересів, а також визначає спосіб захисту такого права.

Обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу, становлять підставу позову, предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, щодо якої позивач просить прийняти судове рішення. При цьому відсутність факту порушення права особи є підставою для відмови в позові, оскільки саме порушене (оспорюване) право та інтерес підлягають захисту.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 01.12.2004 № 18-рп/2004 поняття "порушене право", за захистом якого особа може звертатися до суду і яке вживається в низці законів України, має той самий зміст, що й поняття "охоронюваний законом інтерес". Щодо останнього, то в цьому ж рішенні Конституційний Суд України зазначив, що поняття "охоронюваний законом інтерес" означає правовий феномен, який: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним.

Отже, гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України захист цивільних прав та інтересів здійснюється у встановленому порядку судом шляхом, зокрема визнання незаконним рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Аналогічна правова позиція викладена у низці рішень Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, зокрема але не виключно: від 27.06.2018 у справі № 910/11255/16; від 14.05.2019 у справі № 916/465/18; від 19.02.2020 у справі № 910/16448/18.

Як слідує з матеріалів справи, на виконанні у приватного виконавця Білоконь М.В. перебуває виконавче провадження № 60886079 з примусового виконання виконавчого листа № 752/16838/18 виданого 13.12.2019 Голосіївським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 коштів на загальну суму 9 326 450, 33 грн.

Постановою приватного виконавця Білоконь М.В. від 13.12.2019 відкрито виконавче провадження № 60886079 з примусового виконання виконавчого листа № 752/16838/18.

13.12.2019 приватним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника, відповідно до якої накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника.

Постановою приватного виконавця Білоконь М.В. від 16.12.2019 накладено арешт на прості іменні акції ПрАТ "Айбокс Банк", ідентифікаційний код 21570492, у кількості 10 376 500 (десять мільйонів триста сімдесят шість тисяч п`ятсот) акцій, номінальною вартістю 1,18 грн. (одна гривня 18 копійок) кожна, що складає 6,1220% статутного капіталу ПрАТ "Айбокс Банк" (далі по тексту - цінні папери/акції).

17.12.2019 приватним виконавцем зареєстровано публічне обтяження на вищевказані цінні папери в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (копія витягу міститься в матеріалах справи).

Постановою приватного виконавця Білоконь М.В. про опис та арешт майна (коштів) боржника від 09.01.2020, описано майно, яке належить боржнику, а саме:

- прості іменні бездокументарні акції, емітент: ПрАТ "Айбокс Банк", , ISIN UA, у кількості 10 376 500 акцій, номінальною вартістю 1,18 грн. (UA) кожна, загальна номінальна вартість 12 244 270,00 грн., що складає 6,1220% статутного капіталу ПрАТ "Айбокс Банк".

04.02.2020 приватним виконавцем Білоконь М.В. передано на реалізацію наступне майно: прості іменні бездокументарні акції, емітент: ПрАТ "Айбокс Банк", , ISIN UA, у кількості 10 376 500 акцій, номінальною вартістю 1,18 грн. (UA) кожна, загальна номінальна вартість 12 244 270,00 грн., що складає 6,1220% статутного капіталу ПрАТ "Айбокс Банк".

13.03.2020 приватним виконавцем Білоконь М.В. відкрито виконавче провадження № 61554043 за заявою ТОВ "Паритет Фінанс" з примусового виконання виконавчого листа № 752/24858/18 виданого 19.02.2020 Голосіївським районним судом міста Києва.

Також 13.03.2020 приватним виконавцем Білоконь М.В. винесено постанову про об`єднання виконавчих проваджень № 60886079 та № 61554043 у зведене виконавче провадження № 61555425.

Відповідно, 17.03.2020 відбувся спірний аукціон (примусова реалізація) цінних паперів здійснена на фондовій біржі, згідно Порядку реалізації на фондовій біржі цінних паперів, на які звернено стягнення, за результатами проведення якого переможцем (покупцем) було визнано ТОВ "Альфа Крос".

20.03.2020 на депозитний рахунок приватного виконавця надійшли грошові кошти від АТ "Фондова біржа ПФТС" за реалізовані цінні папери.

23.03.2020 приватним виконавцем винесено постанову, якою знято арешт з цінних паперів та зобов`язано депозитарну установу ПрАТ "Айбокс Банк" списати прості іменні бездокументарні акції, емітент: ПрАТ "Айбокс Банк", , ISIN UA, у кількості 10 376 500 акцій, номінальною вартістю 1,18 грн. (UA) кожна, загальна номінальна вартість 12 244 270,00 грн., що складає 6,1220% статутного капіталу ПрАТ "Айбокс Банк" з рахунку в цінних паперах № НОМЕР_2 ОСОБА_1 відкритого в ПрАТ "Айбокс Банк", для подальшого зарахування на рахунок в цінних паперах: № НОМЕР_3 , ТОВ "Альфа Крос" відкритий в депозитарній установі: ПрАТ "Айбокс Банк".

14.04.2020 на підставі заяви ТОВ "Паритет Фінанс" винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

Статтею 11 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" обтяження рухомого майна реєструються в Державному реєстрі в порядку, встановленому цим Законом

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" до публічних обтяжень належать: накладення арешту на рухоме майно на підставі рішень уповноважених органів у випадках, встановлених законом.

Приписами ст. 14 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" передбачено, що якщо інше не встановлено цим Законом, зареєстроване обтяження має вищий пріоритет над незареєстрованими обтяженнями. Пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, за винятками, встановленими цим Законом. Обтяжувачі, які зареєстрували обтяження одного і того ж рухомого майна одночасно, мають рівні права на задоволення своїх вимог.

Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження.

Відповідно до ст. 38 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" якщо рухоме майно, яке є предметом публічного обтяження, є також предметом інших обтяжень, задоволення прав обтяжувача за публічним обтяженням або особи, на користь якої встановлено публічне обтяження, здійснюється в черговості згідно з пріоритетом публічного обтяження.

За умовами ст. 39 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" публічне обтяження підлягає реєстрації в порядку, встановленому цим Законом, протягом п`яти днів із дня винесення відповідного рішення, на підставі якого воно виникає. Обов`язок щодо здійснення реєстрації покладається на уповноважений орган або на особу, зазначену в рішенні уповноваженого органу.

Пріоритет публічного обтяження встановлюється з моменту його реєстрації. Зареєстровані публічні обтяження не мають пріоритету над обтяженнями того ж рухомого майна, які були зареєстровані раніше моменту реєстрації публічного обтяження, а також обтяженнями, які мають вищий пріоритет згідно з правилами, встановленими розділом III цього Закону.

Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначати, що у постанові від 23.10.2019 у справі № 922/3537/17 Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що заборона відчуження або арешт майна, які накладаються судом для забезпечення позову про стягнення грошових коштів, мають на меті подальше звернення стягнення на таке майно в разі задоволення позову. Іпотека або арешт нерухомого майна, що накладається виконавцем у межах виконавчого провадження, мають ту ж саму мету. Тому іпотека або арешт, що зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно раніше, мають виший пріоритет, ніж заборона відчуження або арешт майна, накладені судом, які були зареєстровані пізніше. У цьому разі заборона відчуження або арешт майна, накладені судом, не є перешкодою для реалізації майна, а покупець такого майна набуває право власності на нього вільним від зазначених обтяжень. Якщо ж майно не буде реалізоване, а іпотека буде припинена або буде знятий арешт, накладений виконавцем (зокрема, у випадку повного виконання боржником свого обов 'язку), то заборона відчуження або арешт майна, накладені судом, і надалі виконуватимуть функцію забезпечення позову.

Як слідує з матеріалів справи, публічне обтяження на вищевказані цінні папери було зареєстровано приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Шмідт К.В. в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна лише 16.03.2020.

Отже, як про це відзначає відповідач-3 та з чим у свою чергу погоджується суд, станом на 04.02.2020 у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна було наявне лише одне обтяження на цінні папери (дата реєстрації 17.12.2019) за постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Білоконь М.В. про арешт майна боржника від 16.12.2019, а обтяження за ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 08.02.2019 у справі № 752/24858/18 зареєстроване лише 16.03.2020, тобто, через 4 місяці після реєстрації обтяження приватним виконавцем, а тому враховуючи положення Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" та правову позицію викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.10.2019 у справі № 922/3537/17 у приватного виконавця пріоритет на звернення стягнення на цінні папери.

Щодо посилання позивача на не додержання виконавцем порядку накладення арешту на цінні папери (акції), а саме - не подано постанову про арешт акцій депозитарній установі, що на переконання позивача свідчить про те, що на реалізацію передано не арештоване в установлено законом порядку майно (порушено порядок арешту акцій), суд зазначає наступне.

В своїх поясненнях третя особа - ПрАТ "Айбокс Банк", зазначає, що 18.12.2019 на адресу Банку надійшла постанова приватного виконавця Білоконь М.В. про арешт майна боржника, а саме прості іменні акції ПрАТ "Айбокс Банк" у кількості 10 376 500 акцій, номінальною вартістю 1,18 грн. кожна, що складає 6,1220% статутного капіталу ПрАТ "Айбокс Банк". Також вказана постанова була подана приватним виконавцем 18.12.2019 через канцелярію Банку.

На підставі вказаної постанови АТ "Айбокс Банк" як депозитарною установою внесено зміни до системи депозитарного обліку щодо накладання арешту на вказані цінні папери.

За приписами п. 4 ст. 61 Закону України "Про виконавче провадження" порядок реалізації цінних паперів визначається Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку за погодженням з Міністерством юстиції України.

Тобто, нормативним документом, який регламентує порядок продажу цінних паперів в рамках виконавчого провадження є Порядок реалізації на фондовій біржі цінних паперів, на які звернено стягнення, затверджений рішенням НКЦБФР від 25.12.2012 № 1853 (далі - Порядок).

Відповідно до п. 4.1. Порядку аукціон може бути припинено фондовою біржею, цінні папери знято з продажу в разі невиконання умов порядку проведення аукціону, визначених фондовою біржею та цим Порядком. У цьому випадку аукціон вважається таким, що не відбувся.

Наявність арешту накладеного на цінні папери не є підставою для припинення аукціону щодо реалізації арештованих цінних паперів, на які звернено стягнення в процесі виконавчого провадження.

Так, суд зазначає, що у постанові Верховного Суду України від 06.04.2016 у справі № 3-242гс16 зроблено висновок, що при вирішенні спору про визнання електронних торгів недійсними судам необхідно встановити, чи мало місце порушення вимог Тимчасового порядку та інших норм законодавства при проведенні електронних торгів; чи вплинули ці порушення на результати електронних торгів; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивачів, які оспорюють результати електронних торгів.

Крім цього, у постанові Верховного Суду від 10.09.2020 у справі № 917/1541/19 вказано, що звертаючись до господарського суду, позивач повинен визначити, яке його право, на його думку, є порушеним, та в який спосіб належить здійснити судовий захист порушеного права. В свою чергу суду належить з`ясувати наявність порушеного права позивача та відповідність обраного ним способу захисту порушеного права способам, визначеним у законодавстві.

Наведена позиція ґрунтується на тому, що під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин і забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

В ході розгляду справи, судом встановлено, що правопопередником позивача - ТОВ "Паритет Фінанс" у зведеному виконавчому провадженні (відкритому приварним виконавцем Білоконь М.В.) було заявлено лише судовий збір в розмірі 1 541 750, 00 грн за виконавчим листом № 752/24858/18. Вказаного позивачем спростовано не було.

Отже, суд акцентує увагу та тому, що реалізація акцій ПрАТ "Айбокс Банк" у кількості 10 376 500 акцій, відбулася, як це було встановлено вище, саме в межах зведеного виконавчого провадження 61555425 з виконання виконавчих листів: № 752/24858/18 від 19.02.2020 виданого Голосіївським районний суд міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 1 541 750 грн. на користь ТОВ "Паритет Фінанс" (яке є повним правопопередником позивача у вказаному зобов`язанні згідно з ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 17.06.2020 у справі № 752/24858/18) та № 752/16838/18 від 13.12.2019 виданого Голосіївським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 9 326 450,33 грн. на користь ОСОБА_2 .

Відтак, аукціон з продажу 10 376 500 акцій ПрАТ "Айбокс Банк", що відбувся на Біржі 17.03.2020 був спрямований, зокрема, й на задоволення інтересів позивача (його правопопередника) та на виконання судового рішення в справі № 752/24858/18, що цілком відповідає меті, з якою вживались заходи забезпечення позову у справі № 752/24858/18.

Таким чином, суд вказує, що оскільки, за наслідками проведення спірного аукціону в повному обсязі були задоволені й інтереси позивача за виконавчим листом № 752/24858/18, що перебував на примусовому виконанні, то за таких обставин, суд дійшов висновку, що при зверненні до суду з даним позовом позивачем не доведено в чому саме полягає порушення, невизнання або оспорення його прав чи законних інтересів.

У постанові Верховного Суду України від 29.11.2017 у справі № 668/5633/14-ц викладено правовий висновок, що головною умовою, яку повинні встановити суди, є наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, а тому, окрім наявності порушення норм закону при проведенні прилюдних торгів, повинні бути й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними.

Такий же висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.05.2019 у справі № 678/301/12.

Також Верховний Суд України у постанові від 29.11.2017 у справі № 668/5633/14-ц звертає увагу на наступному:

"Порушення, допущені державним виконавцем при здійсненні своїх повноважень, передбачених Законом України "Про виконавче провадження" (тут і далі в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин), до призначення прилюдних торгів, у тому числі щодо відкриття виконавчого провадження, накладення арешту на майно, визначення вартості чи оцінки майна тощо (статті 18, 24-27, 32, 33, 55, 57 цього Закону) підлягають оскарженню в порядку, передбаченому цим Законом (зокрема частиною сьомою статті 24, частиною четвертою статті 26, частиною третьою статті 32, частиною третьою статті 36, частиною другою статті 57, статтями 55, 85).".

Верховний Суд у своїй постанові від 30.09.2020 у справі № 537/1566/18 зазначив наступне:

"Що стосується порушень, допущених державним виконавцем при здійсненні своїх повноважень, передбачених Законом України "Про виконавче провадження", до призначення прилюдних торгів, у тому числі щодо відкриття виконавчого провадження, накладення арешту на майно, визначення вартості чи оцінки майна, тощо, то такі дії (бездіяльність) державного виконавця підлягають оскарженню в порядку, передбаченому цим Законом.

Отже, дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними.

Аналогічні висновки щодо застосування норм права у подібних правовідносинах викладені у постанові Верховного Суду України від 24 жовтня 2012 року, справа № 6-116цс12.

Згідно ч. 1 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження", рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Отже, постанова приватного виконавця про арешт майна боржника є рішенням, а передача приватним виконавцем майна на реалізацію є дією, які відповідно до ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" мають самостійний спосіб оскарження та не відносяться до процедури проведення аукціону з реалізації майна боржника, а з огляду на те, що позивачем не оскаржено дії та/або рішення приватного виконавця, у встановленому чинним законодавством порядку, відсутність порушеного права позивача презюмується.

Водночас, суд вважає за необхідне вказати, що аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зроблені у рішенні Європейського суду з прав людини "Серявін та інші проти України" (SERYAVINOTHERS v.) вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), N 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові від 13.03.2018 Верховного Суду по справі № 910/13407/17.

Іншим доводам сторін оцінка судом не надається, адже вони не спростовують встановлених судом в ході розгляду справи обставин.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на позивача.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" (04655, м. Київ, вул. Вікентія Хвойки, 21; ідентифікаційний код 35326253) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфа Крос" (03134, м. Київ, вул. Сім`ї Сосніних, буд. 11, 1-й поверх будівлі, літера А; ідентифікаційний код 39724812), Акціонерного товариства "Фондова біржа ПФТС" (01004, м. Київ, вул. Шовковична, буд. 42- 44; ідентифікаційний код 21672206), приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Білоконь Миколи Вадимовича (03035, м. Київ, вул. Сурикова, 3 корп. 8-Б, прим. 644), треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Приватне акціонерне товариство "Айбокс Банк" (03150, м. Київ, вул. Ділова, буд. 9 А; ідентифікаційний код 21570492) та ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) про визнання недійсним аукціону, визнання недійсним протоколу аукціону та біржового контракту - відмовити.

2. Судові витрати позивачу не відшкодовуються.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено: 12.03.2021

Суддя Д.О. Баранов