ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2021 року справа № 925/1447/20 м. Черкаси

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ПАБ-ПИВОВАРНЯ"

до товариства з обмеженою відповідальністю "МАНЕЖ-ДЕКОР"

про стягнення 29988,90 грн.

Суддя Дорошенко М.В.

Секретар судового засідання Рябенька Я.В.

За участю:

від позивача: не явилися;

від відповідача: Балибердіна Я.В. за довіреністю від 05.01.2021 №5.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ПАБ-ПИВОВАРНЯ" (далі також позивач) через свого представника адвоката Сікачьова С.М. звернулося до Господарського суду Черкаської області із позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю "МАНЕЖ-ДЕКОР" (далі також відповідач) про стягнення на підставі ст. 1212 Цивільного кодексу України 29988,90 грн. боргу з повернення попередньої оплати за товар.

Позивач у позові також просить господарський суд стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у складі 2102,00 грн. судового збору і 5000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

В обґрунтування позову представник позивача зазначив, що влітку 2018 року позивач звернувся до відповідача з приводу виготовлення перголи (терасного навісу) та виконання монтажних робіт з її встановлення біля належного позивачу закладу громадського харчування. За наслідками проведених між сторонами перемовин відповідач надіслав позивачу для ознайомлення проект договору поставки від 05.09.2018 №050918 зі специфікаціями до нього. Разом із цим проектом договору відповідно до п. 3.1 специфікації №1 до нього відповідач надіслав позивачу рахунок від 05.09.2018 №78 на оплату перголи на суму 29988,90 грн., який позивач за платіжним дорученням від 11.09.2018 №1419 оплатив. В подальшому договір поставки від 05.09.2018 №050918 між сторонами так і не був укладений, пергола не була поставлена і відповідно її монтаж не здійснювався, а повертати суму попередньої оплати в розмірі 29988,90 грн. відповідач відмовився.

Ухвалою від 16.11.2020 Господарський суд Черкаської області прийняв позовну заяву позивача до розгляду, відкрив провадження у справі №925/1447/20, вирішив розглядати її в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін і встановив сторонам строки для подання заяв по суті справи.

07 грудня 2020 року до Господарського суду Черкаської області надійшов відзив із запереченнями проти позову, в обґрунтування яких відповідач зазначив, що переговори щодо можливості виготовлення та встановлення терасної системи і проекту договору між сторонами велися з листопада 2017 року, але тільки у вересні 2018 року після отримання повідомлення від позивача про одержання ним дозволу на розміщення терасної системи сторони повторно розпочали погодження проекту договору, у зв`язку з чим відповідач і надіслав позивачу проект договору поставки від 05.09.2018 №050918, комерційну пропозицію і попередній рахунок від 05.09.2018 №78 на суму 29988,90 грн. При цьому за твердженням відповідача представник останнього акцентував увагу позивача, що перший платіж є платою за проектні роботи (виїзд на заміри, ескізний проект, технічне завдання, технічні креслення, візуалізація) та буде врахований до майбутньої погодженої вартості товару. 10 вересня 2018 року відповідач направив позивачу рахунок та специфікацію з номенклатурою "послуги заміру", але вже 11.09.2018 позивач оплатив рахунок від 05.09.2018 №78 на суму 29988,90 грн. і тим самим погодився з пропозицією відповідача про попередню часткову оплату товару. У пункті 5.9 проекту договору поставки від 05.09.2018 №050918 вказано, що у зв`язку з виготовленням товару по індивідуальному замовленню у випадку необґрунтованої відмови покупця від товару та/або робіт, передбачених умовами даного договору, кошти отримані як попередня оплата постачальником не повертаються. Позивач шляхом обміну листами з відповідачем та здійсненням попередньої оплати за виставленим відповідачем рахунком фактично прийняв пропозицію відповідача укласти договір поставки від 05.09.2018 №050918, а відповідач, отримавши попередню оплату, виконав свої зобов`язання щодо підготовки технічного завдання відповідно до специфікації №1 до договору та вчинив ряд дій на виконання своїх зобов`язань за майбутнім договором (виїзди на заміри, ескізне проектування, технічні креслення, візуалізація та інші). 05 лютого 2019 року відповідач направив позивачу оновлену комерційну пропозицію, а 11.02.2019 відкоригований проект договору з урахуванням всіх погоджених в телефонному та електронному режимі деталей, але в подальшому сторонами не вдалося укласти договір і дійти згоди щодо належного документального оформлення здійсненої позивачем попередньої оплати в сумі 29988,90 грн. На думку відповідача позивач не правильно зазначив призначення платежу, а його посилання на ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України є безпідставними, оскільки кошти ним були сплачені за фактично надані відповідачем послуги (варіанти фото- та 3-D візуалізація, креслення, ескізне розміщення систем/товару), а вимоги позивача про повернення сплачених ним коштів є недобросовісними та не правомірними. Відповідач вважає, що підставою для оплати позивачем коштів в сумі 29988,90 грн. був договір, тому застосування позивачем до спірних правовідносин ст. 1212 Цивільного кодексу України є безпідставним.

Відзив на позов містить клопотання відповідача про проведення розгляду справи з викликом сторін.

Ухвалою від 09.12.2020 Господарський суд Черкаської області вирішив розглядати справу №925/1447/20 в судовому засіданні з повідомленням сторін, призначив у ній судове засідання на 10 год. 45 хв. 12 січня 2021 року в приміщенні Господарського суду Черкаської області і повідомив про це засідання обидві сторони.

У судовому засіданні, яке відбулося 12.01.2021 у справі №925/1447/20, Господарський суд Черкаської області оголосив перерву до 14 год. 30 хв. 02 лютого 2021 року в приміщенні Господарського суду Черкаської області, про що повідомив представника відповідача під розписку, а позивача ухвалою від 12.01.2021.

29 січня 2021 року до Господарського суду Черкаської області надійшла відповідь на відзив, якою представник позивача адвокат Сікачьов С.М. відхилив заперечення відповідача проти позову і, крім уже вказаного у позовній заяві, зазначив, що проект неукладеного сторонами договору поставки від 05.09.2018 №050918 та специфікацій до нього передбачали зобов`язання відповідача виготовити і передати позивачу товар перголу та здійснити її монтаж. Жодних інших робіт та/або послуг зі сторони відповідача не передбачалося і докази їх виконання (надання) відповідачем не надані. У відповідача не було підстав для розробки технічного завдання, здійснення креслень конструкції перголи, контрольних замірів місця її розміщення, погодження кольору конструкції її розміру та кріплення. Підстави для застосування п. 5.9 проекту договору відсутні. Твердження відповідача про неправильне зазначення позивачем у платіжному дорученні від 11.09.2018 №1419 призначення платежу є безпідставним, оскільки воно повністю відповідає виставленому відповідачем рахунку від 05.09.2018 №78.

У судовому засіданні, яке відбулося 02.02.2021 у справі №925/1447/20, Господарський суд Черкаської області оголосив перерву до 11 год. 00 хв. 17 лютого 2021 року в приміщенні Господарського суду Черкаської області, про що повідомив представника відповідача під розписку, а позивача ухвалою від 02.02.2021.

05 лютого 2021 року до Господарського суду Черкаської області надійшло заперечення на відповідь на відзив, якою відповідач відхилив викладені у відповіді на відзив доводи представник позивача і, крім уже вказаного у відзиві, зазначив, що позивач у відповіді на відзив не врахував неодноразового корегування проекту договору, що підтверджується електронним листуванням між сторонами. Електронною поштою та за допомогою мобільного додатку "Viber" позивачу надсилалися результати виконаних відповідачем робіт, а акти приймання-передачі виконаних робіт не надавалися через затягування позивачем погодження технічного завдання. Відповідач вважає, що є усі підстави для застосування у спірних правовідносинах п. 5.9 проекту договору поставки від 05.09.2018 №050918.

16 лютого 2021 року до Господарського суду Черкаської області надійшла заява представника позивача адвоката Сікачьова С.М. про неможливість його явки в судове засідання, призначене на 11 год. 00 хв. 17.02.2021, і розгляд справи №925/1447/20 без його участі.

У судовому засіданні, яке відбулося 17.02.2021 за участю представника відповідача, Господарський суд Черкаської області розглянув справу №925/1447/20 по суті і вийшов до нарадчої кімнати для ухвалення рішення до 09 год. 00 хв. 18 лютого 2021 року.

Після виходу з нарадчої кімнати 18 лютого 2021 року Господарський суд Черкаської області оголосив вступну і резолютивну частину ухваленого ним у справі №925/1447/20 рішення.

Заслухавши представника відповідача, дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини справи, Господарський суд Черкаської області

ВСТАНОВИВ:

Обидві сторони у поданих ними до суду заявах по суті справи визнають, що у 2018 році вели між собою переговори з приводу виготовлення, передачі і монтажу відповідачем для позивача перголи (терасного навісу) і, що у вересні 2018 року відповідач надав позивачу проект договору поставки від 05.09.2018 №050918 з проектами специфікацій до нього №1, №2 і №3, а також рахунок від 05.09.2018 №78 на оплату перголи М-ОСЕАN LINE з електроприводом розміром 2,096 м2, вартістю 29988,90 грн. з ПДВ. Проект договору поставки від 05.09.2018 №050918 сторони не підписали. Позивач 11.09.2018 оплатив рахунок відповідача від 05.09.2018 №78. Пергола М-ОСЕАN LINE з електроприводом відповідачем не виготовлялася і відповідно позивачу не передавалася і не монтувалася, а сума здійсненої позивачем попередньої оплати в розмірі 29988,90 грн. йому відповідачем не поверталася.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованих підстав вважати їх недостовірними або визнаними у зв`язку з примусом. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Отож в силу ч. 1 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України визнані обома сторонами в заявах по суті справи обставини, які викладені вище, не підлягають доказуванню, тому їх слід вважати доведеними.

Надіслані позивачу проект договору поставки від 05.09.2018 №050918 і специфікації до нього №1, №2 і №3 не були підписані відповідачем.

Предметом проекту договору поставки від 05.09.2018 №050918 з урахуванням проекту специфікації №1 до нього є передача відповідачем як постачальником позивачу як покупцю у власність за плату перголи М-ОСЕАN LINE з електроприводом розміром 77,36 м2, і її монтаж за адресою м. Київ, вул. Раїси Окіпної, 4. Загальна вартість перголи і її монтажу становить 1218722,43 грн. з ПДВ.

Пунктом 5.9 проекту договору поставки від 05.09.2018 №050918 передбачено, що В зв`язку з виготовленням товару за індивідуальним замовленням, у випадку відмови покупця від товару та/або робіт передбачених умовами даного договору, кошти отримані як попередня оплата продавцем не повертаються.

Пункт 3 проекту специфікації №1 специфікації до проекту договору поставки від 05.09.2018 №050918 містить такі положення:

Сторони погодили, що кошти, які будуть сплачуватися відповідно до умов договору в першу чергу зараховуються за вартість товару. Розрахунки за договором здійснюються у національній валюті України згідно з комерційним курсом постачальника у співвідношенні гривні до євро на день оплати , шляхом перерахування покупцем на рахунок постачальника коштів на підставі виставлених постачальником рахунків на оплату в наступному порядку:

3.1. Попередня оплата в сумі 29988,90 грн., в тому числі 4998,15 грн. ПДВ, що в еквіваленті до євро за комерційним курсом постачальника 34,59 грн. за один євро на день укладення договору становить 866,98 євро, сплачується покупцем протягом 10 банківських днів з дати підписання даної специфікації;

3.2. Оплата за товар в сумі 855513,66 грн., в тому числі 142585,61 грн. ПДВ, що в еквіваленті до євро за комерційним курсом постачальника 34,59 грн. за один євро на день укладення договору становить 24734,98 євро, сплачується покупцем у строк до 15 березня 2019 року;

3.3. Оплата за товар в сумі 82984,57 грн., в тому числі 13830,76 грн. ПДВ, що в еквіваленті до євро за комерційним курсом постачальника 34,59 грн. за один євро на день укладення договору становить 2399,09 євро, сплачується покупцем за 2 банківських дні до запланованої дати поставки та початку виконання монтажних робіт;

3.4. Оплата в розмірі вартості монтажних робіт в сумі 111880,00 грн., в тому числі 18646,67 грн. ПДВ, сплачується покупцем протягом 3 робочих днів з дати закінчення монтажних робіт та підписання сторонами акту приймання-передачі виконаних робіт;

3.5. Оплата за товар в сумі 69177,65 грн., в тому числі 11529,61 грн. ПДВ, що в еквіваленті до євро за комерційним курсом постачальника 34,59 грн. за один євро на день укладення договору становить 1999,93 євро, сплачується покупцем протягом 30 календарних днів з дати закінчення монтажних робіт та підписання сторонами ату приймання-передачі виконаних робіт;

3.6. Остаточний розрахунок в сумі 69177,65 грн., в тому числі 11529,61 грн. ПДВ, що в еквіваленті до євро за комерційним курсом постачальника 34,59 грн. за один євро на день укладення договору становить 1999,93 євро, сплачується покупцем протягом 60 календарних днів з дати закінчення монтажних робіт та підписання сторонами ату приймання-передачі виконаних робіт.

Відповідно до п. 4 проекту специфікації №1 специфікації до проекту договору поставки від 05.09.2018 №050918 постачальник після оплати платежу згідно з п. 3.2 даної специфікації розробляє технічне завдання технічні креслення конструкції, за яким буде виготовлятися та розміщуватися товар, та погоджує їх із покупцем після здійснення контрольного заміру, який повинен бути зроблений постачальником у присутності покупця. Протягом 3 наступних робочих днів з дня здійснення контрольного заміру сторони остаточно погоджують технічне завдання. В технічному завданні також погоджуються технічні питання: колір конструкції, її розміри, тип кріплення.

Згідно з п. 5 проекту специфікації №1 специфікації до проекту договору поставки від 05.09.2018 №050918 постачальник зобов`язався здійснити поставку товару протягом 27 банківських днів з дати отримання попередньої оплати в розмірі передбаченому п. 3.2 даної специфікації, за умови погодження технічних питань та здійснення оплат передбачених п. 3.1-3.3 даної специфікації.

У п. 6 проекту специфікації №1 специфікації до проекту договору поставки від 05.09.2018 №050918 зазначено, що постачальник зобов`язується виконати монтажні роботи товару протягом 10 робочих днів з дати поставки товару покупцю.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з ч. 1 ст. 640 Цивільного кодексу України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Частина 1 ст. 641 Цивільного кодексу України передбачає, що пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Частиною 1 та ч. 2 ст. 642 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Згідно з ч. 7 ст. 179 Господарського кодексу України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 180 Господарського кодексу України господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Стаття 181 Господарського кодексу України містить, зокрема, такі норми:

1. Господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

2. Проект договору може бути запропонований будь-якою з сторін. У разі якщо проект договору викладено як єдиний документ, він надається другій стороні у двох примірниках.

3. Сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору.

4. За наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором.

5. Сторона, яка одержала протокол розбіжностей до договору, зобов`язана протягом двадцяти днів розглянути його, в цей же строк вжити заходів для врегулювання розбіжностей з другою стороною та включити до договору всі прийняті пропозиції, а ті розбіжності, що залишились неврегульованими, передати в цей же строк до суду, якщо на це є згода другої сторони.

6. У разі досягнення сторонами згоди щодо всіх або окремих умов, зазначених у протоколі розбіжностей, така згода повинна бути підтверджена у письмовій формі (протоколом узгодження розбіжностей, листами, телеграмами, телетайпограмами тощо).

8. У разі якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов господарського договору, такий договір вважається неукладеним (таким, що не відбувся). Якщо одна із сторін здійснила фактичні дії щодо його виконання, правові наслідки таких дій визначаються нормами Цивільного кодексу України.

Частиною 1 ст. 837 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до ч. 2 ст. 837 Цивільного кодексу України договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

За змістом проекту договору поставки від 05.09.2018 №050918 і проекту специфікації №1 до нього цей договір є господарським договором підряду на виготовлення, передачу і монтаж відповідачем позивачу перголи М-ОСЕАN LINE з електроприводом розміром 77,36 м2, загальною вартістю 1218722,43 грн. з ПДВ.

З викладених вище обставин і норм чинного законодавства убачається, що сторони мали намір укласти між собою письмовий господарський договір підряду у формі єдиного документа, підписаного сторонами.

Зі змісту ст. 641 Цивільного кодексу України випливає що пропозиція (оферта) укласти такий письмовий договір має виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття, що відповідно до ст. 181 Господарського кодексу України реалізується через надання однією стороною оферентом двох примірників уже підписаних нею проектів договору другій стороні акцептанту для їх підписання і повернення одного примірника оференту. В іншому випадку коли перша сторона надасть не підписані нею проекти договору другій стороні, а остання підпише їх, то саме друга сторона й буде ініціатором укладення такого договору оферентом, а перша сторона його акцептантом.

Отже, належною пропозицією (офертою) укласти письмовий договір у формі єдиного документа є надання оферентом підписаних ним двох примірників проекту такого договору акцептанту.

Надання позивачу відповідачем не підписаного останнім (його уповноваженою особою) одного проекту договору поставки від 05.09.2018 №050918 з проектами специфікацій до нього №1, №2 і №3 не є належною пропозицією (офертою) в розумінні ст. 641 Цивільного кодексу України та ст. 181 Господарського кодексу України укласти такий письмовий договір у формі єдиного документа, тому суд погоджується з доводами позивача, про те, що цей проект договору був наданий йому відповідачем лише для ознайомлення, а не для укладення.

В рахунку відповідача від 05.09.2018 №78 є посилання на основний договір без зазначення його дати та номеру, а вказаний в цьому рахунку розмір перголи, що підлягає оплаті, - 2,096 м2 не відповідає розміру перголи -77,36 м2, вказаному у специфікації №1 до проекту договору поставки від 05.09.2018 №050918.

Рахунок відповідача від 05.09.2018 №78 позивач оплатив за платіжним дорученням від 11.09.2018 №1419 з таким призначенням платежу: оплата за перголу М-ОСЕАN LINE з електроприводом згідно з рахунком від 05.09.2018 №78.

Оплату позивачем рахунку відповідача від 05.09.2018 №78 за правилами ч. 2 ст. 642 Цивільного кодексу України можна було б вважати прийняттям (акцептом) пропозиції (оферти) відповідача укласти договір підряду на виготовлення, передачу і монтаж перголи на умовах проекту договору поставки від 05.09.2018 №050918 і специфікацій до нього №1, №2 і №3 лише у разі, якщо б така пропозиція (оферта) була належною, а саме виражала намір відповідача вважати себе зобов`язаним за таким договором через підписання ним двох примірників цих проектів договору і специфікацій до нього та надання їх позивачу.

Як уже зазначалося вище такої належної пропозиції (оферти) відповідача укласти договір підряду на виготовлення, передачу і монтаж перголи на умовах проекту договору поставки від 05.09.2018 №050918 і специфікацій до нього №1, №2 і №3 не було, тому й немає підстав вважати оплату позивачем рахунку відповідача від 05.09.2018 №78 прийняттям (акцептом) такої пропозиції (оферти) відповідача.

Відсутні підстави вважати рахунок відповідача від 05.09.2018 №78 окремою самостійною пропозицією (офертою) укласти у спрощений спосіб договір підряду на виготовлення, передачу і монтаж перголи, оскільки обидві сторони не сприймали його такою пропозицією і він не містить усіх заявлених сторонами при проведенні переговорів істотних умов такого договору.

З огляду на викладене господарський суд дійшов висновку, що між сторонами не було укладено договору на виготовлення, передачу і монтаж перголи М-ОСЕАN LINE з електроприводом розміром 77,36 м2 загальною вартістю 1218722, 43 грн., тому немає підстав для застосування до спірних правовідносин умов проекту договору поставки від 05.09.2018 №050918 і специфікації №1 до нього.

Отож сплачені позивачем відповідачу за платіжним дорученням від 11.09.2018 №1419 кошти в сумі 2988, ,90 грн. для відповідача є коштами набутими за рахунок позивача без достатніх правових підстав.

Стаття 1212 Цивільного кодексу України містить такі норми:

1. Особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

2. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

3. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про:

1) повернення виконаного за недійсним правочином;

2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння;

3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні;

4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Отже, відповідач в силу ст. 1212 Цивільного кодексу України мав повернути позивачу його кошти в сумі 29988,90 грн., але не зробив цього.

За відсутності між сторонами укладеного договору на виготовлення, передачу і монтаж перголи М-ОСЕАN LINE з електроприводом розміром 77,36 м2 загальною вартістю 1218722, 43 грн. у відповідача не виникли зобов`язання перед позивачем щодо виготовлення, передачі і монтажу такої перголи, тому відповідач не має права на відшкодування за рахунок позивача понесених ним з власної ініціативи витрат на розробку відповідного технічного завдання.

За таких обставин позов підлягає задоволенню

За подання позову позивач згідно з квитанцією від 03.11.2020 №20Т002S9F сплатив 2102,00 грн. судового збору.

На підтвердження витрат позивача на професійну правничу допомогу в сумі 5000,00грн., надану йому адвокатом Сікачьовим С.М., до господарського суду надані: ордер серія КС №610790, копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю від 19.04.2019 серія КС №7661/10, копія витягу із Єдиного реєстру адвокатів України серія АІ №005951, копія договору про надання правової допомоги від 09.09.2020, копія акту виконаних робіт від 02.11.2020 і копія видаткового касового ордеру від 04.11.2020 на суму 5000,00 грн.

Оцінивши подані з позовом докази на підтвердження витрат позивача на професійну правничу допомогу, надану адвокатом Сікачьовим С.М., в сумі 5000,00 грн., господарський суд убачив, що ці витрати є гонораром адвоката Сікачьова С.М., вони пов`язані з розглядом справи №925/1447/20, а їх розмір є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України у зв`язку із задоволенням позову судовий збір за подання позову в сумі 2102,00 грн. і витрати позивача на професійну правничу допомогу в сумі 5000,00 грн. слід покласти на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 129, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Черкаської області

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Судовий збір в сумі 2102,00 грн. і витрати позивача на професійну правничу допомогу в сумі 5000,00 грн. покласти на відповідача.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "МАНЕЖ-ДЕКОР" (вул. Максима Залізняка (Громова), 146, м. Черкаси, 18028, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ПАБ-ПИВОВАРНЯ" (вул. Раїси Окіпної, 4, м. Київ, 02002, ) 29988,90 грн. (двадцять дев`ять тисяч дев`ятсот вісімдесят вісім гривень 90 копійок) боргу, 2102,00 грн. (дві тисячі сто дві гривні 00 копійок) судового збору та 5000,00 грн. (п`ять тисяч гривень 00 копійок) витрат на професійну правничу допомогу.

Це рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Це рішення протягом двадцяти днів з дня його ухвалення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 09 березня 2021 року.

СУДДЯ М.В. Дорошенко