РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

16.03.2021Справа № 910/16259/20

Суддя Господарського суду міста Києва Стасюк С.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін матеріали справи

за позовом Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Леонгард Будд"

про стягнення 219 110,75 грн.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Концерн радіомовлення, радіозв`язку та телебачення (позивач) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Леонгард Будд" (відповідач) про стягнення 219 110,75 грн., з яких сума попередньої оплати 185 000,00 грн., 20 924,40 грн. інфляційних втрат та 13 186,35 грн. 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за Договором № 320 від 26.12.2017 в частині виконання підрядних робіт з поточного ремонту будівлі нульової відмітки телевежі (приміщення ЦКУ) за адресою: вул. Дорогожицька, 10, м. Київ (завершальні будівельні роботи).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.10.2020 у справі № 910/16259/20 позовну заяву залишено без руху на підставі частини 1 статті 174 Господарського процесуального кодексу України та надано позивачу строк для усунення недоліків.

16.11.2020 до суду представником позивача подано заяву про усунення недоліків.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.11.2020 відкрито провадження у справі № 910/16259/20, вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін (без проведення судового засідання); визначено сторонам у справі строки для подання відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечень на відповідь на відзив.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Згідно приписів ч. 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Про розгляд Господарським судом міста Києва справи № 910/16259/20 позивач та відповідач повідомлялися належним чином.

Ухвала Господарського суду міста Києва від 23.11.2020 була надіслана відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення, що підтверджується відтиском печатки про відправлення на зворотному боці ухвали, на адресу місцезнаходження відповідача, вказану у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань - 10014, Житомирська обл., місто Житомир, вулиця Черняховського, будинок 10, проте була повернута на адресу суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Частинною третьою статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Позивач належним чином повідомлений про розгляд справи відповідно до ст. 120 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідач письмового відзиву не надав, про відкриття провадження у справі повідомлявся належним чином.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведені положення, господарський суд зазначає, що сторони не були позбавлені права та можливості самостійно ознайомитись з ухвалою суду, в якій зазначено відомості щодо його провадження, яке є у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Враховуючи належне повідомлення сторін про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику їх уповноважених представників, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами.

Згідно із частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

26.12.2017 між Концерном радіомовлення, радіозв`язку та телебачення (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Буд Капітал-Сервіс», яке змінило найменування на Товариство з обмеженою відповідальністю "Леонгард Будд" (виконавець) укладено Договір № 320 (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору предметом закупівлі є послуги з поточного ремонту будівлі нульової відмітки телевежі (приміщення ЦКУ) за адресою: вул. Дорогожицька, 10, м. Київ (завершальні будівельні роботи).

Згідно з п. 2.1. Договору загальна вартість послуги за договором становить 370 000,00 грн. з ПДВ у т.ч. ПДВ 61 666,66 грн.

Пунктом 2.3. Договору сторони погодили, що розрахунок за цим договором здійснюється замовником наступним чином:

-50 % (попередня оплата) від суми договору - протягом 10 банківських днів з дати підписання договору;

-50 % (остаточний розрахунок) від договору - протягом 10 банківських днів з дати підписання акту приймання-передачі наданої послуги.

Відповідно до п. 4.10. Договору здача-прийняття етапів робіт оформлюється Актом приймання наданих послуг (форми № КБ-2в) та Довідкою про вартість наданих послуг (форми № КБ-3) за звітний період.

Згідно з п. 4.13. Договору термін надання послуги: до 31.05.2018.

На виконання умов Договору позивачем перераховано на рахунок відповідача 185 000,00 грн. попередньої оплати, що підтверджується платіжним дорученням № 3450 від 28.12.2017.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про те, що всупереч умовам Договору відповідач не забезпечив надання послуг у строки, встановлені цим Договором.

З метою досудового врегулювання спору позивач направляв на адресу відповідача лист № 427/1-07 від 20.02.2020 з вимогою про повернення суми попередньої оплати у розмірі 185 000,00 грн.

Оскільки відповідач вимог позивача не задовольнив, не здійснив повернення попередньої оплати у розмірі 185 000,00 грн., позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення з останнього 185 000,00 грн. попередньої оплати, 20 924,40 грн. інфляційних втрат та 13 186,35 грн. 3% річних.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Частиною 1 ст. 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Судом встановлено, що укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором підряду, а тому до вищевказаних відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ст. 837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

За змістом ч. 4 ст. 879 Цивільного кодексу України оплата робіт провадиться після прийняття замовником збудованого об`єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін.

Згідно з ч. 2 ст. 854 Цивільного кодексу України підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач перерахував на рахунок відповідача 185 000,00 грн. попередньої оплати, що підтверджується платіжним дорученням № 3450 від 28.12.2017.

Згідно з ч. 1 ст. 846 Цивільного кодексу України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Позивач звертався до відповідача з листом № 427/1-07 від 20.02.2020 з вимогою про повернення суми попередньої оплати у розмірі 185 000,00 грн.

Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження факту виконання відповідачем робіт або повернення суми попередньої оплати.

За змістом ч. 2 ст. 849 Цивільного кодексу України якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Згідно з ч. 3 ст. 612 Цивільного кодексу України якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання й вимагати відшкодування збитків.

У зв`язку з тим, що відповідачем не було виконано свого зобов`язання щодо виконання робіт, а матеріалами справи підтверджується отримання відповідачем коштів у розмірі 185 000,00 грн., заявлені позовні вимоги в частині стягнення 185 000,00 грн. основного боргу підлягають задоволенню.

В той же час, відповідачем наведені обставини не спростовані, доказів повернення коштів не надано.

У зв`язку із простроченням відповідачем грошового зобов`язання, позивачем нараховано 20 924,40 грн. інфляційних втрат та 13 186,35 грн. 3% річних.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснивши перерахунок заявлених до стягнення інфляційних втрат, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню у розмірі 19 702,50 грн. за розрахунком суду.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3 % річних, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню в розмірі 13 186,35 грн. за розрахунком позивача.

За приписами ст. 76, 77, 78, 79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Враховуючи викладене вище, позовні вимоги Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення до Товариства з обмеженою відповідальністю "Леонгард Будд" підлягають частковому задоволенню у розмірі 185 000,00 грн. попередньої оплати, 19 702,50 грн. інфляційних втрат, 13 186,35 грн. 3% річних.

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 74, 76-80, 129, 236, 237, 238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення до Товариства з обмеженою відповідальністю "Леонгард Будд" про стягнення 219 110,75 грн. - задовольнити частково.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Леонгард Будд" (10014, Житомирська обл., місто Житомир, вулиця Черняховського, будинок 10, ідентифікаційний код 38123102) на користь Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення (04112, місто Київ, вулиця Дорогожицька, будинок 10, ідентифікаційний код 01190043) 185 000 (сто вісімдесят п`ять тисяч) грн. 00 коп. попередньої оплати, 19 702 (дев`ятнадцять тисяч сімсот дві) грн. 50 коп. інфляційних втрат, 13 186 (тринадцять тисяч сто вісімдесят шість) грн. 35 коп. 3% річних, 3 268 (три тисячі двісті шістдесят вісім) грн. 33 коп. судового збору.

3.У іншій частині позову - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складено 16.03.2021

Суддя С. В. Стасюк