ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2021 рокуСправа № 912/3139/20
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Тимошевської В.В. за участі секретаря судового засідання Кравченка О.В. розглянув у відкритому судовому засіданні справу №912/3139/20

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Кервіон Трейд Плюс", 08153, Київська область, Києво-Святошинський район, м. Боярка, вул. Білогородська, 27Ф, оф. 104

до: Приватного підприємства "Алкогрупа", 28000, Кіровоградська область, м. Олександрія, вул. Айвазовського, 36

про стягнення 500 000,00 грн

Представники сторін:

від позивача - Нечіпайло Р.С., посвідчення адвоката №000419 від 28.02.20219, ордер серія АВ №1011445 від 26.02.21;

від відповідача - Сімонян Е.Р., адвокат, ордер серія ВІ №1029516 від 13.01.2020 (в режимі відеоконференції).

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Кервіон Трейд Плюс" (далі - ТОВ "Кервіон Трейд Плюс", позивач) звернулось до господарського суду з позовною заявою з вимогами до Приватного підприємства "Алкогрупа" (далі - ПП "Алкогрупа", відповідач) про стягнення безпідставно набутих грошових коштів в розмірі 500 000,00 грн.

В обґрунтування підстав позову зазначено на ст. 1212 Цивільного кодексу України та вказано, що в період з 10.12.2019 по 21.12.2019 з рахунку ТОВ "Кервіон Трейд Плюс" без відома керівництва товариства було перераховано грошові кошти в сумі 500 000,00 грн за нібито продовольчі товари згідно рахунку на оплату № 1312-1 від 13.12.2019 на рахунок Філії "Торговий дім" ПП "Алкогрупа". Позивач зазначає, що перерахування коштів здійснено за відсутності правових підстав, оскільки переговорів щодо поставки товарів чи щодо будь-яких інших господарських операцій законні представники ТОВ "Кервіон Трейд Плюс" не проводили, договорів та первинних документів не укладали.

Згідно ухвали господарського суду від 17.11.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 912/3139/20 за правилами загального позовного провадження. У справі призначено підготовче засідання, сторонам встановлено строк для подання заяв по суті справи.

16.12.2020 відкрито підготовче засідання, яке відкладено до 05.01.2021.

05.01.2021 продовжено підготовче засідання, в якому оголошено перерву; від позивача витребувано пояснення щодо перерахування коштів, які є предметом спору.

12.01.2021 від позивача надійшли письмові пояснення, в яких зазначено, що підставою позову є саме платіжне доручення № 17 від 13.12.2019, тоді як додане до позову платіжне доручення № 21 від 16.12.2019 не є підставою позову у даній справі (а.с. 62).

В підготовчому засіданні 12.01.2021 судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 29.01.2021.

29.01.2021 від ПП "Алкогрупа" надійшло клопотання про витребування доказів (а.с. 79-81).

29.01.2021 відкрито судове засідання з розгляду справи по суті, в якому за усним клопотанням представника відповідача оголошено перерву до 04.02.2021.

04.02.2021 до початку судового засідання від ПП "Алкогрупа" надійшов відзив на позов, в якому позовні вимоги заперечено повністю з підстав наявності між сторонами чинного, дійсного та не оспореного договору поставки, що виключає застосування до спірних правовідносин приписів ст. 1212 Цивільного кодексу України. До відзиву додано докази на підтвердження обставин заперечення (а.с. 92-133).

Також відповідачем подано додаткові письмові пояснення з доказами (а.с. 134-175).

04.02.2021 продовжено судове засідання з розгляду справи по суті, в якому постановлено ухвалу, згідно якої продовжено відповідачу строк для подання відзиву на позов до 04.02.2020 включно та прийнято поданий відзив разом з поданими доказами до розгляду; додаткові письмові пояснення ПП "Алкогрупа" залишено без розгляду.

В судовому засіданні 04.02.2021 постановлено протокольну ухвалу про відхилення клопотання відповідача про витребування доказів; задоволено усне клопотання представника позивача про витребування оригіналів доказів, які додано до відзиву; в судовому засіданні оголошено перерву до 12.02.2021.

09.02.2021 від ТОВ "Кервіон Трейд Плюс" надійшла відповідь на відзив, в якій на спростування доводів щодо заперечення позову зазначено наступне: договір поставки, який надано відповідачем, директором позивача не підписувався; договір між сторонами у спрощений спосіб не було укладено, у будь-якому разі сторони згідно з частиною 3 ст. 180 Господарського кодексу України зобов`язані погодити предмет, ціну та строк дії договору; рахунок-фактура має лише інформаційний характер і не є доказом надіслання відповідачем пропозиції (оферти) про укладення договору; ТОВ "Кервіон Трейд Плюс" рахунок ПП "Алкогрупа" не отримував, а кошти перераховані помилково (а.с. 195-198).

Також позивачем подано клопотання про повернення до розгляду справи в підготовчому засіданні і призначення судової почеркознавчої експертизи для дослідження підпису Миронова Андрія Євгеновича у відповідному договорі поставки, на видаткових накладних і товарно-транспортних накладних.

12.02.2021 продовжено судове засідання з розгляду справи по суті, в якому оголошено перерву до 22.02.2021, від сторін витребувано додаткові письмові пояснення з питань, що виникли при розгляді справи.

16.02.2021 надійшли заперечення відповідача на відповідь на відзив, в яких вказано на наступне: діючий директор ТОВ "Кервіон Трейд Плюс" не займав посаду керівника товариства на дату укладення договору та здійснення поставки товару і його оплати; ТОВ "Кервіон Трейд Плюс" при здійснені оплати володіли повними реквізитами ПП "Алкогрупа", оскільки без таких реквізитів неможливо проводити безготівкові платежі; призначення платежу в платіжному дорученні збігається з виставленим рахунком; з наданої до справи претензії від 04.04.2020 про повернення грошових коштів разом з оспорюваним платежем вбачається, що в період з 09.12.2019 по 21.12.2019 були наявні ще вісім поставок товарів на загальну суму 4 100 000,00 грн; між сторонами наявні правовідносини поставки (а.с. 214-215).

22.02.2021 від ТОВ "Кервіон Трейд Плюс" надійшли письмові пояснення, відповідно до яких позивач просить також поставити перед експертом питання дослідження відбитку печатки на договорі постави, видаткових і товарно-транспортних накладних. Також просить у відповідності до ч. 6 ст. 91 Господарського процесуального кодексу України не брати до уваги додані відповідачем до відзиву копії доказів у зв`язку з відсутністю їх оригіналів.

22.02.2021 продовжено судове засідання з розгляду справи по суті.

В судовому засіданні 22.02.2021 судом оглянуто оригінали документів, надані суду для огляду представником відповідача, які було додано до відзиву ПП "Алкогрупа" .

У зв`язку з тим, що до суду надано оригінали доказів, представником позивача в судовому засіданні 22.02.2021 повідомлено про не підтримання клопотання щодо застосування положень абзацу другого ч. 6 ст. 91 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 22.02.2021 постановлено ухвалу про відмову у задоволенні клопотання ТОВ "Кервіон Трейд Плюс" про призначення у справі судової почеркознавчої та технічної експертизи.

В судовому засіданні 22.02.2021 заслухано вступне слово представника позивача, представника відповідача та оголошено перерву до 26.02.2021.

26.02.2021 від ТОВ "Кервіон Трейд Плюс" надійшло клопотання про призначення колегіального розгляду справи.

26.02.2021 продовжено судове засідання, в якому постановлено ухвалу про відмову у задоволенні клопотання позивача про колегіальний розгляд справи.

В судовому засіданні представником позивача позовні вимоги підтримано повністю; представником відповідача заперечено проти задоволення позовних вимог.

В судовому засіданні досліджено докази у справі.

До початку судових дебатів представником ТОВ "Кервіон Трейд Плюс" заявлено усно заяву відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України про подання доказів щодо судових витрат на професійну правничу допомогу.

Розглянувши в судовому засіданні матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, які наведено в обґрунтування підстав позову і заперечень проти позовних вимог, дослідивши докази у справі, судом встановлено наступні обставини, що є предметом дослідження у справі.

Згідно платіжного доручення №17 від 13.12.2019, ТОВ "Кервіон Трейд Плюс" перераховано на розрахунковий рахунок отримувача "Філія "Торговий дім" Приватного підприємства "Алкогрупа"" грошові кошти в сумі 500 000,00 грн з призначенням платежу: "За продовольчі товари згідно рахунку на оплату № 1312-1 від 13.12.2019, в т.ч. ПДВ 83 333,33 грн" (а.с. 8).

04.04.2020 ТОВ "Кервіон Трейд Плюс" направлено на адресу Філії "Торговий дім" Приватного підприємства "Алкогрупа" претензію щодо повернення помилково перерахованих коштів в сумі 4 100 000,00 грн, серед яких грошові кошти в сумі 500 000,00 грн, сплачені згідно платіжного доручення №17 від 13.12.2019 (а.с. 9-12).

Докази надання відповіді на вказану претензію або докази повернення грошових коштів в матеріалах справи відсутні.

Як зазначає позивач, грошові кошти за платіжним дорученням № 17 від 13.12.2019 в сумі 500 000,00 грн сплачені за відсутності правових підстав, оскільки переговорів щодо поставки товарів чи щодо будь-яких інших господарських операцій законні представники ТОВ "Кервіон Трейд Плюс" та філія "Торговий дім" Приватного підприємства "Алкогрупа" не проводили, договорів та інших первинних документів не укладали.

Позивач просить повернути грошові кошти в сумі 500 000,00 грн на підставі ст. 1212 Цивільного кодексу України, як такі, що набуті ПП "Алкогрупа" без достатніх правових підстав.

Натомість, ПП "Алкогрупа", заперечуючи проти задоволення позовних вимог, повідомив про наявність між сторонами укладеного договору поставки та зазначив про поставку товару, яка була оплачена грошовими коштами, які є предметом позову.

Відповідачем надано до справи договір поставки № 0912/1 від 09.12.2019, за змістом якого Філія "Торговий дім" Приватного підприємства "Алкогрупа", як постачальник, зобов`язується поставляти та передавати у власність ТОВ "Кервіон Трейд Плюс", як покупцю, продукцію (товар) на умовах, визначених цим договором (а.с. 102-104).

У договорі вказано, що найменування, асортимент та кількість товару зазначаються у накладних. Загальна ціна договору складає суму всіх видаткових накладних. Оплата здійснюється у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на поточний рахунок постачальника або у спосіб, що не заборонений чинним законодавством України протягом 10 календарних днів з моменту отримання товару покупцем.

У договорі міститься відмітка про його підписання зі сторони Філії "Торговий дім" Приватного підприємства "Алкогрупа" директором Музика А.Д., зі сторони ТОВ "Кервіон Трейд Плюс" - директором Миронов А.Є. Підписи скріплено печатками юридичних осіб обох сторін договору.

В пункті 11.1. договору зазначено, що договір набирає чинності з моменту підписання та діє до повного виконання сторін своїх зобов`язань.

До справи надано видаткові накладні від 13.12.2019 № № 128915, 128916, 128917, 128285, відповідно до яких значиться поставка товару на загальну суму 499 999,99 грн від Філії "Торговий дім" Приватного підприємства "Алкогрупа" до ТОВ "Кервіон Трейд Плюс" (а.с. 105-108).

На видаткових накладних наявні відмітки про їх підписання зі сторони Філії "Торговий дім" Приватного підприємства "Алкогрупа" в розділі "Відвантажив" особою Музика Алла Дмитрівна, зі сторони ТОВ "Кервіон Трейд Плюс" в розділі "Отримав" - підпис без зазначення прізвища особи, яка підписала.

Підписи скріплено печатками обох сторін договору.

Згідно наданих товарно-транспортних накладних від 13.12.2019 оформлено перевезення товару від вантажовідправника Філія "Торговий дім" Приватного підприємства "Алкогрупа" до вантажоодержувача ТОВ "Кервіон Трейд Плюс" (а.с. 109-116).

Вказані товарно-транспортні накладні містять відмітки про прийняття вантажу відповідальною особою вантажоодержувача у відповідному розділі, а саме - підпис (без зазначення прізвища особи) та відтиск печатки ТОВ "Кервіон Трейд Плюс".

Філією "Торговий дім" Приватного підприємства "Алкогрупа" сформовано рахунок на оплату № 1312-1 від 13.12.2019 товару на загальну суму 500 000,00 грн, у т.ч. ПДВ 83 333,33 грн (а.с. 127).

На зазначену господарську операцію з постачання товару Філією "Торговий дім" Приватного підприємства "Алкогрупа" складено податкові накладні, які зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних (а.с. 118-126).

В судовому засіданні 22.02.2021 судом оглянуто оригінали зазначених документів.

Посилаючись на зазначені докази, ПП "Алкогрупа" стверджує про наявність між сторонами правовідносин з поставки товару і отримання позивачем відповідного товару, за який сплачено грошові кошти, що є предметом стягнення, що, за твердженням відповідача, підтверджує неможливість застосування до спірних правовідносин приписів ст. 1212 Цивільного кодексу України.

Норми права, застосовані судом.

Згідно правил ст. 14 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Стаття 13 ГПК України передбачає, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За вимогами п. 4 ч. 2 ст. 42 ГПК України учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Доказами, згідно ст. 73 ГПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно вимог ст. ст. 76-78 ГПК України докази мають бути належними, допустимими та достовірними.

Стаття 79 ГПК України передбачає, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За правилами ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У справі "Якущенко проти України" Європейським судом з прав людини встановлено порушення ст. 6 Конвенції, зокрема через необґрунтоване відхилення важливих доказів, представлених заявником.

Господарський кодекс України (далі - ГК України) визначає, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку (ст. 173).

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174).

Частина 1 ст. 181 ГК України передбачає, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Згідно ч. 7 ст. 179 ГК України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Відповідно до положень Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. (ст. 11).

Стаття 1212 ЦК України передбачає, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Отже, за наведеною нормою зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Згідно висновку Верховного Суду, викладеному в постанові від 20.12.2018 у справі № 920/169/18, під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Водночас наявність певної правової підстави для набуття особою майна виключає застосування до неї положень статті 1212 Цивільного кодексу України, якщо згадана підстава продовжує існувати.

Мотивована оцінка доводів сторін та поданих доказів.

Як встановлено матеріалами справи, відповідач посилається на укладення між сторонами договору поставки № 0912/1 від 09.12.2019, на виконання якого здійснено фактичну поставку товару. Відповідачем складено та зареєстровано податкові накладні, оформлено для оплати рахунок та повідомлено суд про зарахування сплачених позивачем спірних коштів на розрахунок за поставлений товар.

Судом досліджено надані відповідачем докази, у тому числі оглянуто в судовому засіданні їх оригінали, та встановлено наявність на таких документах реквізитів, відповідно до вимог Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

Суд відхиляє твердження позивача стосовно того, що договір поставки № 0912/1 від 09.12.2019 зі сторони керівника ТОВ "Кервіон Трейд Плюс" не підписувався, а товар згідно наданих відповідачем видаткових накладних не отримувався, оскільки матеріали справи не містять доказів на підтвердження викладеного.

Так, у позовній заяві зазначено про підробку печатки юридичної особи та підпису керівника на документах (а.с. 3), однак таких документів позивачем до суду подано не було, що виключило можливість вирішення судом питання експертного дослідження документів на стадії підготовчого провадження у справі, як передбачено нормами ГПК України.

Суд також враховує, що згідно ст. 101 ГПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.

Між тим, позивач відповідний висновок експерта до матеріалів справи не подав.

Позивач у позові повідомив про підготовку заяви про вчинення злочину за фактом використання підроблених печаток і штампів ТОВ "Кервіон Трейд Плюс", проте доказів подання відповідної заяви до правоохоронних органів та внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань до справи не подано.

Суд враховує, що платіжне доручення № 17 від 13.12.2019 містить призначення платежу - "За продовольчі товари згідно рахунку на оплату № 1312-1 від 13.12.2019, в т.ч. ПДВ 83 333,33 грн".

Відповідачем надано до матеріалів справи рахунок на оплату № 1312-1 від 13.12.2019 на суму 500 000,00 грн, у т.ч. ПДВ 83 333,33 грн за товар (а.с. 127), чим підтверджено фактичну наявність такого рахунку.

Наданий рахунок містить відомості щодо постачальника - Філія "Торговий дім" Приватного підприємства "Алкогрупа", покупця - ТОВ "Кервіон Трейд Плюс" та про товар - його найменування, кількість, ціна.

Суд критично оцінює твердження позивача про неотримання рахунку відповідача, оскільки зазначені в платіжному дорученні № 17 від 13.12.2019 банківські реквізити отримувача коштів - Філії "Торговий дім" Приватного підприємства "Алкогрупа" співпадають з банківськими реквізитами рахунку для оплати. Позивачем не пояснено та не доведено інші підстави обізнаності останнього щодо реквізитів Філії "Торговий дім" Приватного підприємства "Алкогрупа", без яких неможливо проведення безготівкових розрахунків та оплата коштів.

Також суд враховує подання відповідачем до справи податкових накладних на повідомлену відповідачем поставку товару з доказами їх реєстрації, щодо яких позивачем не викладено жодних заперечень та спростувань з огляду на виникнення в останнього, згідно поданих відповідачем документів, права податкового кредиту.

Суд також зауважує, що з позовною заявою позивачем було додано два платіжних доручення - № 17 від 13.12.201 та № 21 від 16.12.2019 на суму 500 000,00 грн, в кожному з яких зазначено однакове призначенням платежу - "За продовольчі товари згідно рахунку на оплату № 1312-1 від 13.12.2019, в т.ч. ПДВ 83 333,33 грн".

В поясненнях до суду від 12.01.2021 позивач вказав на те, що підставою позову є саме платіжне доручення № 17 від 13.12.2019 та жодним чином не пояснив аналогічну за призначенням платежу та сумою оплату, яка мала місце 16.12.2019 за платіжним дорученням № 21, зокрема, щодо наявності чи відсутності підстав для такого платежу.

Згідно доданої до позову претензії ТОВ "Кервіон Трейд Плюс" до Філії "Торговий Дім" Приватного підприємства "Адкогрупа" позивач вимагає повернення, як помилково перерахованих, грошових коштів в загальному розмірі 4 100 000,00 грн, сплачених, у тому числі згідно платіжних доручень № 17 від 13.12.2019 та № 21 від 16.12.2019. Зі змісту наданої претензії вбачається, що ТОВ "Кервіон Трейд Плюс" в період з 10.12.2019 до 21.12.2019 помилково перерахувало Філії "Торговий Дім" Приватного підприємства "Адкогрупа" дев`ять платежів, всі з яких містять призначення платежу: "За продовольчі товари згідно рахунку на оплату ....".

Між тим, у даній справі суд надає оцінку доказам виключно в межах заявлених підстав позовних вимог.

У відповідності до вищевикладеного, суд дійшов висновку, що надані відповідачем докази підтверджують наявність між сторонами договірних відносин поставки, відповідно до яких позивачем сплачено грошові кошти в сумі 500 000,00 грн згідно платіжного доручення № 17 від 13.12.2019.

Оскільки суд встановив наявність між сторонами договірних відносин з поставки товару, підстави для застосування до спірних правовідносин положень ст. 1212 ЦК України відсутні. Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не вважається безпідставним.

При цьому суд наголошує, що в межах розгляду даної справи не встановлює обставин фактичного отримання позивачем товару за договором, з огляду на наявність заперечень щодо вказаного. Виходячи з правових підстав позову, а саме посилання на положення ст. 1212 ЦК України, суд вважає, що для вирішення даного спору є достатнім встановлення наявності договірних відносин поставки, як підстави для здійснення оплати.

У відповідності до наведеного суд відмовляє в задоволенні позову ТОВ "Кервіон Трейд Плюс" про стягнення з ПП "Алкогрупа" безпідставно набутих грошових коштів в розмірі 500 000,00 грн.

У відповідності до ст. 129 ГПК України судовий збір покладається на позивача повністю.

Щодо інших судових витрат суд враховує, що при подані позовної заяви позивачем наведено попередній розрахунок судових витрат, які позивач очікує понести у зв`язку з розглядом справи, до яких включено витрати на правову допомогу (послуги адвоката).

В судовому засіданні 26.02.2021 до судових дебатів представником позивача шляхом оголошення подано заяву про подання доказів на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу в порядку ч. 8 ст. 129 ГПК України, а саме - позивач заявив про свій намір подати докази на підтвердження витрат.

Суд враховує, що положеннями ч. 8 ст. 129 ГПК України не передбачено, що заява про надання доказів на підтвердження розміру понесених судових витрат, зроблена стороною у справі до закінчення судових дебатів, має здійснюватися виключно у письмовій формі.

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у постанові від 08.10.2019 у справі № 920/810/18.

За правилами ч.ч. 1, 2, 3 ст. 221 ГПК України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

У відповідності до п. 5 ч. 6 ст. 238 ГПК України у разі необхідності у резолютивній частині також вказується про призначення судового засідання для вирішення питання про судові витрати, дата, час і місце його проведення; строк для подання стороною, за клопотанням якої таке судове засідання проводиться, доказів щодо розміру, понесених нею судових витрат.

Враховуючи викладене, господарський суд призначає судове засідання для вирішення питання про судові витрати позивача на 12.03.2021, про що зазначає в резолютивній частині рішення, та встановлює позивачу строк для подачі суду доказів щодо розміру понесених ним судових витрат не пізніше 03.03.2021.

Відповідач будь-яких судових витрат не заявив.

Керуючись ст. ст. 74, 76, 77, 126, 129, 221, 231, 233, 236-241, 250-252, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Призначити судове засідання для вирішення питання про судові витрати на надання правової допомоги позивача 12.03.2021 о 09:30 год.

Встановити позивачу строк для подання доказів щодо розміру, понесених судових витрат, не пізніше 03.03.2021.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 74, 76, 77, 126, 129, 221, 233, 236-241, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Призначити судове засідання для вирішення питання про судові витрати позивача на надання правової допомоги на 12.03.2021 о 09:30 год.

Встановити позивачу строк для подання доказів щодо розміру, понесених судових витрат, не пізніше 03.03.2021.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Примірники рішення направити Товариству з обмеженою відповідальністю "Кервіон Трейд Плюс" за адресою: 08153, Київська область, Києво-Святошинський район, м. Боярка, вул. Білогородська, 27Ф, оф. 104; Приватному підприємству "Алкогрупа" за адресою: 28000, Кіровоградська область, м. Олександрія, вул. Гриценка Пилипа, 82.

Повне рішення складено 09.03.2021.

Суддя В.В.Тимошевська