ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2021 року

м. Київ

Справа № 910/16477/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Банаська О. О. - головуючого, Васьковського О. В., Погребняка В. Я.

за участю секретаря судового засідання Солоненко А. В.

за участю представників

боржника ТОВ "СПЕЦ ІНВЕСТ": Ведмедєв С. С.

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві

на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 30.11.2020

у складі колегії суддів: Пантелієнка В. О. (головуючого), Полякова Б. М., Доманської М. Л.

у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕЦ ІНВЕСТ"

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст і підстави наведених у заяві вимог

1. У листопаді 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "СПЕЦ ІНВЕСТ" (далі - ТОВ "СПЕЦ ІНВЕСТ", боржник) звернулося до Господарського суду міста Києва з заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство в порядку передбаченому частиною шостою статті 34 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ).

2. Заява ТОВ "СПЕЦ ІНВЕСТ" обґрунтована неможливістю задовольнити вимоги кредиторів в повному обсязі, оскільки розмір кредиторської заборгованості боржника (12 335 600,00 грн) перевищує вартість його активів (450 000,00 грн) на 11 885 600,00 грн. Відтак задоволення ТОВ "СПЕЦ ІНВЕСТ" вимог одного кредитора призведе до неможливості виконання грошових зобов`язань боржника в повному обсязі перед іншими кредиторами (загроза неплатоспроможності).

Фактичні обставини справи, установлені судами попередніх інстанцій

3. 23.07.2019 учасником (засновником) ТОВ "СПЕЦ ІНВЕСТ" прийнято рішення про припинення юридичної особи шляхом ліквідації та призначено ліквідатором Ведмедєва Сергія Сергійовича (далі - ліквідатор Ведмедєв С. С.).

4. Зазначене рішення зареєстровано та внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що підтверджується витягом від 27.07.2019 за № .

5. 25.07.2019 на офіційному сайті Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Міністерства юстиції України оприлюднено повідомлення про ліквідацію ТОВ "СПЕЦ ІНВЕСТ" та встановлено кінцевий строк для заявлення кредиторами вимог - 25.09.2019.

6. Протягом ліквідаційної процедури до ТОВ "СПЕЦ ІНВЕСТ" звернулись із кредиторськими вимогами два кредитори: Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Мега-мет" з вимогами в сумі 11 135 500,00 грн та Товариство з обмеженою відповідальністю "Стартрейд плюс" з вимогами в сумі 1 200 100,00 грн.

7. Заявлена кредиторська заборгованість визнана ліквідатором в повному обсязі та включена до проміжного ліквідаційного балансу ТОВ "СПЕЦ ІНВЕСТ" станом на 30.09.2019, який затверджений єдиним учасником Товариства.

8. З метою виявлення кредиторської заборгованості ліквідатор ТОВ "СПЕЦ ІНВЕСТ" також направив повідомлення державним органам та установам, а саме до Управління праці та соціального захисту населення Шевченківської в м. Києві РДА, Головного управління ДФС у м. Києві, Державної податкової інспекції у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві, Управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва, Фонду соціального страхування України на випадок безробіття у Шевченківському районі м. Києва, Правобережного відділу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м. Києві, Подільської міжрайонної виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (Подільський, Шевченківський райони), Шевченківського районного центру зайнятості у м. Києві.

9. Крім того, ліквідатор ТОВ "СПЕЦ ІНВЕСТ" направив до Головного управління ДФС у м. Києві та Державної податкової інспекції у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві відповідні повідомлення та заяви про ліквідацію або реорганізацію платника податків (форма 8-ОПП).

10. З метою виявлення майнових активів ТОВ "СПЕЦ ІНВЕСТ" ліквідатор направив запити до відповідних підприємств, організацій та установ, за відповідями яких майнові активи у боржника відсутні.

11. Грошові кошти на рахунку ТОВ "СПЕЦ ІНВЕСТ" також відсутні.

12. За даними актів інвентаризації, станом на 25.09.2019 у ТОВ "СПЕЦ ІНВЕСТ" наявна дебіторська заборгованість перед ТОВ "Ватпром-мет" (код 41244928) в сумі 450 000,00 грн, інші активи відсутні.

13. Згідно даних державних реєстрів за ТОВ "СПЕЦ ІНВЕСТ" не зареєстроване будь-яке рухоме та нерухоме майно (витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 31.07.2019, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 01.10.2019).

14. Ліквідатором складено проміжний ліквідаційний баланс ТОВ "СПЕЦ ІНВЕСТ" станом на 30.09.2019, до активів якого включено дебіторську заборгованість в сумі 450 000,00 грн, а до пасиву - кредиторську заборгованість в сумі 12 335 600,00 грн.

Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій

15. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.12.2019 відкрито провадження у справі № 910/16477/19 про банкрутство ТОВ "СПЕЦ ІНВЕСТ"; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника з 24.12.2019; введено процедуру розпорядження майном боржника з 24.12.2019; призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Сокотуна Віталія Аполлінарійовича, вирішено інші процедурні питання.

16. Ухвала суду першої інстанції мотивована недостатністю майна ТОВ "СПЕЦ ІНВЕСТ" для задоволення вимог його кредиторів загальна сума заборгованості боржника перед якими складає 12 335 600,00 грн, тоді як його активи становлять 450 000,00 грн.

17. Зазначене судове рішення місцевого господарського суду від 24.12.2019 було оскаржено в апеляційному порядку Головним управлінням ДПС у м. Києві (далі - ГУ ДПС у м. Києві, скаржник, апелянт, касатор).

18. В обґрунтування права на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції ГУ ДПС у м. Києві зазначило, що воно як орган Державної фіскальної служби має передбачене Господарським процесуальним кодексом України (далі - ГПК України) право на апеляційне оскарження судового рішення у справі про банкрутство.

19. Північний апеляційний господарський суд постановою від 26.05.2020 ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.12.2019 про відкриття провадження у справі № 910/16477/19 про банкрутство ТОВ "СПЕЦ ІНВЕСТ" залишив без змін.

20. Постанова апеляційного господарського суду мотивована обґрунтованістю висновку суду першої інстанції про недостатність майна для задоволення вимог кредиторів, які були заявлені протягом досудової процедури ліквідації юридичної особи, а відтак і наявністю підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство боржника, що полягає в настанні умов загрози неплатоспроможності.

21. Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 15.10.2020 касаційну скаргу ГУ ДПС у м. Києві задоволено частково; постанову Північного апеляційного господарського суду від 26.05.2020 у справі № 910/16477/19 скасовано повністю; справу № 910/16477/19 направлено на новий розгляд до Північного апеляційного господарського суду.

Короткий зміст ухвали апеляційного господарського суду

22. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.11.2020 апеляційне провадження за апеляційною скаргою ГУ ДПС у м. Києві на ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.12.2019 у справі № 910/16477/19 закрито на підставі пункту 3 частини першої статті 264 ГПК України.

23. Постановляючи ухвалу від 30.11.2020 суд апеляційної інстанції з урахуванням того, що апелянт статусу кредитора у справі не набув та не є учасником справи про банкрутство ТОВ "СПЕЦ ІНВЕСТ", оскільки не звертався з кредиторськими вимогами до боржника в установленому законом порядку дійшов висновку, що оскаржуваною ухвалою у цій справі не вирішувалося питання про права, інтереси та (або) обов`язки скаржника.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

24. Не погоджуючись з висновками апеляційного господарського суду ГУ ДПС у м. Києві звернулось до Касаційного господарського суд у складі Верховного Суду із касаційною скаргою в якій просить скасувати ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 30.11.2020 та направити справу до суду апеляційної інстанції для подальшого розгляду.

Щодо реалізації учасниками справи процесуальних прав

25. Згідно із пунктами 1, 2 частини третьої статті 2 ГПК України основними засадами (принципами) господарського судочинства є, зокрема, верховенство права та рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

26. Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом (частини перша, друга статті 13 ГПК України).

27. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, зокрема, керує ходом судового процесу; роз`яснює у разі необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом (пункти 1, 3, 4 частини п`ятої статті 13 ГПК України).

28. За змістом пунктів 2, 3 частини першої статті 42 ГПК України учасники справи мають право, зокрема, подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам; подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

29. Відповідно до частини першої статті 295 ГПК України учасники справи мають право подати до суду касаційної інстанції відзив на касаційну скаргу в письмовій формі протягом строку, встановленого судом касаційної інстанції в ухвалі про відкриття касаційного провадження.

30. Отже, учасник справи, який не є касатором, керуючись принципами рівності учасників процесу перед законом і судом та змагальності сторін, вправі реалізувати своє процесуальне право на подання письмового відзиву на касаційну скаргу іншого учасника справи (висновок викладений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 28.01.2020 у справі № 43/122).

31. Таке право реалізується учасником справи на протязі строку, встановленого судом касаційної інстанції в ухвалі про відкриття касаційного провадження у справі.

32. Ухвалою Верховного Суду від 29.01.2021 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ГУ ДПС у м. Києві на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 30.11.2020 у справі № 910/16477/19, призначено судове засідання на 25.02.2021 та надано учасникам справи строк для подання відзиву на касаційну скаргу до 15.02.2021.

33. Ця ухвала у справі № 910/16477/19, надіслана на адресу учасників справи рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення поштового відправлення та була оприлюднена у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

34. Відповідно до статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

35. З урахуванням викладеного учасники справи мали достатньо часу для реалізації ними процесуальних прав, передбачених ГПК України, зокрема, права на висловлення (викладення шляхом надіслання на поштову/електронну адреси суду) своєї позиції щодо поданої касаційної скарги ГУ ДПС у м. Києві.

36. Станом на момент проведення судового засідання від арбітражного керуючого Юринця А. В. та ліквідатора боржника Ведмедєва С. С. надійшли пояснення та відзив на касаційну скаргу відповідно.

37. Будь-яких заяв, клопотань тощо від учасників справи щодо неможливості реалізації ними своїх процесуальних прав на подання відзиву, власної позиції (пояснень тощо) щодо касаційної скарги до суду не надходило.

38. Ураховуючи викладене, суд констатує, що учасники справи мали достатньо часу для реалізації ними процесуальних прав, передбачених ГПК України, зокрема права на висловлення (викладення шляхом надіслання на поштову/електронну адреси суду) своєї позиції щодо касаційної скарги ГУ ДПС у м. Києві.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу (ГУ ДПС у м. Києві)

39. ГУ ДПС у м. Києві в обґрунтування доводів касаційної скарги посилається на неправильне застосування та порушення апеляційним господарським судом норм матеріального та процесуального права без з`ясування всіх обставин справи зазначаючи, зокрема, таке:

- 15.10.2020 ГУ ДПС у м. Києві було подано до Господарського суду міста Києва заяву про визнання кредиторських вимог по справі № 910/16477/19 у розмірі 575,00 грн у зв`язку із наявністю заборгованості, яка обліковується за боржником, однак апеляційний господарський суд не дослідив вказані обставини;

- недослідження зібраних у справі доказів унеможливило встановлення фактичних обставин справи, які мають значення для вирішення питання: про статус ГУ ДПС у м. Києві у розумінні статті 1 КУзПБ; про повноваження ГУ ДПС у м. Києві, як контролюючого органу стосовно боржника на момент порушення провадження у справі про банкрутство; про право ГУ ДПС у м. Києві на апеляційне оскарження судових рішень у цій справі у розумінні статей 17, 254 ГПК України, що призвело до передчасного ухвалення апеляційним судом оскаржуваного рішення.

Узагальнений виклад позицій інших учасників справи

Арбітражний керуючий Юринець А. В.

40. У письмовому поясненні арбітражний керуючий Юринець А. В. вважає, що ухвала Північного апеляційного господарського суду від 30.11.2020 у цій справі про закриття апеляційного провадження прийнята з дотриманням норм процесуального права, оскільки відповідно до матеріалів справи ГУ ДПС у м. Києві не являється стороною чи учасником провадження у цій справі, а відтак оскаржуваною ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.12.2019 у цій справі питання про права, інтереси та (або) обов`язки касатора не вирішувалося.

Голова комісії з припинення (ліквідатор) боржника Ведмедєв С. С. (у період з 23.07.2019 по 10.09.2020)

41. У відзиві на касаційну скаргу Ведмедєв С. С. просить касаційну скаргу ГУ ДПС у м. Києві залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу апеляційного господарського суду без змін посилаючись на те, що ТОВ "СПЕЦ ІНВЕСТ" не має заборгованості перед скаржником, а оскільки касатор не є кредитором та учасником у справі про банкрутство то оскаржуваною ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.12.2019 у цій справі питання про права, інтереси та (або) обов`язки останнього не вирішувалося, а тому наявні безумовні підстави для закриття апеляційного провадження.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції

42. Відповідно до статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

43. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

44. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається.

45. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 310, частиною другою статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду апеляційної інстанції

46. Об`єктом касаційного перегляду є ухвала апеляційного господарського суду, якою апеляційне провадження за апеляційною скаргою ГУ ДПС у м. Києві на ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.12.2019 у справі № 910/16477/19 закрито на підставі пункту 3 частини першої статті 264 ГПК України у зв`язку із тим, що касатор не є кредитором та учасником справи про банкрутство, а скаржником в свою чергу при зверненні з апеляційною скаргою також не доведено, а з матеріалів справи не вбачається, що оскаржуваною ухвалою місцевого суду вирішено питання про його права та обов`язки.

47. З урахуванням доводів наведених у касаційній скарзі та змісту оскаржуваного судового рішення предметом касаційного перегляду у цій справі є питання дотримання судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали про закриття апеляційного провадження.

48. Здійснивши розгляд касаційної скарги, дослідивши наведені в ній доводи, перевіривши дотримання господарським судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права Верховний суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду враховуючи приписи статті 300 ГПК України щодо перегляду у касаційному порядку судових рішень в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи дійшов таких висновків.

49. Згідно зі статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на судовий захист.

50. Відповідно до статті 129 Конституції України забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення є однією із засад судочинства, яка застосовується з дотриманням принципу верховенства права, змагальності, рівності всіх учасників перед законом і судом, розумності строків розгляду справи.

51. Зазначена конституційна норма конкретизована законодавцем у статті 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", згідно з якою учасники судового процесу та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

52. Реалізацією права особи на судовий захист є можливість оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 рішення Конституційного Суду України від 11.12.2007 № 11-рп/2007).

53. Реалізація конституційного права, зокрема, на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення ставиться в залежність від положень відповідних процесуальних норм, в провадженні у справі про банкрутство - норм ГПК України та Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" до 21.10.2019 (КУзПБ з 21.10.2019).

54. Відповідно до частини першої статті 3 ГПК України судочинство у судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство), а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

55. За змістом пунктів 8, 9 частини третьої статті 2 ГПК України одним із принципів господарського судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та права на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках.

56. Відповідно до частини першої статті 17 ГПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

57. Згідно з частиною першою статті 254 цього Кодексу учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

58. Аналіз наведених норм свідчить, що ГПК України виокремлено коло осіб, наділених процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення, які умовно можна поділити на дві групи: 1) учасники справи; 2) особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків.

59. Відповідно до частини другої статті 255 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції можуть подавати учасники справи відповідно до цього Кодексу та Закону про банкрутство.

60. Частиною шостою статті 12 ГПК України передбачено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому ГПК України для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом про банкрутство.

61. У справах про банкрутство склад учасників справи визначається Законом про банкрутство (частина п`ята статті 41 ГПК України).

62. Судом приймається до уваги, що з 21.10.2019 введено в дію КУзПБ, який встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника-юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.

63. Згідно пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень КУзПБ з дня введення в дію цього Кодексу визнано таким, що втратив чинність, зокрема, Закон про банкрутство.

64. Пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень КУзПБ передбачено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до про банкрутство. Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

65. Тлумачення пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень КУзПБ приводить до висновку, що законодавцем за темпоральним критерієм визначено пряму дію норм КУзПБ та їх застосування при розгляді справ про банкрутство незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, за винятком справ, які на день введення в дію цього Кодексу 21.10.2019 перебувають на стадії санації.

66. У свою чергу, згідно з частиною першою статті 2 КУзПБ провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, ГПК України, іншими законами України.

67. Отже, реалізація права на апеляційне та касаційне оскарження судових рішень у справі про банкрутство відбувається за правилами і в порядку, передбаченими главами 1, 2 "Апеляційне провадження" та "Касаційне провадження" відповідно розділу IV "Перегляд судових рішень" ГПК України, з урахуванням особливостей оскарження судових рішень у справі про банкрутство, визначених КУзПБ.

68. Зазначене відповідає загальновизнаному положенню про дію процесуальних норм у часі, згідно з яким незалежно від часу відкриття провадження у справі, при здійсненні процесуальних дій застосовується той процесуальний закон, який діє на момент здійснення таких дій (частина третя статті 3 ГПК України).

69. Коло осіб (в позовному провадженні), які мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції, а також оскаржити в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції визначено приписами статей 254, 255 ГПК України.

70. В силу особливостей справи про банкрутство, коло осіб, які мають право оскаржити судові рішення у справі про банкрутство діючим законодавством звужено до учасників такої справи задля попередження необґрунтованого втручання інших осіб, які не є учасниками справи, у хід процедури банкрутства (правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 20.02.2019 у справі № 5005/2329/2011, від 16.01.2020 у справі № 911/5186/14).

71. Відповідно до статті 1 КУзПБ сторони у справі про банкрутство - конкурсні кредитори (представник комітету кредиторів), забезпечені кредитори, боржник (банкрут); кредитор - юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких до боржника або іншої особи забезпечені заставою майна боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство; учасники у справі про банкрутство - сторони, арбітражний керуючий, державний орган з питань банкрутства, Фонд державного майна України, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника, а також у випадках, передбачених цим Кодексом, інші учасники справи про банкрутство, щодо прав або обов`язків яких існує спір.

72. Цією статтею КУзПБ визначено, що сторонами у справі про банкрутство є конкурсні кредитори (представник комітету кредиторів), забезпечені кредитори, боржник (банкрут).

73. Порядок набуття кредитором (окрім кредитора, за заявою якого відкрито провадження у справі про банкрутство) статусу учасника провадження у справі про банкрутство з 21.10.2019 визначається статтею 45 КУзПБ.

74. Слід вказати, що особа набуває статусу конкурсного кредитора (сторони, учасника провадження у справі про банкрутство) з повним обсягом процесуальної дієздатності (в тому числі правом оскарження судових рішень) за сукупності таких умов:

- подання до господарського суду письмових заяв з вимогами до боржника, а також документів, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство (частина перша статті 23 Закону про банкрутство, частина перша статті 45 КУзПБ);

- розгляд господарським судом заяв конкурсних кредиторів у попередньому засіданні суду (частина шоста статті 23, стаття 25 Закону про банкрутство, частина шоста статті 45, стаття 47 КУзПБ);

- визнання вимог таких кредиторів, що формалізується у судовому рішенні господарського суду - ухвалі (частина шоста статті 23, стаття 25 Закону про банкрутство, частина шоста статті 45, стаття 47 КУзПБ) (правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 16.07.2020 у справі № 910/4475/19).

75. Тобто, лише за сукупністю, встановлених Законом про банкрутство, КУзПБ дій (пред`явлення грошових вимог; доведення свого права вимоги перед судом; розгляд грошових вимог судом (перевірка наявності такого права у кредитора; правомірність його набуття; невтрата цього права у зв`язку з позовною давністю, тощо); визнання їх судом) кредитор може набути правового статусу учасника у справі про банкрутство.

76. Суб`єктний склад учасників господарського процесу за ГПК України є іншим, ніж склад учасників у справі про банкрутство за КУзПБ. Водночас, перелік учасників провадження у справі про банкрутство не є вичерпним, оскільки до учасників справи про банкрутство стаття 1 КУзПБ відносить також інших осіб щодо прав або обов`язків яких існує спір.

77. Кредитори (в розумінні абзацу десятого частини першої статті 1 КУзПБ, окрім тих хто ініціював провадження у справі про банкрутство), з моменту подання заяви, передбаченої абзацом першим частини першої статті 45 КУзПБ, можуть скористатися правами, передбаченими абзацом першим частини шостої названої статті, та правом оскарження судових рішень у справі про банкрутство як особи, які не брали участі у справі (частина перша статті 254 ГПК України), якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (пункт 56.20 постанови Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 16.07.2020 у справі № 910/4475/19).

78. Отже, особи, які не брали участі у справі також мають право подавати апеляційні скарги на такі судові рішення, нарівні з іншими учасниками відповідної справи.

79. Слід ураховувати, що на відміну від оскарження судового рішення учасником справи не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності таких критеріїв: вирішення судом питання про її право, інтерес, обов`язок, причому такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

80. Тобто право на апеляційне оскарження судових рішень місцевого господарського суду мають учасники справи про банкрутство та інші, окрім кредиторів, юридичні особи, а також державні та інші органи, в тому числі й контролюючі органи, які не є учасниками справи, але у випадку якщо судове рішення, що оскаржується, безпосередньо вирішує питання про їх права та обов`язки (подібний висновок викладено у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 22.07.2020 у справі № 904/4681/19).

81. У свою чергу суд має з`ясувати, чи буде у зв`язку з прийняттям судового рішення з цієї справи таку особу наділено новими правами або покладено на неї нові обов`язки, або змінено її наявні права та/або обов`язки, або позбавлено певних прав та/або обов`язків у майбутньому, або ж це рішення матиме вплив на інтереси скаржника тощо.

82. Разом з тим судове рішення, оскаржуване незалученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення господарським судом першої інстанції є скаржник, або якщо суд вирішив питання про обов`язки цієї особи чи про її інтереси у відповідних правовідносинах.

83. Рішення є таким, що прийнято про права, інтереси та (або) обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо у мотивувальній частині цього рішення містяться висновки суду про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи, або у резолютивній частині рішення суд зазначив про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи (аналогічні висновки щодо застосування норм права викладені у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 12.11.2018 у справі № 910/2611/18, від 09.04.2019 у справі № 916/1717/17, від 03.07.2019 у справі № 910/15668/18).

84. У такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги (аналогічні висновки щодо застосування норм права викладені у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 22.05.2019 у справі № 904/7274/17, 09.04.2019 у справі № 904/8201/16, від 09.07.2019 у справі № 01/1494(14-01/1494) ).

85. Водночас пунктом 3 частини першої статті 264 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

86. Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що при розгляді апеляційної скарги, поданої особою, яка не брала участі в розгляді справи судом першої інстанції і яка вважає, що місцевим господарським судом вирішено питання про її права та обов`язки, суд апеляційної інстанції перевіривши матеріали апеляційної скарги на предмет їх відповідності статтям 258, 259 ГПК України, та за відсутності підстав для залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги чи для відмови у відкритті апеляційного провадження з інших підстав, відкриває апеляційне провадження за апеляційною скаргою такої особи та має належним чином дослідити і встановити, чи вирішив суд в оскаржуваному рішенні питання про права, інтереси та (або) обов`язки заявника апеляційної скарги.

87. Якщо ж при цьому судом апеляційної інстанції буде встановлено, що права, інтереси та (або) обов`язки такої особи оскаржуваним судовим рішенням не порушені та що питання про її права, інтереси та (або) обов`язки у справі судом першої інстанції не вирішувалися, то апеляційний господарський суд не позбавлений права закрити апеляційне провадження на підставі пункту 3 частини першої статті 264 ГПК України (правовий висновок щодо застосування норм права викладений у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 14.08.2019 у справі № 62/112).

88. З обставин встановлених апеляційним господарським судом вбачається, що ГУ ДПС у м. Києві статусу кредитора у справі не набуло та не є учасником справи про банкрутство ТОВ "СПЕЦ ІНВЕСТ", оскільки не зверталося з кредиторськими вимогами до боржника в установленому законом порядку.

89. Суд наголошує, що у світлі наведених вище норм особа, яка не брала участі у справі (не залучена до участі у справі) та вважає що її права були порушені судовим рішенням, звертаючись в порядку статті 254 ГПК України з апеляційною скаргою на судове рішення повинна довести, що рішення прийнято про її права, інтереси та (або) обов`язки і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним, що означає, що скаржник в апеляційній скарзі має чітко зазначити в якій частині оскаржуваного ним судового рішення (в мотивувальній та/або резолютивній) прямо вказано про його права, інтереси та (або) обов`язки, та про які саме.

90. З`ясовуючи питання про те, чи стосується оскаржуване судове рішення безпосередньо прав та обов`язків скаржника, суд апеляційної інстанції дійшов правомірного та цілком обґрунтованого висновку про те, що скаржником при зверненні з апеляційною скаргою також не доведено, а з матеріалів справи не вбачається, що оскаржуваною ухвалою місцевого суду вирішено питання про його права та обов`язки.

91. Крім того суд зазначає, що наявність гарантованого статтею 55 Конституції України права на судовий захист, в тому числі й звернення з апеляційною скаргою на судове рішення, не є безумовною підставою для здійснення судового захисту, а є лише однією з необхідних умов реалізації, тоді як підставою для такого захисту необхідно щоб порушення, про яке стверджує скаржник, було реальним, стосувалося індивідуально виражених прав або інтересів чого в даному випадку не встановлено.

92. Доводам скаржника про подання ним 15.10.2020 заяви про визнання кредиторських вимог по справі № 910/16477/19 у розмірі 575,00 грн у зв`язку із наявністю заборгованості, яка обліковується за боржником юридична оцінка судом касаційної інстанції не надається з огляду на приписи статті 300 ГПК України згідно із якими суд касаційної інстанції позбавлений процесуальної можливості надавати оцінку обставинам, які не були заявлені та не наведені скаржником під час розгляду справи судами попередніх інстанцій (аналогічного висновку щодо застосовування норм права дотримується Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у постанові від 07.05.2020 у справі № 922/3059/16).

93. Таких доводів, як свідчить зміст апеляційної скарги ГУ ДПС у м.Києві ним не заявлялось під час розгляду справи судом апеляційної інстанції. Аналогічно в матеріалах справи відсутні доповнення апеляційної скарги наведеними доводами в порядку статті 266 ГПК України після направлення справи на новий розгляд до Північного апеляційного господарського суду.

94. У контексті наведених скаржником у касаційній скарзі доводів суд також звертається до висновку викладеного в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 756/1529/15-ц (провадження № 14-242цс18) в якому вказано, що апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції. При цьому суд апеляційної інстанції перевіряє законність рішення суду першої інстанції в межах тих обставин та подій, які мали місце під час розгляду справи судом першої інстанції.

95. Таким чином за відсутності факту доповнення апеляційної скарги скаржником доводом про подання ним 15.10.2020 заяви про визнання кредиторських вимог по справі № 910/16477/19 у розмірі 575,00 грн у зв`язку із наявністю заборгованості, яка обліковується за боржником виключається можливість дослідження цього доводу та надання йому оцінки апеляційним господарським судом під час розгляду апеляційної скарги поданої в березні 2020 року на ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.12.2019.

96. Відтак встановивши, що скаржник не є учасником справи про банкрутство, а також те, що скаржником не доведено, що в оскаржуваному судовому рішенні вирішувалося питання про його права, інтереси та (або) обов`язки, суд апеляційної інстанції дійшов правомірного висновку щодо закриття апеляційного провадження відповідно до пункту 3 частини першої статті 264 ГПК України, що узгоджується із висновком викладеним у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 14.08.2019 у справі № 62/112.

Щодо суті касаційної скарги

97. Доводи касаційної скарги ГУ ДПС у м. Києві про порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права не знайшли свого підтвердження під час касаційного провадження в суді касаційної інстанції та не спростовують правильність висновку суду апеляційної інстанції про недоведеність скаржником зв`язку між оскаржуваними рішеннями суду першої інстанції та правами, інтересами і (або) обов`язками скаржника, за наявності якого виникає право на апеляційне оскарження судового рішення особою, яка не приймала участі у справі, та відповідно наявність підстав для закриття апеляційного провадження.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

98. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 308 ГПК України за результатами розгляду касаційної скарги суд касаційної інстанції має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

99. Згідно зі статтею 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

100. Ураховуючи наведені положення законодавства та обставини, установлені господарськими судами, перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, в межах доводів та вимог касаційної скарги ГУ ДПС у м. Києві зважаючи на межі перегляду справи судом касаційної інстанції, передбачені статтею 300 ГПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги та залишенні без змін ухвали апеляційного господарського суду.

Щодо судових витрат

101. У зв`язку з відмовою у задоволенні касаційної скарги та залишенням без змін оскаржуваного судового рішення витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги у відповідності до приписів статті 129 ГПК України покладаються на скаржника.

Висновки щодо застосування норми права

102. Особа, яка не брала участі у справі (не залучена до участі у справі) та вважає що її права були порушені судовим рішенням, звертаючись в порядку статті 254 ГПК України з апеляційною скаргою в порядку на дане рішення повинна довести, що рішення прийнято про її права, інтереси та (або) обов`язки і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним, що означає, що скаржник в апеляційній скарзі має чітко зазначити в якій частині оскаржуваного ним судового рішення (в мотивувальній та/або резолютивній) прямо вказано про його права, інтереси та (або) обов`язки, та про які саме.

103. Відтак, гарантоване статтею 55 Конституції України права на судовий захист, в тому числі й звернення з апеляційною скаргою на судове рішення, не є безумовною підставою для здійснення судового захисту, а є лише однією з необхідних умов реалізації, тоді як підставою для такого захисту необхідно щоб порушення, про яке стверджує скаржник, було реальним, стосувалося індивідуально виражених прав або інтересів.

104. Якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, буде встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося, апеляційний господарський суд своєю ухвалою закриває апеляційне провадження на підставі пункту 3 частини першої статті 264 ГПК України, оскільки у такому випадку немає правового зв`язку між скаржником і сторонами у справі.

Керуючись статтями 129, 286, 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317, 326 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Касаційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві залишити без задоволення.

2. Ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 30.11.2020 у справі № 910/16477/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий О. О. Банасько

Судді О. В. Васьковський

В. Я. Погребняк