ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2021 року Черкаси справа № 925/47/19

Господарський суд Черкаської області у складі судді Кучеренко О.І. із секретарем судового засідання Юхименко О.В.,

за участю прокурора відділу Черкаської обласної прокуратури Швець І.В., розглянув у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду справу

за позовною заявою заступника керівника Звенигородської місцевої прокуратури Черкаської області в інтересах держави в особі Міністерства освіти і науки

до Уманського національного університету садівництва в особі відокремленого структурного підрозділу Тальнівський будівельно-економічний коледж Уманського національного університету садівництва та

Товариства з обмеженою відповідальністю «Євроенерготрейд»

про визнання недійсною додаткової угоди до договору на постачання природного газу та стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Звенигородської місцевої прокуратури Черкаської області звернувся у Господарський суд Черкаської області в інтересах держави в особі Міністерства освіти і науки з позовом до Уманського національного університету садівництва в особі відокремленого структурного підрозділу Тальнівський будівельно-економічний коледж Уманського національного університету садівництва та до Товариства з обмеженою відповідальністю «Євроенерготрейд» про визнання недійсною додаткової угоди №1 від 18.01.2018 до договору на постачання природного газу №ЄТ-ТК-17/01/18 від 17.01.2018, а також про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Євроенерготрейд» надмірно сплачених бюджетних коштів у розмірі 30033,01 грн на користь Міністерства освіти і науки України та відшкодування судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог прокурор зазначив, що спірна додаткова угода №1 від 18.01.2018 суперечить вимогам статті 632 Цивільного кодексу України та частини 4 статті 36 Закону України «Про публічні закупівлі» (у редакції, чинній на час укладення спірної додаткової угоди) щодо порядку та підстав зміни ціни договору, тому підлягає визнанню недійсною відповідно до статті 203, 215 Цивільного кодексу України, а безпідставно сплачені Товариству з обмеженою відповідальністю «Євроенерготрейд» бюджетні кошти у розмірі 30 033,01 грн підлягають поверненню Міністерству освіти і науки України відповідно до статті 1212 Цивільного кодексу України, як головному розпоряднику цих бюджетних коштів.

За доводами прокурора, на наступний день після укладення договору відповідачами було укладено додаткову угоду №1 від 18.01.2018, якою у зв`язку із подорожчанням вартості газу на ринку по відношенню до цін, визначених за договором, та на підставі пункту 2 частини 4 статті 36 Закону України «Про публічні закупівлі», збільшено ціну за газ.

Обґрунтовуючи підстави представництва прокурор посилався на невжиття позивачем заходів щодо оскарження спірної додаткової угоди та повернення безпідставно сплачених бюджетних коштів, що свідчить про правомірність звернення прокурора з позовом до суду в інтересах держави в особі Міністерства освіти і науки України, яке забезпечує формування та реалізує державну політику у сферах освіти і науки та є уповноваженим органом на здійснення контролю за дотриманням державних інтересів в частині законності використання коштів державного бюджету, та якому підпорядковуються Тальнівський будівельно-економічний коледж та Уманський національний університет садівництва.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 30.05.2019 у позові відмовлено.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 11.09.2019 рішення Господарського суду Черкаської області від 30.05.2019 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 19.08.2020 постанову Північного апеляційного господарського суду від 11.09.2019 та рішення Господарського суду Черкаської області від 30.05.2019 скасовано, справу направлено на новий розгляд до Господарському суду Черкаської області.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 09.10.2020 справа №925/47/19 передана на розгляд судді Кучеренко О.І.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 15.10.2020 суддя Кучеренко О.І. прийняла справу №925/47/19 до свого провадження, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

19.11.2020 відповідач (відокремлений структурний підрозділ Тальнівський будівельно-економічний коледж Уманського національного університету садівництва) надіслав до суду відзив №182 від 17.11.2020 на позовну заяву, у якому позовну заяву прокурора просить вважати такою, що підписана особою, яка не має права її підписувати та залишити без розгляду на підставі пункту 2 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України. Відзив прийнято судом до розгляду.

Протокольною ухвалою від 24.11.2020 відкладено підготовче засідання.

Протокольною ухвалою від 17.12.2020 підготовче засідання відкладено.

27.01.2021 прокурор подав до суду заперечення №24-74вих21 від 26.01.2021, у якому просить позовну заяву задовольнити у повному обсязі, та посилаючись на висновки Верховного Суду у вказаній справі, вважає, що Міністерство освіти і науки України є належним позивачем у справі.

Протокольною ухвалою від 27.01.2021 суд закрив підготовче провадження у справі та призначив справу до судового розгляду по суті.

Позивач та відповідач у судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовими повідомленнями та реєстрами відправки поштової кореспонденції.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора, дослідивши наявні у справі докази, суд

ВСТАНОВИВ:

Тальнівським будівельно-економічним коледжем Уманського національного університету садівництва проведено відкриті торги щодо закупівлі 60000 метрів кубічних природного газу - ДК 021:2015, код 09120000-6 - Газове паливо (Природний газ) з очікуваною вартістю 580000,00 грн з ПДВ.

12.12.2017 оприлюднено оголошення про проведення процедури закупівлі на веб-сайті «Prozorro - публічні закупівлі» за UA-2017-12-06-002368.

Учасниками вказаних відкритих торгів зареєструвалися: 1) Товариство з обмеженою відповідальністю «Євроенерготрейд», остаточна пропозиція якого складала - 577800,00 грн, 2) Товариство з обмеженою відповідальністю «Міжнародна газова компанія», остаточна пропозиція якого складала - 579600,00 гри.

22.12.2017 за результатами проведення електронного аукціону та розгляду документів учасників переможцем процедури відкритих торгів згідно з предметом закупівлі: ДК 021:2015:09120000-6 - Газове паливо, стало Товариство з обмеженою відповідальністю «Євроенерготрейд» за ціновою пропозицією 9,63 грн за 1 куб.м, з урахуванням ПДВ, на загальну ціну 577800,00 грн. у цей же день прийнято рішення про намір укласти договір про закупівлю з переможцем, про що зазначено у повідомленні.

17.01.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Євроенерготрейд» (постачальником - відповідач2 у справі) та Тальнівським будівельно-економічним коледжем Уманського національного університету садівництва (споживачем - відповдіач1 у справі) було укладено договір на постачання природного газу №ЄТ-ТК-17/01/18 (далі - договір, Т.1, а.с. 25-34), за умовами якого постачальник зобов`язався поставити споживачу природний газ ДК 021:2015, код 09120000-6-Газове паливо (природний газ) у необхідних для споживача об`ємах (обсягах), а споживач зобов`язався своєчасно сплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірах, строки та порядку, що визначені умовами цього договору.

Відповідно до пункту 2.1 договору постачальник постачає споживачу з 01 січня 2018 року до 31 грудня 2018 року природний газ у обсязі до 60,000 тис. куб. метрів.

Ціна 1000,0 кубічних метрів газу, який передається постачальником споживачу на умовах даного договору, в національній валюті України: 8025,00 грн, крім того ПДВ (20%) - 1605,00 грн. Разом: 9630,00 грн. Орієнтовна вартість природного газу, що постачається згідно з даним договором складає 481500,00 грн, крім того ПДВ (20%) - 96300,00 грн. Разом: 577800,00 грн (пункт 4.1 договору).

За рішенням власника ресурсу або в разі внесення змін до законодавчих нормативно-правових актів України складові частини загальної вартості за 1000 куб.м. природного газу можуть змінюватись з дня набрання чинності відповідних змін.

У разі зміни ціни на газ, зміни ставки ПДВ або введення в дію цільової надбавки або інших податків та зборів (обов`язковий платежів), що впливають на формування загальної вартості природного газу в сторону зменшення/збільшення, сторони зобов`язані здійснити перерахунок за новою вартістю за весь період з дня внесення таких змін, шляхом укладення та підписання додаткової угоди (пункт 4.2 договору).

У подальшому між відповідачами було укладено три додаткові угоди, якими були внесені зміни до договору, а саме:

Додаткова угода №1 від 18.01.2018 (Т.1, а.с. 35), якою змінено ціну за одиницю товару на січень 2018 року та визначено, що ціна за 1 тис. м куб. становить 10593,00 грн. Загальна вартість всього обсягу поставки складає 577795,19 грн з ПДВ. Також змінено кількість (обсяг) поставки товару за результатами перерахунку цін за пунктом 2.1 розділу 2 договору: Кількість товару 54,545 тис. м куб.;

Додаткова угода №2 від 27.03.2018 (Т.1, а.с. 36), у якій сторони дійшли згоди зменшити вартість договору на суму 266272,00 грн та викладено пункт 4 розділу 1 договору у редакції: Загальна вартість договору становить 311528,00 грн з ПДВ. А також пункт 2 (обсяги та порядок постачання газу ) - у такій редакції: Постачальник постачає споживачу природний газ у обсязі 31,567 тис. куб. метрів;

Додаткова угода №3 від 20.09.2018 (Т.1, а.с. 37), у якій сторони дійшли згоди про зменшення вартості договору на суму 22420,87 грн з ПДВ та виклали пункт 4 розділу 1 договору у редакції: Загальна вартість договору становить 330363,90 грн з ПДВ. А також пункт 2 (обсяги та порядок постачання газу) - у редакції: Постачальник постачає споживачу природний газ в обсязі 31,187 тис. куб. метрів.

Постачальник належним чином виконав умови договору, поставивши узгоджену кількість природного газу споживачу, який у свою чергу за отриманий газ повністю розрахувався, вказані обставини визнаються сторонами, тому не потребують доведення.

Судом також встановлено, що Управлінням Північного офісу Держаудитслужби в Черкаській області було проведено перевірку фінансово-господарської діяльності Уманського національного університету садівництва, за результатами цієї перевірки 23.07.2018 було складено довідку з окремих питань ревізії фінансово-господарської діяльності Уманського національного університету садівництва в частині діяльності відокремленого структурного підрозділу Тальнівського будівельно-економічного коледжу Уманського національного університету садівництва за період з 01.01.2015 до 30.04.2018 (Т.1, а.с. 145-151). У довідці зазначено, що у результаті перевірки було встановлено, що за державними закупівлями Тальнівським будівельно-економічним коледжем здійснювалось придбання природного газу, зокрема, і за договором №ЄТ-ТК-17/01/18 від 17.01.2018 на постачання природного газу. Ревізією не було встановлено порушень щодо порядку проведення процедури закупівлі, а також порушень щодо виконання умов цього договору, наявності порушень підстав для перерахування коштів, також було проведено аналіз закупівельних цін та товари, будь-яких порушень при цьому також встановлено не було.

Предметом спору у цій справі є вимога прокурора про визнання недійсною додаткової угоди до договору, який був укладений між відповідачами у справі, та стягнення коштів, які були сплачені йому за цими договірними зобов`язаннями.

Господарський суд враховує, що у відповідності до частини 3 статті 53 Господарського процесуального кодексу України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

У пункті 4 мотивувальної частини рішення від 08.04.1999 Конституційний суд України зазначив, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

У відповідності до затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України Положення про Міністерство освіти і науки України №630 від 16.10.2014, Міністерство освіти і науки України (МОН) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України.

МОН є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сферах освіти і науки, наукової, науково-технічної та інноваційної діяльності, трансферу (передачі) технологій, а також забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері здійснення державного нагляду (контролю) за діяльністю закладів освіти, підприємств, установ та організацій, які надають послуги у сфері освіти або провадять іншу діяльність, пов`язану з наданням таких послуг, незалежно від їх підпорядкування і форми власності.

Основними завданнями МОН, зокрема, є:1) забезпечення формування та реалізація державної політики у сферах освіти і науки, наукової, науково-технічної та інноваційної діяльності, трансферу (передачі) технологій; 2) забезпечення формування та реалізації державної політики у сфері здійснення державного нагляду (контролю) за діяльністю закладів освіти, підприємств, установ та організацій, які надають послуги у сфері освіти або провадять іншу діяльність, пов`язану з наданням таких послуг, незалежно від їх підпорядкування і форми власності та інші завдання.

Господарський суд зазначає, що частинами 1, 3 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

З підстав викладеного та враховуючи, що закупівля за договором на постачання природного газу відбулась за бюджетні кошти, господарський суд дійшов висновку, що прокурором обґрунтовано підстави представництва інтересів держави в суді в особі визначеного ним органу - Міністерства освіти і науки України.

Водночас, для підтвердження бездіяльності компетентного органу, прокурору потрібно було б дотриматися порядку, який передбачений у статті 23 Закону «Про прокуратуру» і надати компетентному органу строк, після отримання повідомлення, на звернення до суду з позовом в інтересах держави. Всупереч положенням статті 23 Закону «Про прокуратуру», прокурор не надав можливості відповідному органу, зокрема, Міністерству освіти і науки України, у розумний строк відреагувати на визначене прокурором порушення інтересів держави та подальшого вчинення дій для його виправлення, про що свідчить лист-повідомлення про намір подання позову прокурором (лист №1441-1152вих.18 від 22.12.2018), який було надіслано Міністерству освіти і науки України одночасно з поданням позову у Господарський суд Черкаської області (№(25-28)4862вих.18 від 22.12.2018).

Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача. Разом з тим, з метою уникнення занадто формального підходу до визначених у Законі «Про прокуратуру» умов для захисту інтересів держави - звернення з позовом до суду, суд вважає за необхідне розглянути вказаний спір по суті та не залишати вказаний спір не вирішеним.

Відповідно до статті 202 Цивільного кодексу України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 Цивільного кодексу України).

Згідно із статтею 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Статтею 203 Цивільного кодексу України встановлено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Як передбачено у пункті 1 статті 207 Господарського кодексу України господарське зобов`язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб`єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Оскільки однією із сторін оспорюваної додаткової угоди є Тальнівський будівельно-економічний коледж Уманського національного університету садівництва, який заснований державою, фінансується із державного бюджету і підпорядковується центральному органу державної влади - Міністерству освіти і науки України, який є розпорядником бюджетних коштів, закупівля продукції здійснюється за кошти бюджету та повинна здійснюватись відповідно до вимог законодавства, що регулює порядок проведення публічних закупівель.

Так, правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади установлюються Законом України «Про публічні закупівлі».

Метою цього Закону є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про публічні закупівлі» договір про закупівлю - договір, що укладається між замовником і учасником за результатами проведення процедури закупівлі та передбачає надання послуг, виконання робіт або набуття права власності на товари.

Стаття 3 Закону України «Про публічні закупівлі» визначає такі принципи закупівлі: добросовісна конкуренція серед учасників; максимальна економія та ефективність; відкритість та прозорість на всіх стадіях закупівель; недискримінація учасників; об`єктивна та неупереджена оцінка тендерних пропозицій; запобігання корупційним діям і зловживанням.

Судом встановлено, що з метою здійснення закупівлі газу Тальнівським будівельно-економічним коледжем Уманського національного університету садівництва проведено відкриті торги щодо закупівлі 60000 метрів кубічних природного газу, за результатами яких з їх переможцем було укладено відповідний договір поставки газу. Як було вказано вище, за умовами договору ціна 1000,0 кубічних метрів газу становила 9630,00 грн, ціна договору - 577800,00 грн з ПДВ.

У подальшому між споживачем та постачальником укладено спірну додаткову угоду, якою внесено зміни в частині зміни ціни за одиницю товару на січень 2018 року та встановлено ціну за 1000 м.куб. - 10593,00 грн.

Відповідно до частини 4 статті 36 Закону України «Про публічні закупівлі» умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції за результатами аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі або ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури. Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків: зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника; зміни ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків у разі коливання ціни такого товару на ринку, за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі; покращення якості предмета закупівлі за умови, що таке покращення не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі; продовження строку дії договору та виконання зобов`язань щодо передання товару, виконання робіт, надання послуг у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі непереборної сили, затримки фінансування витрат замовника, за умови, що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі; узгодженої зміни ціни в бік зменшення (без зміни кількості (обсягу) та якості товарів, робіт і послуг); зміни ціни у зв`язку із зміною ставок податків і зборів пропорційно до змін таких ставок; зміни встановленого згідно із законодавством органами державної статистики індексу споживчих цін, зміни курсу іноземної валюти, зміни біржових котирувань або показників Platts, регульованих цін (тарифів) і нормативів, які застосовуються в договорі про закупівлю, у разі встановлення в договорі про закупівлю порядку зміни ціни; зміни умов у зв`язку із застосуванням положень частини п`ятої цієї статті.

З аналізу зазначених положень Закону України «Про публічні закупівлі» слідує те, що вони є спеціальними нормами, які визначають правові підстави внесення змін та доповнень до договорів, укладених за наслідком публічних закупівель, різновидом яких є тендерні закупівлі, та повинні застосовуватися переважно щодо норм Цивільного кодексу України (статті 651) та Господарського кодексу України (стаття 188), які визначають загальну процедуру внесення змін до договору.

Відповідно до пункту 7 частини 4 статті 36 Закону України «Про публічні закупівлі» істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, зміни встановленого згідно із законодавством органами державної статистики індексу споживчих цін, зміни курсу іноземної валюти, зміни біржових коригувань або показників Platts, регульованих цін (тарифів) і нормативів, які застосовуються в договорі про закупівлю, у разі встановлення в договорі про закупівлю порядку зміни ціни.

Отже, зміна істотних умов договору про закупівлю у випадках, встановлених пунктом 7 частини четвертої статті 36 Закону, може відбуватись за умови, якщо договором про закупівлю передбачений відповідний порядок зміни ціни.

Умовами укладеного між відповідачами договору визначено, що у разі зміни ціни на газ, зміни ставки ПДВ або введення в дію цільової надбавки або інших податків та зборів (обов`язковий платежів), що впливають на формування загальної вартості природного газу в сторону зменшення/збільшення, сторони зобов`язані здійснити перерахунок за новою вартістю за весь період з дня внесення таких змін, шляхом укладення та підписання додаткової угоди. Усі зміни та доповнення до цього договору оформлюються письмово та підписуються уповноваженими представниками сторін.

Як було зазначено вище, між сторонами договору було укладено 3 (три) додаткові угоди, у тому числі спірна №1 від 18.01.2018, за умовами якої збільшено ціну газу за 1000 кубічних метрів природного газу. Іншими умовами сторони зменшили загальний обсяг газу та відповідно ціну договору. Тобто умовами спірного договору визначено порядок внесення змін до умов цього договору, відповідачами підтверджено зміну ціни за одиницю товару, у зв`язку із збільшенням ціни такого товару на ринку, таке збільшення ціни відбулося не більше ніж на 10 відсотків, зазначена зміна не призвела до збільшення суми, визначеної у договорі, відтак, укладення спірної додаткової угоди відбулося у відповідності до вимог діючого законодавства та умов договору.

Усі вищевказані додаткові угоди (у тому числі і оспорювана) були підписані сторонами договору під час його дії, без зауважень та у відповідності до визначеного у договорі порядку. Згідно з умовами спірних угод строк їх дії прямо зазначено у їх змісті, що узгоджується з нормою частини 7 статті 180 Господарського кодексу України та не є порушенням.

Щодо посилання прокурора на положення частин 1 - 3 статті 632 Цивільного кодексу України, якими визначено, що зміна ціни у договорі після його виконання не допускається, то суд зазначає, що відповідно до частини 7 статті 180 Господарського кодексу України, строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов`язання сторін, що виникли на основі цього договору. На зобов`язання, що виникли у сторін до укладення ними господарського договору, не поширюються умови укладеного договору, якщо договором не передбачено інше.

Отже, твердження відносно того, що відповідачі порушили умови укладеного договору в частині збільшення ціни за поставлений природний газ, не підтверджені належними доказами, оскільки умовами договору передбачена можливість внесення змін у договір, у томі числі у частині зміни вартості товару після його підписання до виконання зобов`язань у випадках, визначених у статті 36 Закону України «Про публічні закупівлі».

Суд критично оцінює надану прокурором довіку Головного управління статистики у Черкаській області №05-15 від 18.12.2018 (Т. 1, а.с. 84-85), у якій міститься інформація щодо цін на природний газ, а також зазначено, що індекс споживчих цін на природний газ був сталим та не змінювався, відповідно середня ціна залишалася не змінною та становила 695,79 грн за 100 куб.м. Станом на грудень 2017 року, січень-лютий 2018 року середня ціна на природний газ не змінювалася та коливання цін не відбувалося. Як зазначено у самій довідці, середні ціни є первинною базою для розрахунків індексів споживчих цін і відповідно до мети спостереження не призначені для інших цілей, зокрема, для оцінки тендерних пропозицій та визначення переможців під час проведення торгів згідно з процедурами, встановленими законом України «Про публічні закупівлі». Отже наданий прокурором доказ не може бути належним доказом на підтвердження чи спростування доводів відповідачів щодо відсутності коливання ринкової вартості газу. Натомість згідно з Експертним висновком Черкаської торгово-промислової палати №О-17 від 09.01.2018 (Т.1, а.с. 42) станом на січень 2018 року визначено діапазон коливання вартості ціни на газ за пропозиціями 7-ми постачальників газу від 10732,80 грн до 11032,80 грн за 1000 куб.м. газу.

Вказані обставини щодо правомірності дій сторін за договором у частині внесення до нього змін, підтверджені також довідкою Управління північного офісу Держаудитслужби в Черкаській області з окремих питань ревізії фінансово-господарської діяльності Уманського національного університету садівництва в частині діяльності відокремленого структурного підрозділу Тальнівського будівельно-економічного коледжу Уманського національного університету, у якій зазначено про відсутність порушень у порядку процедури закупівлі та закупівельних цін на товари, роботи і послуги при виконанні спірного договору.

У позові прокурором зазначено, що дії споживача і постачальника порушують інтереси держави в бюджетній сфері. Однак матеріалами справи не підтверджується зазначений висновок прокуратури. Крім того, з матеріалів справи не вбачається та господарським судом не встановлено факту перевищення ліміту використаних відповідачем1 бюджетних коштів, не встановлено порушення матеріальних інтересів держави а також нераціональність та неефективність використання відповідачем1 бюджетних коштів.

Відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За приписом статті 86 цього Кодексу господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За висновком суду, підстави, з якими прокурор пов`язує недійсність спірної додаткової угоди, відсутні, оскільки як і Законом України «Про публічні закупівлі» так і самим договором було передбачено право сторін договору у разі зміни ціни на газ здійснити перерахунок за новою вартістю, шляхом укладення та підписання додаткової угоди. Збільшення вартості товару не перевищує зміну ціни за одиницю товару більше ніж 10 відсотків

Щодо вимоги прокурора про стягнення грошових коштів, суд вважає за необхідне зазначити, що недоведення прокурором порушення інтересів держави при укладенні відповідачами спірної додаткової угоди, відповідно спростовує доводи прокурора щодо безпідставного перерахування коштів відповідачем 1 відповідачу2, відтак ця вимога прокурора є безпідставною та не підлягає до задоволення.

Враховуючи усе вище наведене, суд відмовляє у задоволенні позову прокурора у зв`язку з його безпідставністю та необґрунтованістю.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позовні вимоги не підлягають до задоволення, сплачений прокурором за подання позову судовий збір покладається на позивача та йому не відшкодовується.

На підставі викладеного, керуючись статтями 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення набирає законної сили після прийняття судом апеляційної інстанції судового рішення. Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Північного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складене 15.03.2021.

Суддя О.І.Кучеренко