номер провадження справи 18/155/20
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

02.03.2021 справа № 908/2839/20

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі: суддя Левкут В.В.,

при секретарі судового засідання: Непомнящій Н.П.

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Транзит-Сервіс (71100, Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Свободи, буд. 38-З)

до відповідача Бердянської міської ради (71100, Запорізька область, м. Бердянськ, пл. Єдності, буд. 2)

про визнання незаконним та скасування рішення

учасники справи:

від позивача: Антидзе Е.О., ордер ЗП № 131806 від 01.10.2020

від відповідача: Божков А.І., положення про відділ, затверджене рішенням ВКБМР від 12.05.2020 № 183 (в режимі відеоконференції)

Товариство з обмеженою відповідальністю Транзит-Сервіс звернулось до Господарського суду Запорізької області з позовом до Бердянської міської ради про визнання незаконним та скасування п. 33 рішення Бердянської міської ради від 05.09.2019 №25 Про поновлення договорів оренди земельних ділянок та затвердження Переліку земельних ділянок, які визначаються для продажу на земельних торгах. Позов обґрунтовано ст.ст. 19, 144 Конституції України, ст.ст. 11, 21, 626, 777, 792 ЦК України, ст.ст. 79, 124 ЗК України, Закону України Про оренду землі.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.11.2020 справу № 908/2839/20 передано на розгляд судді Левкут В.В.

Ухвалою суду від 11.11.2020 відкрито загальне позовне провадження у справі №908/2839/20, присвоєно справі номер провадження 18/155/20, призначено підготовче судове засідання на 09.12.2020.

Ухвалою від 09.12.2020 продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів та відкладено підготовче засідання на 27.01.2021.

Ухвалою від 27.01.2021 підготовче засідання відкладено на 10.02.2021.

Ухвалою від 10.02.2021 закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті на 02.03.2021 о 10:00.

Ухвалою від 25.02.2021 судом задоволено клопотання відповідача про участь у судовому засіданні 02.03.2021 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Судове засідання 02.03.2021 проводилось в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою системи EasyCon за участю представника відповідача.

Суд, в порядку ст. 207 ГПК України, до початку відкриття судового засідання з розгляду справи по суті з`ясовує наявність заяв чи клопотань, пов`язаних з розглядом справи, які не були заявлені з поважних причин у підготовчому провадженні.

Позивач підтримав заяву, яка надійшла до суду 26.02.2021, про зупинення провадження у справі №908/2839/20 до вирішення Великою Палатою Верховного Суду справи №903/1030/19 на підставі п. 7 ч. 1 ст. 228 ГПК України, з метою забезпечення об`єктивності та повноти дослідження всіх обставин справи. В обґрунтування заяви зазначено, що правовою підставою для подання позову у даній справі позивач визначив наявність юридичних фактів, передбачених ст. 33 Закону України Про оренду землі, а саме, відповідач, отримавши лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, не повідомив позивача про наявність будь-яких заперечень щодо строків чи інших умов, зазначених у проекті додаткової угоди. Тобто відповідач, отримавши проект додаткової угоди, перевірив його на відповідність вимог закону, та, не маючи заперечень, мав прийняти рішення та укласти з позивачем додаткову угоду на узгоджених умовах. Однак, без жодних попереджень позивача, на розгляд Бердянської міської ради 05.09.2019 винесено проект рішення, який відрізняється за змістом від отриманого відповідачем проекту додаткової угоди. Позивач вважає, що відповідачем: 1) порушена процедура винесення та розгляду спірного питання на пленарному засіданні Бердянської міської ради від 05.09.2019; 2) приймаючи рішення про поновлення договору оренди землі строком до 01.08.2020 без подальшого поновлення цього договору, порушено процедуру встановлення строку, на який може бути поновлено договір оренди; вирішуючи в односторонньому порядку питання щодо строку, на який має бути поновлено договір оренди, відповідачем порушено норми ст. 764 ЦК України, ст. 33 ЗУ «Про оренду землі». Передаючи справу № 903/1030/19 на розгляд Великої Палати Верховного Суду, колегія суддів Касаційного господарського суду вважала за необхідне відступити від висновків щодо застосування положень ст. 33 Закону України Про оренду землі (в редакції, яка була чинною до 15.07.2020) у подібних правовідносинах, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справах №313/350/16-ц та № 159/5756/18, оскільки розмежування переважного права на укладення договору оренди землі на новий строк (частина перша-п`ята статті 33 вказаного Закону у вказаній редакції) та поновлення договору оренди землі (частина 6 статті 33 цього ж Закону у вказаній редакції) забезпечить еволюційний та послідовний підхід до впорядкування судової практики щодо застосування норм зазначеного закону при вирішенні відповідної категорії спорів, а також сприятиме дотриманню принципу верховенства права, який визнається і діє в Україні. Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 09.02.2021 справу №903/1030/19 прийнято та призначено до розгляду на 20.04.2021.

Представник відповідача вирішення заяви про зупинення провадження у справі залишив на розсуд суду.

Розглянувши заяву позивача про зупинення провадження у справі, суд дійшов висновку про її задоволення з огляду на наступне.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 228 ГПК України закріплено, що суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Предметом розгляду справи № 908/2839/20 є визнання незаконним та скасування п. 33 рішення Бердянської міської ради від 05.09.2019 № 25 Про поновлення договорів оренди земельних ділянок та затвердження Переліку земельних ділянок, які визначаються для продажу на земельних торгах, відповідно до якого вирішено поновити договір оренди землі від 24.12.2010, укладений Бердянською міською радою та ТОВ «Транзит-Сервіс» строком до 01.08.2020 без подальшого поновлення цього договору.

Позовна заява у справі № 903/1030/19 мотивована тим, що Договір поновив свою дію на той самий строк і на тих самих умовах в порядку, передбаченому частиною шостою статті 33 Закону України «Про орендну землі» (далі - Закон), оскільки після закінчення строку його дії Позивач продовжив користуватися земельною ділянкою та сплачувати орендну плату, а Рада протягом місяця після закінчення строку дії Договору не висловила заперечень проти його поновлення на тих самих умовах.

В ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 09.02.2021, якою прийнято до розгляду справу № 903/1030/19 зазначено наступне. Ухвалою від 14.01.2021 Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду передав справу разом з касаційною скаргою на розгляд Великої Палати Верховного Суду на підставі частини четвертої статті 302 ГПК України, оскільки колегія суддів вважає за необхідне відступити від висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справах № 313/350/1-ц та № 159/5756/18, зокрема, що виникненню в орендодавця обов`язку прийняти рішення про поновлення договору оренди землі або про наявність заперечень щодо такого поновлення договору з надсиланням відповідного листа-повідомлення має передувати звернення орендаря з повідомленням про намір продовжити орендні правовідносини, до якого має бути додано проєкт додаткової угоди. Порушення орендодавцем місячного строку для направлення орендареві листа-повідомлення про прийняте ним рішення у відповідь на вчасно надісланий орендарем лист-повідомлення з проєктом додаткової угоди дає орендареві підстави розраховувати на можливість поновлення договору оренди землі в силу закону, а саме частини шостої статті 33 Закону. І саме у такому випадку відсутність листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі можна кваліфікувати як "мовчазну згоду" орендодавця на поновлення договору та той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Також колегія суддів вважає, що переважне право на укладення договору оренди землі на новий строк (частини перша-п`ята статті 33 Закону) потрібно відрізняти від поновлення договору оренди землі (частина шоста статті 33 вказаного Закону), а ототожнення цих двох відмінних правових конструкцій є безпідставним, оскільки при поновленні договору відбувається продовження договірних відносин після закінчення строку договору оренди землі на той же строк та з умовами, що були передбачені у договорі оренди землі, коли орендар продовжує користуватися земельною ділянкою і відсутні заперечення орендодавця протягом одного місяця. Сутністю ж переважного права є укладення договору оренди землі на новий строк зі встановленням за домовленістю сторін умов, відмінних від існуючих, а не його автоматичне поновлення. Тобто переважне право орендаря стосується укладення нового договору оренди землі на новий строк і з новими умовами. Колегія суддів вважає, що законодавець ототожнив не поняття "переважне право на укладення договору оренди землі на новий строк" та "поновлення договору оренди землі" (за висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постановах від 22.09.2020 у справах №313/350/16-ц і №159/5756/18), а поняття "укладення договору оренди землі на новий строк" та "поновлення договору оренди землі". Натомість "переважне право" стосується процедури та порядку, які можуть бути реалізовані стороною відповідно до норм частин першої-п`ятої статті 33 Закону в редакції, яка була чинною до 15.07.2020. Таким чином, на думку колегії суддів, відступлення від висновку щодо застосування положень статті 33 Закону в редакції, яка була чинною до 15.07.2020, у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справах №313/350/16-ц і №159/5756/18, дозволить реалізувати розмежування переважного права на укладення договору оренди землі на новий строк (частини перша-п`ята статті 33 Закону в редакції, яка була чинною до 15.07.2020) та поновлення договору оренди землі (частина шоста статті 33 вказаного Закону у вказаній редакції), що забезпечить еволюційний та послідовний підхід до впорядкування судової практики щодо застосування норм зазначеного Закону при вирішенні відповідної категорії спорів, а також сприятиме дотриманню принципу верховенства права, який визнається і діє в Україні.

З огляду на викладене, враховуючи, що у справі № 903/1030/19 Великою Палатою Верховного Суду у касаційному порядку переглядається судове рішення у подібних правовідносинах, враховуючи можливість відступлення від висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справах № 313/350/1-ц та №159/5756/18 щодо застосування положень статті 33 Закону України «Про оренду землі» та як наслідок, може буде підтверджено чи спростовано доводи сторін у цій справі, з метою забезпечення права на справедливий суд, судом визнано необхідним, на підставі п. 7 ч. 1 ст. 228 ГПК України, провадження у справі №908/2839/20 зупинити до вирішення по суті Великою Палатою Верховного Суду справи № 903/1030/19.

На підставі викладеного, керуючись п. 7 ч. 1 ст. 228, ст.ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву товариства з обмеженою відповідальністю Транзит-Сервіс про зупинення провадження у справі задовольнити.

2. Провадження у справі № 908/2839/20 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Транзит-Сервіс до Бердянської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення зупинити до вирішення по суті Великою Палатою Верховного Суду справи № 903/1030/19.

Ухвалу оголошено у судовому засіданні 02.03.2021.

Повний текст ухвали складено та підписано 11.03.2021.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її оголошення суддею та може бути оскаржена протягом 10 днів з дня набрання нею законної сили (ст.ст. 235, 255, 256 ГПК України). Згідно ст. 257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя В.В. Левкут