РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.03.2021 м. КиївСправа № 910/763/21

За позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "1+1 ІНТЕРНЕТ";

до: товариства з обмеженою відповідальністю "ГЛОБАЛ МУЛЬТИМЕДІА КОМУНІКЕЙШИНС";

про: стягнення 215.426,87 грн.

Суддя Балац С.В.

Представники: без виклику сторін.

С У Т Ь С П О Р У :

Товариство з обмеженою відповідальністю "1+1 ІНТЕРНЕТ" (далі - позивач) звернулося до господарського суду міста Києва із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "ГЛОБАЛ МУЛЬТИМЕДІА КОМУНІКЕЙШИНС" (далі - відповідач) про стягнення 215.426,87 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем порушено грошове зобов`язання за укладеним між сторонами спору договором про відступлення права вимоги від 14.02.2019 № 14/02/2019, що призвело до виникнення у відповідача перед позивачем заборгованості в сумі 215.426,87 грн., з яких: 177.500,00 грн. - основна заборгованість, 26.004,23 грн. - пеня, 5.092,21 грн. - 3 % річних та 6.830,43 грн. - інфляційні втрати.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 20.01.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/763/21 та вирішено розгляд справи здійснювати в порядку (за правилами) спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, оскільки вказана справа є справою незначної складності та визнана судом малозначною.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 24.02.2021 № 910/763/21 судом відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про розгляд справи в порядку (за правилами) загального позовного провадження з підстав, викладених у вказаній ухвалі.

Відповідач відзиву на позов, в порядку передбаченого ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, суду не надав, а тому відповідно до положень частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши наявні у матеріалах даної справи докази, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Між позивачем, як первісним кредитором, та відповідачем, як новим кредитором, укладено договір про відступлення права вимоги від 14.02.2019 № 14/02/2019 (далі - Договір), відповідно до предмету якого позивач передає, а відповідач приймає на себе право вимоги, що належить позивачу і стає кредитором на суму 556.500,00 грн. за договором про надання невиключного суміжного права № 2018/0041 від 01.01.2018, укладеного між позивачем та фізичною особою-підприємцем Пономарьовим Сергієм Дмитровичем на суму 954.000,00 грн. (п. 1.1 Договору).

Пунктом 2.1 Договору визначено, що згідно з відступленням права вимоги за цим Договором відповідач зобов`язується сплатити позивачу суму коштів, що визначена у п. 1.1 Договору та становить 556.500,00 грн.

Положеннями пункту 2.2 Договору передбачено, що виконання грошового зобов`язання відповідача перед позивачем, сума якого визначена п. 2.1 Договору, здійснюється шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок позивача, вказаний у Договорі, у наступному порядку:

- не пізніше 28.02.2019 суму в розмірі 86.500,00 грн.;

- не пізніше 31.03.2019 суму в розмірі 47.000,00 грн.;

- не пізніше 30.04.2019 суму в розмірі 47.000,00 грн.;

- не пізніше 31.05.2019 суму в розмірі 47.000,00 грн.;

- не пізніше 30.06.2019 суму в розмірі 47.000,00 грн.;

- не пізніше 31.07.2019 суму в розмірі 47.000,00 грн.;

- не пізніше 31.08.2019 суму в розмірі 47.000,00 грн.;

- не пізніше 30.09.2019 суму в розмірі 47.000,00 грн.;

- не пізніше 31.10.2019 суму в розмірі 47.000,00 грн.;

- не пізніше 30.11.2019 суму в розмірі 47.000,00 грн.;

- не пізніше 31.12.2019 суму в розмірі 47.000,00 грн.

Умовами пункту 4.4 Договору визначено, що за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань за Договором, відповідач сплачує позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент невиконання зобов`язань за кожен день прострочення та за весь період такого прострочення.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Згідно зі статтями 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 Цивільного Кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускаються (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Укладений між сторонами спору Договір є договором про відступлення права вимоги.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України встановлено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ч. 1 ст. 513 Цивільного кодексу України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).

Проте, грошове зобов`язання за Договором відповідачем виконано частково, що призвело до виникнення у відповідача перед позивачем заборгованості в сумі 177.500,00 грн.

Враховуючи, що у правовідносинах сторін даного спору має місце допущене з боку відповідача порушення грошового зобов`язання за Договором, позивачем заявлені вимоги про застосування до відповідача господарської санкції у вигляді пені в розмірі 26.004,23 грн., а також про стягнення з відповідача 3 % річних в сумі 5.092,21 грн. та інфляційних втрат в сумі 6.830,43 грн.

Виходячи з викладених вище обставин та наявних у матеріалах даної справи доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з урахуванням наступного.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України унормовано, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Суд відзначає, жодного підтвердження факту сплати відповідачем на користь позивача заборгованості в розмірі 177.500,00 грн. сторонами судового процесу до суду не подано.

Таким чином, факт наявності заборгованості у відповідача перед позивачем належним чином доведений, документально підтверджений і в той же час відповідачем не спростований, відтак, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача основної заборгованості є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню повністю в сумі 177.500,00 грн.

Вирішуючи спір в частині стягнення з відповідача неустойки у вигляді пені суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

У відповідності ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Виходячи з наведених вище норм права, перебіг періоду прострочення відповідачем грошового зобов`язання за Договором починається з першого дня, за терміном, коли зобов`язання мало бути виконано, а також виходячи з припису ч. 6 ст. 232 ГК України, пеня нараховується за шість місяців прострочення виконання зобов`язання, починаючи з першого дня такого прострочення.

Суд, дослідивши здійснений позивачем розрахунок пені, визнав його арифметично невірним виходячи з припису ч. 6 ст. 232 ГК України.

Приймаючи до уваги положення пункту 2.2 Договору, кінцевою датою закінчення строку виконання грошового зобов`язання відповідача є 31.12.2019, а кінцевою датою нарахування пені, враховуючи приписи ч. 6 ст. 232 ГК України, є 01.07.2020.

Таким чином, позовна вимога про стягнення з відповідача неустойки у вигляді пені підлягає задоволенню в сумі 15.357,43 грн., за розрахунком позивача враховуючи приписи ч. 6 ст. 232 ГК України, а саме: з 17.01.2020 по 01.07.2020.

Крім того, частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки відповідач не виконав своє грошове зобов`язання у строк, встановлений Договором, заявлені позивачем позовні вимоги про стягнення з відповідача 3 % річних в сумі 5.092,21 грн. та інфляційних втрат в сумі 6.830,43 грн. є обґрунтованими та такими, підлягають задоволенню повністю, за розрахунками позивача, які перевірені і визнані судом вірними.

Приписами частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи приписи пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд покладає витрати по сплаті судового збору на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 129, 233, 236, 238, 250, 252, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "ГЛОБАЛ МУЛЬТИМЕДІА КОМУНІКЕЙШИНС" (Україна, 01103, місто Київ, БУЛЬВАР ДРУЖБИ НАРОДІВ, будинок 4/6, приміщення 1, ідентифікаційний код: 38105274) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "1+1 ІНТЕРНЕТ" (Україна, 04080, місто Київ, ВУЛИЦЯ КИРИЛІВСЬКА, будинок 23, ідентифікаційний код: 37726069) основну заборгованість в сумі 177.500 (сто сімдесят сім тисяч п`ятсот) грн. 00 коп., пеню в сумі 15.357 (п`ятнадцять тисяч триста п`ятдесят сім) грн. 43 коп., 3 % річних в сумі 5.092 (п`ять тисяч дев`яносто дві) грн. 21 коп., інфляційні втрати сумі 6.830 (шість тисяч вісімсот тридцять) грн. 43 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 3.071 (три тисячі сімдесят одна) грн. 70 коп.

3. В іншій частині позовних вимог відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст. 254, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя С.В. Балац