ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2021 року Справа № 923/156/21

Господарський суд Херсонської області у складі судді Павленко Н.А., розглянувши справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОФІФІД" (м.Миколавїв, вул.Спаська, 75А/1, оф.103, код ЄДР 43213032)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Зоотехнологія" (м.Херсон, вул.Тираспільська, 31, оф.409, код ЄДР 32853429)

про стягнення 126 621грн. 39коп.,

Зміст позовної заяви.

Позовну заяву подано про стягнення 126 621грн. 39коп., що складають 105500,00грн. боргу, 3796,39грн. пені та 17325,00грн. штрафу у правовідносинах за договором поставки №150420/1 від 15.04.2020.

Позиція позивача.

ТОВ «Профіфід» за умовами договору, укладеного сторонами 15.04.2020, поставлено ТОВ «Зоотехнологія» товар відповідно до узгоджених специфікацій на загальну суму 115500грн.

Відповідачем здійснено часткову оплату вартості товару у сумі 10000грн. На час звернення із позовом, відповідачем порушено строк оплати товару, заборгованість становить 105500грн.

На підставі п.6.2 та 6.3 договору позивачем застосовано до відповідача відповідальність у вигляді пені та штрафу.

Позиція відповідача.

У відзиві на позовну заяву відповідач підтверджує наявність заборгованості перед позивачем у розмірі 105500грн.

Проте, не погоджується із нарахованими штрафними санкціями.

Неможливість своєчасної оплати вартості отриманого за умовами договору товару пояснює негативним впливом запроваджених на території України карантинних заходів, які призвели до обмеження роботи ринків, магазинів та закладів громадського харчування та як, наслідок, неплатежів контрагентів-покупців продукції. Стягнення суми штрафних санкцій, за твердженням відповідача, спричинить збільшення заборгованості по заробітній платі, несвоєчасної сплати податків та зборів, що призведе до виникнення нових штрафних санкцій та судових процесів.

За обставин, що склалися, відповідач просить суд зменшити розмір штрафних санкцій до 20% від суми, яка заявлена позивачем.

Обставини справи, встановлені судом.

15.04.2020 ТОВ "Профіфід" (постачальник, позивач) та ТОВ "Зоотехнологія" (покупець, відповідач) укладено договір поставки №150420/1, відповідно до п.1.1 якого постачальник зобов`язався передати покупцеві товар, а покупець - прийняти та оплатити в порядку та на умовах, встановлених договором.

У п.1.2 договору сторони встановили, що найменування, одиниці виміру, кількість, вартість, асортимент товару визначаються у специфікаціях, що є невід`ємними частинами договору.

Відповідно до п.2.1 договору поставка товару здійснюється постачальником на умовах та у строк, що визначені та узгоджені у специфікаціях.

Умовами п.4.2 договору сторони погодили, що покупець здійснює оплату товару на підставі виставленого рахунку в строки, обумовлені у відповідній специфікації.

На виконання умов договору сторонами погоджено поставку за специфікацією №4 від 10 вересня 2020 року монокальційфосфату у кількості 3 000 кг за ціною 19,00 грн/кг, загальною вартістю 57000грн.

Розрахунок за товар повинен бути здійснений протягом 14 днів з дати відвантаження товару.

Відповідачем товар відповідно до специфікації №4 отримано 11.09.2020 за видатковою накладною.

Також сторонами погоджено поставку за специфікацією №5 від 15 жовтня 2020 року монокальційфосфату у кількості 3 000 кг за ціною 19,50 грн/кг , вартістю 58500грн.

Строк оплати товару за цією специфікацією - протягом 14 днів з дати відвантаження товару.

Відповідачем товар відповідно до специфікації №5 отримано за видатковою накладною №143 від 15.10.2020.

За поясненнями позивача, відповідачем здійснено часткову оплату вартості товару 27.10.2020 у розмірі 5000грн. та 05.11.2020 - 5000грн.

Позовну заяву подано 02.02.2021 (дані накладної Укрпошти на конверті, у якому надійшла до суду позовна заява).

Застосовані норми права та здійснені висновки.

Згідно зі ст.712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частиною 1 ст.530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Застосовуючи умови договору, якими урегульовано строк оплати поставленого товару, відповідач мав здійснити повну оплату вартості товару:

- за специфікацією №4 - до 25.09.2020 включно,

- за специфікацією №5 - до 29.10.2020 включно.

Відповідачем не спростовано тверджень позивача щодо нездійснення повної оплати вартості товару, доказів на підтвердження оплати не надано.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до вимог ч.1, ч.7 ст.193 ГК України, які кореспондуються з вимогами ст.526 ЦК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відтак, з`ясовані обставини спору та застосовані норми права дають підстави для висновку про обгрунтованість позовних вимог про стягнення 105500,00грн. вартості поставленого товару.

До позовних вимог позивачем включено пеню у розмірі 3796,39грн. та штраф у розмірі 17325,00грн.

Відповідно до ч.1 чт.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч.1 ст.230 ГК України штрафними санкціями в цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання зобов`язання.

Частинами 4 та 6 ст.231 ГК України встановлено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором; штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Сторони у п.6.2 передбачили відповідальність покупця за прострочення оплати поставленого товару у вигляді пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, від вартості товару, за кожний день прострочення.

Частиною 6 ст.232 ГК України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Розрахунок пені, здійснений судом:

За накладною №119 від 11.09.2020:

26.09.2020 - 26.10.2020 : 6,00 (облікова ставка НБУ)

57 000,00 (Сума боргу) x (2 x 6,00 : 366 ) x 31 днів (прострочення) : 100 =579,34грн.

27.10.2020 - 04.11.2020 : 6,00 (облікова ставка НБУ)

52 000,00 (Сума боргу) x (2 x 6,00 : 366 ) x 9 днів (прострочення) : 100 = 153,44 грн.

05.11.2020 - 31.12.2020 : 6,00 (облікова ставка НБУ)

47 000,00 (Сума боргу) x (2 x 6,00 : 366 ) x 57 днів (прострочення) : 100= 878,36 грн.

01.01.2021 - 28.01.2021 : 6,00 (облікова ставка НБУ)

47 000,00 (Сума боргу) x (2 x 6,00 : 365) x 28 днів (прострочення) : 100 = 432,66 грн.

Всього пені за період 2043,80грн.

За накладною №143 від 15.10.2020:

30.10.2020 - 31.12.2020 : 6,00 (облікова ставка НБУ)

58 500,00 (Сума боргу) x (2 x 6,00 : 366 ) x 63 днів (прострочення) : 100= 1 208,36 грн.

01.01.2021 - 28.01.2021 : 6,00 (облікова ставка НБУ)

58 500,00 (Сума боргу) x (2 x 6,00 : 365) x 28 днів (прострочення) : 100 = 538,52 грн.

Всього пені за період: 1 746,88 грн.

За розрахунком суду розмір пені за несвоєчасну оплату вартості поставленого товару становить 3790,68грн., який підлягає стягненню з відповідача.

В іншій частині вимоги про стягнення пені не підлягають задоволенню з огляду на помилковість арифметичного розрахунку.

Пунктом 6.3 договору сторони також передбачили, що у випадку прострочення строків сплати вартості товару більш ніж на 14 календарних днів покупець зобов`язаний сплатити штраф у розмірі 15% від суми простроченого платежу.

Розмір штрафу становить:

115500 х 15 : 100 =17325,00грн.

З огляду на обгрунтованість та правильність розрахунку, вимоги про стягнення штрафу підлягають задоволенню.

Відповідачем у відзиві на позовну заяву було заявлено клопотання про зменшення розміру штрафу до 20% від заявленої до стягнення.

Згідно з ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Аналогічні принципи наведено у ст. 233 Господарського кодексу України, за змістом якої у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

За змістом наведених вище норм, зменшення розміру заявлених до стягнення штрафних санкцій є правом суду, а за відсутності переліку таких виняткових обставин господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення пені та штрафу та розмір, до якого підлягає зменшенню.

Відповідна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 26.09.2019 у справі № 922/3613/18, від 08.05.2018 у справі №924/709/17.

Отже, питання про зменшення розміру штрафних санкцій вирішується судом на підставі аналізу конкретної ситуації, тобто сукупності з`ясованих ним обставин, що свідчать про наявність підстав для вчинення зазначеної дії.

Господарський суд об`єктивно оцінює, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання).

Однак, всупереч наведеного наявності виняткових обставин для зменшення розміру штрафу відповідачем не наведено.

Відповідачем не надано доказів, які б свідчили про скрутний фінансовий стан товариства. Вказавши про негативний вплив на господарську діяльність запроваджених у країні противоепідеміологічних заходів, відповідачем не надано доказів та не вказано зв`язок між певними введеними обмеженнями та результатами господарської діяльності.

Судом враховано ступінь виконання зобов`язання з оплати вартості товару - 8,66%, відсутність доказів, які б свідчили про вжиття заходів до виконання зобов`язання, реструктуризації заборгованості тощо.

Слід також зазначити, що відповідач, уклавши договір поставки, погодився на запропоновані позивачем умови, в тому числі і умову про штраф.

Враховуючи положення вищенаведених норм та доводи, якими відповідач обґрунтовує необхідність зменшення штрафу, з урахуванням принципів розумності та справедливості, суд приходить до висновку про відсутність підстав для зменшення розміру штрафу.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Частиною 1 статті 78 ГПК України визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до ст.129 ГПК України, судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на часткове задоволення позовних вимог з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 2269,90грн. (126115,68 х 2270 : 126621,39)

Керуючись ст. ст. 123, 129, ст. 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Зоотехнологія", м.Херсон, вул.Тираспільська, 31, оф.409, код ЄДР 32853429 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Профіфід", м.Миколавїв, вул.Спаська, 75А/1, оф.103, код ЄДР 5500грн. 00коп. боргу, 3790грн. 68коп. пені, 17 325грн 00коп. штрафу та 2269 грн. 90коп. на відшкодування витрат зі сплати судового збору.

3. В решті вимог відмовити.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного рішення.

Рішення розміщено в Єдиному державному реєстрі судових рішень в мережі Інтернет за веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua/

Рішення складено та підписано 15.03.2021

Суддя Н.А. Павленко