За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРЕЙНСВАРД"
до Акціонерного товариства "Українська залізниця"
про стягнення 73 465,92 грн
Суддя О.В. Гумега
секретар судового засідання
Представники: без повідомлення (виклику) учасників справи.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Товариство з обмеженою відповідальністю "ГРЕЙНСВАРД" (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "Українська залізниця" (відповідач) про стягнення безпідставно набутих коштів у розмірі 73 465,92 грн.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 24.02.2021 у справі № 910/18746/20 (повне рішення складено 24.02.2021) позов задоволено повністю, стягнуто з Акціонерного товариства "Українська залізниця" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРЕЙНСВАРД" 73 465,92 грн безпідставно набутих коштів, 2 102,00 грн судового збору.

02.03.2021 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшло клопотання про розподіл судових витрат № б/н від 26.02.2021, відповідно до якого представник позивача просив суд стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000,00 грн. Наведене клопотання направлене до суду засобами поштового зв`язку 26.02.2021.

Розглянувши клопотання позивача, дослідивши докази, суд

ВСТАНОВИВ:

Згідно з ч. 3 ст. 233 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.

Відповідно до п. 3 ч. 1, ч. 3 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (ч. 1 ст. 124 ГПК України).

Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву (ч. 2 ст. 161 ГПК України).

У позовній заяві позивачем зазначено, що попередній (орієнтовний) розмір суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести, складається з суми судового збору в розмірі 2 102,00 грн та із витрат на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції в розмірі 7 000,00 грн.

Також, керуючись абз. 2 ч. 8 ст. 129 ГПК України, позивачем зазначено, що докази на підтвердження розміру судових витрат будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення рішення судом першої інстанції.

Відповідач у відзиві на позовну заяву заперечив проти розміру витрат на правничу допомогу, зазначених позивачем у попередньому (орієнтовному) розрахунку суми судових витрат, при цьому зазначив, що обгрунтування підстав, з яких відповідач заперечує, будуть надані ним після надання позивачем доказів про фактичне понесення витрат у строк, встановлений абз. 2 ч. 8 ст. 129 ГПК України.

При ухваленні рішення Господарського суду міста Києва від 24.02.2021 у справі № 910/18746/20, суд відповідно до приписів ст. 238 ГПК України вирішив питання стосовно розподілу судових витрат, поклавши судовий збір у сумі 2 102,00 грн на відповідача, тоді як підстави для відшкодування витрат позивача на професійну правничу допомогу у суду були відсутні, оскільки станом на час ухвалення рішення позивачем не подано доказів на підтвердження понесених ним витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000,00 грн.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Судом встановлено, що докази понесених витрат на професійну правничу допомогу подані позивачем з дотриманням строку, встановленого ч. 8 ст. 129 ГПК України.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За приписами ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом; адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Згідно зі ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Відповідно до ч. 3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 126 ГПК України).

У разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 ГПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 ГПК України).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 ГПК України).

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 ГПК України, згідно приписів якої інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Разом із тим, у частині 5 статті 129 ГПК України визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема, відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Позивач заявив до стягнення з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000,00 грн.

В обґрунтування цих вимог, позивач надав:

- копію Договору про надання правової допомоги № 01-02 від 03.02.2020, укладеного між ТОВ «ГРЕЙНСВАРД» (клієнт) та адвокатом Накоп`юком Ярославом Володимировичем (адвокат) (далі - Договір);

- копію Додаткової угоди № 1 від 04.01.2021 до Договору, укладеної між ТОВ «ГРЕЙНСВАРД» (клієнт) та Адвокатським об`єднанням «Право, бізнес і фінанси» (об`єднання), згідно якої, у зв`язку із зміною форми адвокатської діяльності, керуючись ч. 3 ст. 4, ст. 15 Закону України про «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», ст. 651 ЦК України, сторони замінили в Договорі адвоката Накоп`юка Ярослава Володимировича на Адвокатське об`єднання «Право, бізнес і фінанси», виклавши Договір в новій редакції (далі - Додаткова угода від 04.01.2021);

- копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серія ЧВ № 001243, виданого адвокату Накоп`юку Ярославу Володимировичу;

- ордер на надання правничої (правової) допомоги серія СА № 1002411 від 20.11.2020, виданого адвокатом Накоп`юком Ярославом Володимировичем;

- ордер на надання правничої (правової) допомоги серія СА № 1007688 від 12.01.2021, виданого Адвокатським об`єднання «Право, бізнес і фінанси»;

- Акт № 01-02/117 виконаних робіт (наданих послуг) від 20.11.2020, вартість послуг за яким визначена у сумі 5 000,00 грн;

- Акт № 01-02/141 виконаних робіт (наданих послуг) від 26.02.2021, вартість послуг за яким визначена у сумі 2 000,00 грн;

- рахунок на оплату № 01-02/117 від 20.11.2020 на суму 5 000,00 грн;

- рахунок на оплату № 01-02/1141 від 26.02.2021 на суму 2 000,00 грн;

- платіжне доручення № 6365 від 20.11.2020 на суму 5 000,00 грн;

- платіжне доручення № 6438 від 26.02.2021 на суму 2 000,00 грн.

Судом встановлено, що відповідно до змісту п. 1.1 Договору та п. 1.1 Договору в редакції Додаткової угоди від 04.01.2021 клієнт доручає, а адвокат / об`єднання бере на себе зобов`язання всіма законними методами та способами надавати клієнту правову допомогу у всіх справах, які пов`язані або можуть бути пов`язані із захистом та відновленням порушених, оспорених чи невизнаних прав та законних інтересів клієнта в обсязі та на умовах, передбачених даним договором.

Згідно з п. 1.2 Договору в редакції Додаткової угоди від 04.01.2021, з метою здійснення захисту клієнта та представництва його інтересів, об`єднання доручає здійснення усіх необхідних дій, пов`язаних з виконанням Договору, адвокату Накоп`юку Ярославу Володимировичу.

Відповідно до п. 4.3 Договору було узгоджено, що вартість послуг, наданих адвокатом, складає 1 000,00 гривень за одну годину роботи, а за участь у кожному судовому засіданні 2 000,00 гривень, але не повинна перевищувати суму в розмірі 30 000,00 гривень. За змістом пункту 4.3 Договору в редакції Додаткової угоди від 04.01.2021, вартість послуг, наданих адвокатом, складає 1 000,00 гривень за одну годину роботи.

Актом виконаних робіт (наданих послуг) № 01-02/117 від 20.11.2020, підписаним ТОВ «ГРЕЙНСВАРД» та адвокатом Накоп`юком Я.В., підтверджено, що адвокат надав, а клієнт прийняв такі юридичні послуги (правову допомогу): правовий аналіз відповіді АТ «Укрзалізниця» від 26.05.2020 року № ЦТЛ-19/927; консультація щодо порядку та підстав стягнення з АТ «Укрзалізниця» безпідставно набутих коштів у сумі 73 465,92 грн; підготовча робота для складання позовної заяви, збір документів, копіювання документів, аналіз законодавства та судової практики; складання позовної заяви про стягнення з АТ «Укрзалізниця» безпідставно набутих коштів у сумі 73 465,92 грн, на які адвокатом витрачено 300 хвилин, вартість цих послуг становить 5 000,00 гривень.

Актом виконаних робіт (наданих послуг) № 01-02/141 від 26.02.2021, підписаним ТОВ «ГРЕЙНСВАРД» та Адвокатським об`єднанням «Право, бізнес і фінанси» в особі партнера об`єднання Накоп`юка Я.В., підтверджено, що об`єднання надало, а клієнт прийняв такі юридичні послуги (правову допомогу): правовий аналіз відзиву АТ «Укрзалізниця» на позовну заяву у справі № 910/18746/20; підготовча робота для складання відповіді на відзив АТ «Укрзалізниця» на позовну заяву у справі № 910/18746/20, збір документів, аналіз законодавства; складання відповіді на відзив АТ «Укрзалізниця» на позовну заяву у справі № 910/18746/20, на які об`єднанням витрачено 120 хвилин, вартість цих послуг становить 2 000,00 гривень.

Наявним в матеріалах справи платіжним дорученням № 6365 від 20.11.2020 підтверджується сплата позивачем адвокату Накоп`юку Я.В. 5 000,00 грн, а платіжним дорученням № 6438 від 26.02.2021 - сплата позивачем Адвокатському об`єднанню «Право, бізнес і фінанси» 2 000,00 грн.

Суд відзначає, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Відповідний висновок міститься у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц.

Суд зазначає, що для включення всієї суми гонору у відшкодування за рахунок відповідача відповідно до положень статті 126 ГПК України, має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Відповідно до частини першої статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 126 ГПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.

Відповідач під час розгляду справи заперечив проти розміру витрат на професійну правничу допомогу, визначених позивачем у сумі 7 000,00 грн. Проте, такі заперечення відповідачем жодним чином не обгрунтовані. При цьому судом враховано, що матеріали справи містять докази направлення позивачем на адресу відповідача клопотання про розподіл судових витрат № б/н від 26.02.2021.

З урахуванням наведеного, беручи до уваги задоволення позову повністю, ступінь складності справи та виконані адвокатом (адвокатським об`єднанням) роботи (надані послуги), принципи справедливості та верховенством права, співмірності та розумності судових витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку, що відповідно до ст. 129 ГПК України витрати позивача на професійну правничу допомогу покладаються на відповідача в сумі 7 000,00 грн.

Керуючись ст. 123, 126, 129, 233, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРЕЙНСВАРД" про розподіл судових витрат № б/н від 26.02.2021 задовольнити.

2. Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03150, м. Київ, вул. Єжи Ґедройця, буд. 5; ідентифікаційний код 40075815) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРЕЙНСВАРД" (03038, м. Київ, вул. Івана Федорова, буд. 32, літера А, 3-й поверх; ідентифікаційний код 41564379) 7 000,00 грн (сім тисяч гривень 00 коп.) витрат на професійну правничу допомогу.

3. Після набрання додатковим рішенням законної сили видати наказ.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Додаткове рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку, передбаченому ст. 253, 2554, 256-259 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст додаткового рішення складено 09.03.2021.

Суддя О.В. Гумега