Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Ткаченко Н. Г. - головуючого, Жукова С. В., Огородніка К. М.,
за участю секретаря судового засідання Громак В. О.
за участю представників: ТОВ "Основа" - адвоката Безроди Р. С.
розглянув у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Основа" про прийняття додаткового судового рішення про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу
за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Основа"
до Приватного акціонерного товариства "Індбуд", Товарної біржі "Перша Товарна Біржа" та Адвокатського об`єднання "Капітал Правіс"
про визнання недійсними результатів аукціону та договору купівлі-продажу
за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Київоздоббуд", Товариства з обмеженою відповідальністю "Основа"
до Приватного акціонерного товариства "Індбуд"
про банкрутство,-
ТОВ «Основа» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до ПрАТ «Індбуд» та Товарної біржі «Перша Товарна Біржа», Адвокатського об`єднання «Капітал Правіс» про визнання недійсними результатів аукціону продажу майна ПрАТ «Індбуд».
29.01.2021 ТОВ «Основа» звернулось до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду із заявою про ухвалення додаткового судового рішення, у якій просить суд стягнути з АО «Капітал Правіс» на користь ТОВ «Основа» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 22 950 грн. у касаційній інстанції.
Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 08.02.2021 заяву ТОВ «Основа» про ухвалення додаткового судового рішення призначено на 24.02.2021 на 15 год. 00 хв.
До Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від АО «Капітал Правіс» надійшли заперечення на заяву ТОВ «Основа» про ухвалення додаткового судового рішення, відповідно до яких АО «Капітал Правіс» просить зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу до 1 000 грн, зазначаючи, що заявлений до стягнення розмір судових витрат є явно завищеним.
АО «Капітал Правіс» вважає, що адвокатом ТОВ «Основа» не могло бути витраченого ту кількість часу, що вказана у відповідній заяві з огляду на те, що позиція ТОВ «Основа» не змінювалася із самого початку розгляду справи, тобто з 2019 року, а доводи відзиву на касаційну скаргу не відрізняються від доводів відзиву на апеляційну скаргу. Крім того у відзиві на касаційну скаргу немає посилань на нові судові рішення, які аналізувались заявником.
Заслухавши доповідь судді Ткаченко Н. Г., пояснення представника ТОВ «Основа», перевіривши доводи заяви ТОВ «Основа» про розподіл судових витрат, доводи заперечень АО «Капітал Правіс», перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що заява ТОВ «Основа» про ухвалення додаткового судового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.
За змістом ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ст. 16 ГПК України).
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст. 124 ГПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 126 ГПК України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат (ст. 129 ГПК України).
Згідно ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч. 8 ст. 129 ГПК України).
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).
Водночас за змістом ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 ГПК України).
Отже, у розумінні положень ч. 5 ст. 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 4 ст. 129 ГПК України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого ч. 4 ст. 129 ГПК України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 ст. 129 цього Кодексу.
Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 ГПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.
При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (ч. ч. 5-6 ст. 126 ГПК України).
Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.
Визначаючи суму відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.
Європейський суд з прав людини застосовує такі самі критерії , присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його усталеною практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України»).
У рішенні Європейського суду з прав людини «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
На підтвердження заявлених до стягнення витрат на професійну правничу допомогу заявник надав копії: акту надання послуг № 2 від 27.01.2021, додатку до акту наданих послуг № 2 від 27.01.2021, договору № 03-67 про надання правової (правничої) допомоги від 02.01.2019, довіреності виданої ТОВ «Основа» адвокатам АО «Гапоненко Роман і партнери» на представництво інтересів товариства у господарських судах.
Згідно з п. п. 4.4 - 4.5 цього договору розмір гонорару, який клієнт сплачує адвокатському об`єднанню за надану правову допомогу встановлюється в сумі 1 500 грн за одну годину роботи адвоката, що сплачується клієнтом протягом трьох робочих днів з дати підписання акту наданих послуг. На підтвердження факту надання адвокатським об`єднанням клієнту правової допомоги відповідно до умов цього договору адвокатським об`єднанням складається акт наданих послуг.
В додатку до акту наданих послуг № 2 від 27.01.2021 визначено детальний опис наданих адвокатським об`єднанням ТОВ «Основа» послуг, кількість витраченого адвокатом часу та арифметичний розрахунок наданих послуг.
Загальна вартість професійної правничої допомоги за актом надання послуг № 2 від 27.01.2021 складає 22 950 грн.
Акт надання послуг № 2 від 27.01.2021 підписаний представниками АО «Гапоненко Роман і партнери» та ТОВ «Основа» і скріплений печатками вказаних юридичних осіб.
Разом з тим, колегія суддів частково погоджується із доводами АО «Капітал Правіс» щодо необхідності зменшення розміру таких витрат, з огляду на те, що позиція позивача не змінювалася з початку розгляду справи, а на підготовку відзиву на касаційну скаргу адвокатом витрачено більше часу (7 год.), ніж на підготовку відзиву на апеляційну скаргу (5 год.) враховуючи, що доводи цих відзивів є майже ідентичними. При цьому вартість однієї години роботи адвоката є однакою під час розгляду справи як в суді апеляційної, так в суді касаційної інстанцій.
З урахуванням наведеного, Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду дійшов висновку, що заява ТОВ «Основа» про ухвалення додаткового судового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу підлягає частковому задоволенню в сумі 15 300 грн 00 коп., оскільки цей розмір судових витрат відповідає як критерію реальності понесення адвокатських витрат, так і критерію розумної необхідності таких витрат.
Керуючись ст. ст. 123, 126, 129, 244, 314, 315, 317 ГПК України, суд,-
Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Основа" про ухвалення додаткового судового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу - задовольнити частково.
Доручити Господарському суду міста Києва видати відповідний наказ.
Додаткова постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Головуючий, суддя Ткаченко Н. Г.
Судді Жуков С. В.