ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"09" березня 2021 р. м. Київ Справа № 911/3029/20

Суддя Господарського суду Київської області Подоляк Ю.В., за участю секретарю судового засідання Руденко Н.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекс-Газ», Київська обл., м. Бровари
до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз», Київська обл., Києво-Святошинський р-н, м. Боярка
про стягнення 426214,05 грн.
за участю представників:

позивача:Бордаченко О.В. - адвокат, ордер від 16.10.2020 серія КС № 743765
відповідача:Волощук П.Ю. - адвокат, довіреність від 30.12.2020 № Др-138-1220
суть спору:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекс-Газ» (далі - позивач) до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» (далі - відповідач) про стягнення 426214,05 грн., з яких 300611,55 грн. вартість недовідпущеного природного газу, 125602,50 грн. упущена вигода.

Відповідав у встановлений судом строк подав відзив на позовну заяву та заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву, в яких просить суд закрити провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 175, п. 3 ч. 1 ст. 231 ГПК України, оскільки є таке, що набрало законної сили, рішення суду у справі № 911/1100/19 між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав що і в даній справі. В підтвердження чого відповідач надав завірені копії позовної заяви та судових рішень з вказаної справи.

Позивач у встановлений судом строк подав відповідь на відзив відповідача, в якому заперечує проти тверджень відповідача про наявність зазначених підстав закриття провадження у справі. Вказані заперечення зводяться до того що у даній справі позов не є тотожним, що був розглянутий у справі № 911/1100/19, оскільки має інший предмет і підстави позову.

Присутній в судовому засіданні представник позивача повністю підтримав позовні вимоги та просив суд перейти до їх розгляду по суті. Проти закриття провадження у даній справі заперечував.

Присутній в судовому засіданні представник відповідача проти позовних вимог заперечував, з підстав наявність зазначених вище підстав закриття провадження у справі, у зв`язку з чим просив суд закрити провадження у даній справі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, присутніх в судовому засіданні, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд зазначає таке.

В квітні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Алекс-Газ» звернулось до суду з позовом до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» про стягнення 600412,54 грн., з яких 373520,63 грн. вартість недовідпущеного природного газу, 226891,91 грн. упущена вигода.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на невідшкодування відповідачем позивачу вартості недовідпущеного природного газу з 02.11.2017 по 29.01.2018 в сумі 373520,63 грн. в зв`язку з безпідставним припиненням 02.11.2017 газопостачання на об`єкт позивача, а також упущеної вигоди за вказаний період в розмірі 226891,91 грн.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 18.11.2019 у справі № 911/1100/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекс-Газ» до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» про стягнення 600412,54 грн., з яких 373520,63 грн. вартість недовідпущеного природного газу, 226891,91 грн. упущена вигода, яка залишена в силі постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.02.2020 у вказаній справі, рішення Господарського суду Київської області від 23.07.2019 у справі № 911/1100/19 про задоволення позову скасовано. Прийнято, зокрема, нове рішення, яким у задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю «Алекс-Газ» до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» про стягнення 600412,54 грн., з яких - 373520,63 грн. вартості недовідпущеного природного газу та 226891,91 грн. упущеної вигоди, відмовлено повністю.

Судове рішення мотивовано недоведеністю заявлених позовних вимог належними та допустимими доказами.

За наявності вирішеного спору між сторонами у справі та судового рішення, яке набрало законної сили у вказаній справі, Товариство з обмеженою відповідальністю «Алекс-Газ» в жовтні 2020 року звернулось до суду з даним позовом до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» про стягнення 426214,05 грн., з яких 300611,55 грн. вартість недовідпущеного природного газу, 125602,50 грн. упущена вигода.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на невідшкодування відповідачем позивачу вартості недовідпущеного природного газу з 02.11.2017 по 29.01.2018 в сумі 300611,55 грн. в зв`язку з безпідставним припиненням 02.11.2017 газопостачання на об`єкт позивача, а також упущеної вигоди за вказаний період в розмірі 125602,50 грн.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Важливим елементом верховенства права є гарантія справедливого судочинства. Так, у рішенні у справі «Белле проти Франції» («Bellet v. France», заява № 13343/87) від 04.12.1995 Європейський суд з прав людини зазначив, що «стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів якого є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права у демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання в її права».

Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на судовий захист.

Основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення, обов`язковість судового рішення (п. 8, 9 ч. 1 ст. 129 Конституції України).

Конституційне право на судовий захист передбачає як невід`ємну частину такого захисту можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких встановлена в належній судовій процедурі і формалізована в судовому рішенні, і конкретні процесуальні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його в повному об`ємі і забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Перелік підстав закриття провадження у справі визначений у статті 231 ГПК України, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо суд встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пунктів 2, 4, 5 частини 1 статті 175 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною 2 статті 175 цього Кодексу.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами (пункт 2 частини 1 статті 175 ГПК України).

Однією з цілей застосування цих норм процесуального права законодавець визначив, зокрема уникнення можливості формування різних висновків та тлумачень щодо наявних між сторонами обставин та правовідносин, як і уникнення застосування можливості подачі нового позову з тим же предметом, з тих же підстав та між тими ж сторонами, як засобу, направленого на спробу переглянути висновки судів за результатами розгляду попереднього позову, що не відповідатиме принципу юридичної визначеності.

Передумовою для застосування положень пункту 2 частини 1 статті 175 ГПК України, та, як наслідок, застосування пункту 3 частини 1 статті 231 ГПК України, є наявність двох справ з тотожним суб`єктним складом, предметом та підставами.

При цьому, для закриття провадження у справі необхідна наявність одночасно трьох однакових складових - сторін, предмету, підстав звернення до суду з позовною заявою.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстава позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Такі обставини складають юридичні факти, які тягнуть за собою певні правові наслідки. Підставу позову становлять фактична й правова підстава. Фактична підстава позову - це юридичні факти, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача до відповідача. Правова підстава позову - це посилання в позовній заяві на закони та інші нормативно-правові акти, на яких ґрунтується позовна вимога позивача.

Сторонами у справі № 911/1100/19 та даної справи є позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Алекс-Газ» і відповідач - Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз». Суб`єктний склад сторін у даній справі та справі № 911/1100/19 є однаковим та даний факт сторонами у справі не заперечується.

Для застосування пункту 3 частини 1 статті 231 ГПК України суд здійснив дослідження предмету і підстав позову у даній справі на предмет їх тотожності предмету і підстав позову у справі № 911/1100/19.

Предметом позову у названих справах є стягнення вартості недовідпущеного природного газу та стягнення упущеної вигоди нарахованих в зв`язку з безпідставним припиненням 02.11.2017 газопостачання на об`єкт позивача з 02.11.2017 по 29.01.2018.

Заявлені до стягнення суми недовідпущеного природного газу з 02.11.2017 по 29.01.2018 та упущеної вигоди з 02.11.2017 по 29.01.2018 у даній справі менші та входять в суми заявлені до стягнення у справі № 911/1100/19. Зокрема, заявлена до стягнення сума вартості недовідпущеного природного газу з 02.11.2017 по 29.01.2018 у справі № 911/1100/19 складає розмір 373520,63 грн., заявлена до стягнення сума упущеної вигоди з 02.11.2017 по 29.01.2018 у справі № 911/1100/19 складає розмір 226891,91 грн., в той же час заявлена до стягнення сума вартості недовідпущеного природного газу з 02.11.2017 по 29.01.2018 у даній справі складає розмір 300611,55 грн., заявлена до стягнення сума упущеної вигоди з 02.11.2017 по 29.01.2018 у даній справі складає розмір 125602,50 грн. Тобто у даній справі заявлені до стягнення суми нараховані в зв`язку з безпідставним припиненням газопостачання на об`єкт позивача з 02.11.2017 по 29.01.2018 менші та входять в розмір заявлених до стягнення сум нарахованих з 02.11.2017 по 29.01.2018 у справі № 911/1100/19.

Правовими підставами позову у названих справах є приписи пп. 1 п. 4 глави 2 розділу XI, п. 2 глави 6 розділу XI Кодексу газорозподільних систем та статті 22 Цивільного кодексу України, ст. 224 Господарського кодексу України.

Фактичні підстави позову у названих справах зводяться до невідшкодування відповідачем позивачу вартості недовідпущеного природного газу в зв`язку з безпідставним припиненням газопостачання на об`єкт позивача з 02.11.2017 по 29.01.2018 в сумі 300611,55 грн. в зв`язку з безпідставним припиненням 02.11.2017 газопостачання на об`єкт позивача, а також упущеної вигоди за вказаний період в розмірі 125602,50 грн., яку позивач міг отримати у разі належного виконання відповідачем зобов`язань з постачання природного газу у спірному періоді.

В обґрунтування розміру заявленої до стягнення з відповідача суми вартості недовідпущеного природного газу внаслідок безпідставного припинення газопостачання в розмірі 373520,63 грн., в якості доказів, які підтверджують обставини, на які посилався позивач як на підставу позову у справі № 911/1100/19, позивачем додано: договір постачання природного газу від 19.05.2017 № 101/ПГ, укладений між ТОВ «Алекс-Газ» і ТОВ «Рало», в якому визначені обсяг запланованої поставки газу за договором та період поставки газу, а також листи ТОВ «Рало» від 17.04.2018 №№ 47, 48, 49, акти прийому-передачі природного газу від 30.11.2017, від 31.01.2018, рахунки-фактури від 31.10.2017, від 29.11.2017, від 29.12.2017 на підтвердження обсягу природного газу.

В обґрунтування розміру заявленої до стягнення з відповідача суми упущеної вигоди в розмірі 226891,91 грн., в якості доказів, які підтверджують обставини, на які посилався позивач як на підставу позову у справі № 911/1100/19, позивачем додано: висновок експерта за результатами проведення судово-економічної експертизи № 2-26/03 від 26.03.2019, проведеної на замовлення позивача експертом ТОВ «Український центр судових експертиз».

В обґрунтування розміру заявленої до стягнення з відповідача суми вартості недовідпущеного природного газу внаслідок безпідставного припинення газопостачання в розмірі 300611,55 грн., в якості доказів, які підтверджують обставини, на які посилався позивач як на підставу позову у даній справі № 911/3029/19, позивачем додано: договір постачання природного газу від 19.05.2017 № 101/ПГ, укладений між позивачем та ТОВ «Рало», в якому визначені обсяг запланованої поставки газу за договором та період поставки газу, а також листи ТОВ «Рало» від 17.04.2018 №№ 47, 48, 49, акти прийому-передачі природного газу від 30.11.2017, від 31.01.2018, рахунки-фактури від 31.10.2017, від 29.11.2017, від 29.12.2017 на підтвердження обсягу природного газу, банківські виписки за період з 01.10.2017 по 31.12.2017 із поточних рахунків позивача про оплату газу постачальнику ТОВ «Рало», акти звірки розрахунків від 30.06.2018 № 72, листи позивача від 31.10.2017 № 45, від 30.11.2017 вих. № 48, від 30.12.2017 вих. № 56, від 31.11.2018 вих. № 5, якими підтверджується проведення розрахунків між позивачем та постачальником ТОВ «Рало», лист-відповідь АТ «Укртрасгаз» від 12.08.2020 № 1001вих-20-4252, у якому надано інформацію щодо постачання обсягів природного газу, відповідно до підтверджених номінацій/реномінацій ТОВ «Рало» на листопад, грудень 2017 року та січень 2018 року по споживачу ТОВ «Рало».

В обґрунтування розміру заявленої до стягнення з відповідача суми упущеної вигоди в розмірі 125602,50 грн., в якості доказів, які підтверджують обставини, на які посилався позивач як на підставу позову у даній справі № 911/3029/20 позивачем додано: договір на заправку автомобілів стисненим природним газом від 01.08.2015 № 10/15, укладений мім позивачем та АТП «Інватранс» БМТІ «Прагнення», акт приймання-передачі від 30.11.2017 № 10, лист-замовлення від 23.11.2017 вих. № 71, договір поставки від 01.08.2015 № 010815, укладений між позивачем та ТОВ «Глобал-Трейд-Груп ЛТД», платіжні доручення від 17.10.2017 № 423, від 20.10.2017 № 661, лист від 23.10.2017 № 47, банківські виписки з рахунку позивача, акт приймання-передачі від 30.11.2017 № 11.

Провівши порівняльний аналіз суб`єктного складу сторін, підстав та предмету позову у даній справі № 911/3029/20 та справі № 911/1100/19, суд дійшов висновку про їх тотожність.

Звертаючись до суду з новим позовом з тим же предметом, з тих же підстав та між тими ж сторонами позивач в новому судовому процесі у даній справі намагається вдруге вирішити тотожній спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, але за наявності, зокрема, нових доказів, які він не подав до суду під час розгляду вказаної вище справи № 911/1100/19. Звернення до суду з тотожнім позовом направлено на спробу переглянути висновки суду за результатами розгляду попереднього позову у справи № 911/1100/19, що не відповідає принципу юридичної визначеності.

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ (рішення у справах «Пономарьов проти України», «Рябих проти Російської Федерації», «Нєлюбін проти Російської Федерації») одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Принцип правової визначеності вимагає, серед іншого, щоб якщо суди ухвалили остаточне рішення в питанні, то їх рішення не піддавалося би сумніву. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру.

Право на доступ до суду реалізується на підставах і в порядку, встановлених законом. Кожний із процесуальних кодексів встановлює обмеження щодо кола питань, які можна вирішувати у межах відповідних судових процедур. Зазначені обмеження спрямовані на дотримання оптимального балансу між правом людини на судовий захист і принципами юридичної визначеності, ефективності та оперативності судового процесу.

Отже, за наявністю двох справ з тотожним суб`єктним складом, предметом та підставами існують передумови для застосування положень пункту 2 частини 1 статті 175 ГПК України, та, як наслідок, застосування пункту 3 частини 1 статті 231 ГПК України.

З огляду на зазначене, з метою дотримання права на справедливий суд, зокрема недопущення повторного перегляду та переоцінки спірних правовідносин, уникнення можливості формування різних висновків та тлумачень щодо наявних між сторонами обставин та правовідносин, суд відповідно до пункту 3 частини 1 статті 231 ГПК України закриває провадження у справі в зв`язку з тим, що є таке, що набрало законної сили, рішення суду між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Подібний висновок викладено в останній постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.03.2021 у справі № 917/655/20, в якій досліджувалось питання правомірності закриття провадження у справі відповідно до пункту 3 частини 1 статті 231 ГПК України.

Судову практику на яку посилаються сторони в поданих до суду процесуальних документах суд не приймає до уваги з огляду на те, що під час вирішення вказаної справи суд врахував саме останню правову позицію Верховного Суду з питання правомірності закриття провадження у справі відповідно до пункту 3 частини 1 статті 231 ГПК України, що узгоджується з правовим висновком викладеним в постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 у справі № 755/10947/17, відповідно до якого суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Верховного Суду.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 185 Господарського процесуального кодексу України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Згідно з ч. 4 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 175, п. 3 ч. 1, ч. 4 ст. 231, ст. 232-234 Господарського процесуального кодексу України, суд

постановив:

Закрити провадження у справі № 911/3029/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекс-Газ» до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз» про стягнення 426214,05 грн., з яких 300611,55 грн. вартість недовідпущеного природного газу, 125602,50 грн. упущена вигода..

Дана ухвала набирає законної сили у строк та в порядку передбачених ч. 1 ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена у строк визначений ст. 256 ГПК України в порядку передбаченому ст. 257 ГПК України з врахуванням пп. 17.5 п. 17 ч. 1 розділу ХІ «Перехідні положення» ГПК України.

Суддя Ю.В. Подоляк