номер провадження справи 28/151/20
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.03.2021 Справа № 908/3131/20

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Федорової Олени Владиславівни, розглянувши у спрощеному позовному провадженні без виклику представників сторін справу №908/3131/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю МАНКІ БРАЗЕРС (проспект Маяковського, буд. 11, офіс 7, м. Запоріжжя, 69035, ідентифікаційний код 43016490)

до відповідача Приватного підприємства НІК (вул. Узбекистанська, буд. 15, м.Запоріжжя, 69093, ідентифікаційний код 32040369)

про стягнення 228000,00 грн.

СУТЬ СПОРУ:

До Господарського суду Запорізької області звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю МАНКІ БРАЗЕРС з позовом до Приватного підприємства НІК про стягнення 330000,00 грн. штрафу за період з 07.01.2020 по 10.01.2020.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 04.06.2019 сторонами справи укладено договір оренди нежитлового приміщення з правом викупу №14-06/19, предметом якого є нежитлове приміщення, розташоване за адресою: пр. Маяковського, б. 11, Л1-11 загальною площею 482,1 кв.м. За умовами п. 1.6 цього договору орендар повинен виконати ремонт орендованого приміщення, в ході якого має право виконувати невід`ємні поліпшення, на що надається згода орендодавця. Пунктом 1.7 договору передбачено, що у строк не пізніше 14 днів після виконання ремонту орендованого приміщення орендодавець повинен у спосіб, передбачений законом, передати право власності на предмет оренди. У п. 7.1 договору вказано, що приміщення, яке орендується, переходить у власність орендаря за умови сплати орендарем на користь орендодавця грошових коштів у сумі 9600000,00 грн. з моменту перерахування даних грошових коштів на рахунок орендодавця. Таким чином, ціна договору складає 9600000,00 грн. Відповідно до п. 8.2.2 договору у випадку виконання ремонтних робіт орендарем та не передачі орендодавцем майнових прав на приміщення у 14-денний строк орендодавець сплачує 1% від ціни договору за кожен день невиконання умов договору до його повного виконання. В акті від 15.12.2019 сторонами підтверджено виконання позивачем ремонтних робіт в орендованому приміщенні та передання цього приміщення відповідачем позивачу. Позивач вказує, що у зв`язку з закінченням ремонтних робіт 15.12.2019 у приміщенні позивач надіслав 30.12.2019 листа відповідачу з проханням вжити заходів щодо відчуження приміщення. На даний лист відповідач надав відповідь листом від 06.01.2020, в якому повідомив про неможливість відчуження приміщення, оскільки на приміщення накладено арешт. У зв`язку з даними обставинами позивач надіслав відповідачу 16.01.2020 лист з проханням компенсувати вартість ремонтних робіт у сумі 3000000,00 грн. та сплатити 1% від ціни договору за кожен день невиконання договору. Відповідачем здійснено часткову оплату суми по договору в розмірі 750000,00 грн. Позивач вважає, що відповідач має заборгованість перед позивачем за період з 07.01.2020 по 03.12.2020 в сумі 3177600,00 грн., але в даному позові позивач заявляє вимоги щодо стягнення 330000,00 грн. штрафу за період з 07.01.2020 по 10.01.2020 (96000,00 грн. х 3,5 дні).

Позов заявлено на підставі ст. ст. 526, 530, 627, 628, 629, 759 Цивільного кодексу України, ст. ст. 173, 193, 283 Господарського кодексу України.

Згідно з витягом із протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.12.2020 позовну заяву передано на розгляд судді Федорової О.В.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 09.12.2020 позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

У встановлений строк від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви з доказами на виконання вимог суду. При цьому позивач надав уточнену позовну заяву, відповідно до якої зменшив розмір позовних вимог до суми 228000,00 грн.

Враховуючи те, що позивач усунув виявлені судом недоліки позовної заяви, а уточнення позовних вимог були надані позивачем на виконання вимог суду, уточнена позовна заява прийнята до розгляду судом.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 11.01.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №908/3131/20; присвоєно справі номер провадження 28/151/20, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами без проведення судового засідання; встановлено відповідачу строк для надання суду на позов - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі; для надання заперечень на відповідь на відзив - протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив; встановлено позивачу строк для надання суду відповіді на відзив на позов - протягом 5 днів з дня отримання відзиву на позов, запропоновано позивачу протягом 5 днів з дня отримання даної ухвали суду надати суду та надіслати відповідачу докази оплати позивачем підрядних робіт, про виконання яких зазначено у позові; повідомлено сторін, що додаткові письмові докази, клопотання, заяви, пояснення, необхідно подати у строк до 10.02.2021.

Позивач отримав копію ухвали суду 14.01.2021, а відповідач - 21.01.2021, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

19.01.2021 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що викладені в позовній заяві обставини відповідачем не заперечуються, а позовні вимоги визнаються повністю. Вказує, що не з вини відповідача, а внаслідок незаконних дій співробітників Національної поліції та прокуратури було накладено арешт на майно відповідача відповідно до ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 05.11.2019 у справі №335/3483/18. Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя у справі №335/7168/20 (1-кс/335/3700/2020) від 03.09.2020 клопотання ПП «НІК» про скасування арешту майна у кримінальному провадженні задоволено та скасовано арешт на нерухоме майно: нежитлові приміщення дев`ятого поверху №11 літера Л1-11 приміщення 293-310, 312-319. У зв`язку із вказаними обставинами відповідач не міг на вимогу позивача виконати умови договору та вжити необхідні заходи щодо відчуження нежитлового приміщення №11 дев`ятого поверху літ. Л1-11 загальною площею 482,1 кв.м., що розташоване за адресою: м. Запоріжжя, проспект Маяковського, буд. 11, прим. 11. В подальшому ухвалу щодо накладення арешту скасовано, але все це призвело до наслідків у вигляді нарахування штрафних санкцій. Враховуючи викладене, зазначені в позовній заяві обставини визнаються відповідачем у повній мірі, проти заявлених позовних вимог відповідач не заперечує, позов визнач у повному обсязі.

Позивач 25.01.2021 на виконання ухвали суду надав докази оплати позивачем підрядних робіт (платіжні доручення за період з 19.06.2019 по 17.09.2019).

Суд дійшов висновку, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи по суті.

Оскільки розгляд справи здійснювався без виклику представників сторін, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу відповідно до ч. 3 ст. 222 ГПК України не проводилося.

Розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

За договором купівлі-продажу №14-011-1 від 07.10.2014 Приватне підприємство «НІК» (відповідач) набуло у власність нежитлове приміщення №11 дев`ятого поверху літ. Л1-11 загальною площею 482,1 кв.м., що розташоване за адресою: м. Запоріжжя, проспект Маяковського, буд. 11, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №27801512 від 07.10.2014.

04.06.2019 Приватним підприємством НІК (орендодавець, відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю МАНКІ БРАЗЕРС (орендар, позивач) укладено договір №14-06/19 оренди нежитлового приміщення з правом викупу.

За умовами пунктів 1.1, 1.2 цього договору орендодавець зобов`язується надати орендарю в тимчасове платне користування з правом викупу нежитлове приміщення №11 площею 482,1 кв.м., що розташоване на дев`ятому поверсі за адресою: м. Запоріжжя, вул. Маяковського, б. 11 Л1-11 (далі за текстом «приміщення»).

У пунктах 1.3, 1.6 договору погоджено, що приміщення надається для господарських потреб з подальшим проведенням ремонтних робіт орендарем, що призведе до невід`ємних покращень. Орендар повинен виконати ремонт орендованого приміщення, в ході якого має право виконувати невід`ємні покращення, на що надається згода орендодавця.

Згідно з п. 2.2 договору про факт прийому-передачі приміщення в оренду складається акт прийому-передачі.

Відповідно до пунктів 3.1 3.3 договору встановлено, що термін дії договору в частині передачі майна, що є предметом договору, становить вісім місяців з дня підписання договору, але не пізніше його повного виконання. Термін дії договору в частині штрафних санкцій, визначених у розділі 8 договору, становить 60 місяців з дня підписання договору, але не пізніше його повного виконання. Якщо за 2 місяця до закінчення строку дії договору жодна зі сторін не заявить про намір розірвати даний договір, то він вважається продовженим (пролонгованим) ще на один календарний рік на таких самих умовах. Така пролонгація цього договору можлива без обмеження терміну.

Сторони не надали доказів припинення дії договору.

04.05.2019 сторони підписали акт приймання-передавання нежитлового приміщення за договором.

15.12.2019 сторони підписали акт приймання-передачі виконаних робіт за договором оренди №14-06/19 нежитлового приміщення з правом викупу, яким підтвердили, що відповідно до вимог договору всі ремонті роботи орендарем у нежитловому приміщенні виконані та визначили, що у зв`язку зі спливом терміну дії договору (п. 3 договору) орендодавець передає орендарю у власність нежитлове приміщення літ. Л1-11 загальною площею 482,1 кв.м., яке знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, пр. Маяковського, буд. 11, приміщення 11 (п. 1.1 договору).

За умовами п. 1.7 договору у строк, не пізніше 14 днів після виконання ремонту орендованого приміщення орендодавець повинен у спосіб, передбачений законом, передати право власності на предмет оренди приміщення №11, Л1-11, що знаходиться на дев`ятому поверсі за адресою: м. Запоріжжя, пр. Маяковського, б. 11.

Згідно з п. 7.1 договору приміщення, що орендується, переходить у власність орендаря за умови сплати орендарем на користь орендодавця грошових коштів у сумі 9600000,00 грн. з моменту перерахування грошових коштів на рахунок орендодавця. Таким чином, ціна договору складає 9600000,00 грн.

Відповідно до пунктів 7.2, 7.3 договору перехід права власності на об`єкт від орендодавця до орендаря оформлюється шляхом складання (підписання та скріплення печатками) сторонами відповідного договору у незаборонений законом порядок. Договір передачі майнових прав на об`єкт у будь-якій не забороненій формі укладається на вимогу орендаря з наступними істотними умовами: об`єкт становить будівлю, що знаходиться на 9 поверсі нежитлового будинку з підсобними (допоміжними) спорудами (реєстраційні дані БТІ) за адресою: м. Запоріжжя, пр. Маяковського, б. 11, приміщення №11, Л1-11 загальною площею 482,1 кв.м., ціна об`єкта 9600000,00 грн.

У зв`язку з не вчиненням відповідачем дій щодо відчуження приміщення позивач звернувся до відповідача з листом від 30.12.2019, в якому просив відповідача вижити заходів щодо відчуження нежитлового приміщення.

У відповідь на цей лист відповідач повідомив позивача листом від 06.01.2020 про те, що на підставі ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 05.11.2019 у справі №335/3483/18 накладено арешт на нерухоме майно із забороною розпорядження ним, тому відповідач не має можливості вжити заходів щодо відчуження орендованого приміщення.

До матеріалів справи відповідачем надано копію ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 05.11.2019 у справі №335/3483/18, відповідно до якої накладено арешт на нежиле приміщення дев`ятого поверху №11 літера Л1-11 приміщення 293 310, 312 319 та заборонено розпоряджатися вказаним об`єктом.

Враховуючи викладене, на підставі пунктів 8.2.2, 8.2.3 договору позивач звернувся до відповідача з листом від 16.01.2020, в якому вимагав компенсувати вартість ремонтних робіт у сумі 3000000,00 грн. та сплатити 1% від ціни договору за кожен день невиконання умов договору до його повного виконання в розмірі 96000,00 грн. щоденно до дня фактичного погашення штрафу. Станом на 16.01.2020 розмір штрафу визначено позивачем за 17 днів у сумі 1632000,00 грн. (17днів *96000,00 грн.)

Пунктом 5.6 договору передбачено, що у випадку невчинення дій щодо відчуження приміщення орендарю орендодавець сплачує штраф, визначений цим договором.

Зокрема, в п. 8.2.2 договору передбачено, що у випадку виконання ремонтних робіт орендарем та непередачі орендодавцем майнових прав на приміщення у 14-денний строк орендодавець сплачує 1% від ціни договору за кожен день невиконання умов договору до його повного виконання.

Також згідно з п. 8.2.3 договору у випадку виконання ремонтних робіт орендарем та не передачі орендодавцем майнових прав на приміщення у 14-денний строк орендодавець компенсує грошові кошти в сумі 3000000,00 грн., які є взаємною погодженою сумою виконання ремонтних робіт.

Відповідач сплатив на користь позивача на підставі п. 8.2 суму 750000,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями від 19.11.2020 №592 на суму 550000,00 грн. та №601 від 01.12.2020 на суму 200000,00 грн.

У відповідь на лист від 16.01.2020 відповідач повідомив позивача листом від 20.01.2020 про те, що не має можливості сплатити суму штрафу, оскільки такий розмір коштів у відповідача відсутній.

Арешт майна скасовано 03.09.2020 ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 03.09.2020 у справі №335/7168/20 (1-кс/335/3700/2020).

Відповідно до актуальної інформації про об`єкт нерухомого майна станом на 09.12.2020 нежитлове приміщення №11 дев`ятого поверху літ. Л1-11 загальною площею 482,10 кв.м. про пр. Маяковського, буд. 11 перебуває у власності відповідача.

Відповідно до уточненої позовної заяви позивач вважає, що відповідач має заборгованість перед позивачем зі сплати штрафу за непередачу майнових прав на приміщення у встановлений строк, а саме: за період з 07.01.2020 по 03.12.2020, що становить 331 день * 96000,00 грн. (1% ціни договору) = 31776000,00 грн. Однак у позові позивач заявляє вимоги про стягнення з відповідача штрафу тільки за період з 07.01.2020 по 10.01.2020 у сумі 288000,00 грн., виходячи з такого розрахунку: 3 дні * 96000,00 грн. (1% ціни договору) = 288000,00 грн.

Спірні правовідносини сторін є господарськими та врегульовані договором оренди нежитлового приміщення з правом викупу №14-06/19 від 04.06.2019.

Відповідно до ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно з п. 1, 3, 4 ст. 778 Цивільного кодексу України наймач може поліпшити річ, яка є предметом договору найму, лише за згодою наймодавця.

Якщо поліпшення речі зроблено за згодою наймодавця, наймач має право на відшкодування вартості необхідних витрат або на зарахування їх вартості в рахунок плати за користування річчю.

Якщо в результаті поліпшення, зробленого за згодою наймодавця, створена нова річ, наймач стає її співвласником. Частка наймача у праві власності відповідає вартості його витрат на поліпшення речі, якщо інше не встановлено договором або законом.

Виходячи з цього, внаслідок виконання орендарем невід`ємних поліпшень орендованого майна за згодою орендодавця орендар набуває права власності не на все майно, а тільки у частці, яка відповідає вартості його витрат на поліпшення речі, якщо інше не встановлено договором або законом.

У пунктах 1.3, 1.6 договору погоджено, що приміщення надається для господарських потреб з подальшим проведенням ремонтних робіт орендарем, що призведе до невід`ємних покращень. Орендар повинен виконати ремонт орендованого приміщення, в ході якого має право виконувати невід`ємні покращення, на що надається згода орендодавця.

За умовами п. 1.7 договору у строк, не пізніше 14 днів після виконання ремонту орендованого приміщення орендодавець повинен у спосіб, передбачений законом, передати право власності на предмет оренди приміщення №11, Л1-11, що знаходиться на дев`ятому поверсі за адресою: м. Запоріжжя, пр. Маяковського, б. 11.

Сторони погодили в п. 2.3 договору, що після виконання ремонтних робіт факт виконання робіт посвідчується взаємно погодженим документом, що підписується обома сторонами (лист, акт приймання-передачі тощо). Приймання ремонтних робіт може бути здійснено шляхом обімну листами.

15.12.2019 сторони підписали акт приймання-передачі виконаних робіт за договором оренди №14-06/19 нежитлового приміщення з правом викупу, яким підтвердили, що відповідно до вимог договору всі ремонті роботи орендарем у нежитловому приміщенні виконані та визначили, що у зв`язку зі спливом терміну дії договору (п. 3 договору) орендодавець передає орендарю у власність нежитлове приміщення літ. Л1-11 загальною площею 482,1 кв.м., яке знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, пр. Маяковського, буд. 11, приміщення 11 (п. 1.1 договору).

Таким чином, сторони за взаємною згодою у встановленому в договорі порядку підтвердили факт виконання орендарем ремонтних робіт.

Разом із тим, суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Тому в разі вирішення спору між сторонами суд оцінює надані сторонами докази з огляду на відповідність їх приписам законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Виконання ремонтних робіт з ремонту нежитлового приміщення регулюються нормами про договір будівельного підряду.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 875 Цивільного кодексу України за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 877 Цивільного кодексу України підрядник зобов`язаний здійснювати будівництво та пов`язані з ним будівельні роботи відповідно до проектної документації, що визначає обсяг і зміст робіт та інші вимоги, які ставляться до робіт та до кошторису, що визначає ціну робіт.

Договором будівельного підряду мають бути визначені склад і зміст проектно-кошторисної документації

Згідно з ч. 4 ст. 882 Цивільного кодексу України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами.

Оплата робіт відповідно до ч. 4 ст. 879 Цивільного кодексу України провадиться після прийняття замовником збудованого об`єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін.

Враховуючи викладене, наданий сторонами лист про підтвердження виконання робіт орендарем не може бути прийнятий судом як доказ виконання ремонтних робіт в орендованому приміщенні. Належними та допустимими доказами виконання підрядних робіт з ремонту орендованого нежитлового приміщення є договір підряду на виконання цих робіт, а також акти виконаних робіт з доказами їх оплати.

На підтвердження факту виконання робіт позич надав суду копію договору будівельного підряду №05.06/19-1 від 05.06.2019, укладеного між позивачем (замовником) та товариством з обмеженою відповідальністю «ОУК-26» (підрядником), за умовами пунктів 1.1, 1.2, 4.1 якого підрядник зобов`язується виконати до закінчення 2019 року ремонт та поліпшення фасаду дев`ятого поверху, перепланування і ремонт внутрішніх приміщень дев`ятого поверху БЦ «Маяковський», розташованого по пр. Маяковського, 11, м.Запоріжжя.

До цього договору позивач та ТОВ «ОУК-26» підписали акт приймання будівельних робіт та довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за грудень 2019 року на суму 3016869,22 грн.

Також позивачем надані платіжні доручення за період з 19.06.2019 по 17.09.2019 про сплату позивачем на рахунок ТОВ «ОУК-26» передплати за будівельні матеріали згідно з договором №64 від 31.05.2019 на загальну суму 2141600,00 грн.

Проаналізувавши надані докази, суд дійшов висновку, що вказаними доказами не підтверджується факт виконання позивачем робіт з ремонту саме приміщення №11 дев`ятого поверху літ. Л1-11 загальною площею 482,1 кв.м., що розташоване за адресою: м.Запоріжжя, проспект Маяковського, буд. 11, яке є об`єктом оренди за договором з відповідачем.

Так, за змістом договору будівельного підряду №05.06/19-1 від 05.06.2019, акту виконаних робіт до нього та довідки про вартість виконаних будівельних робіт підрядною організацією виконувались роботи з ремонту та поліпшення фасаду дев`ятого поверху, перепланування і ремонт внутрішніх приміщень дев`ятого поверху БЦ «Маяковський», розташованого по пр. Маяковського, 11, м.Запоріжжя. При цьому не зазначено, в яких конкретно приміщеннях здійснювався ремонт.

Зі змісту ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 05.11.2019 у справі №335/3483/18, якою накладено арешт на нежиле приміщення дев`ятого поверху №11 літера Л1-11 вбачається, що арешт накладався на приміщення 293 310, 312 319, тобто на дев`ятому поверсі будівлі по пр. Маяковського, 11 у м. Запоріжжя розташовано декілька приміщень. Натомість ні переліку, ні площ приміщень, у яких здійснювався ремонт за договором будівельного підряду №05.06/19-1 від 05.06.2019, в договорі не наведено, що не дозволяє суду дійти висновку про те, що будівельні роботи здійснюватися саме в орендованому приміщенні.

Крім того, надані позивачем платіжні доручення в підтвердження оплати позивачем підрядних робіт містять посилання на інший договір №64 від 31.05.2019, копію якого до матеріалів справи не надано. Отже, вказані платіжні доручення не підтверджують понесення позивачем витрат на виконання ремонту саме орендованого приміщення.

За приписами ч. ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Позивачем не доведено виконання ним ремонтних робіт в орендованому приміщенні, що є підставою для виникнення у відповідача обов`язку з передачі права власності на предмет оренди відповідно до п. 1.7 договору.

Щодо визнання відповідачем обставин, викладених у позовній заяві, суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 75 ГПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованих підстав вважати їх недостовірними або визнаними у зв`язку з примусом.

Враховуючи те, що викладені в позовній заяві обставини не підтверджені належними та допустимими доказами, суд не приймає факт визнання відповідачем позову як обставину, що звільняє позивача від доказування.

Крім того, суд зауважує, що умовою переходу до орендаря права власності на орендоване приміщення відповідно до п. 7.1 договору є сплата на користь орендодавця грошових коштів у сумі 9600000,00 грн.

Отже, за змістом прав та обов`язків сторін, які закріплені в даному договорі, договір також містить елементи договору купівлі-продажу майна.

Статтею 705 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором найму-продажу до переходу до покупця права власності на переданий йому продавцем товар покупець є наймачем (орендарем) цього товару. Покупець стає власником товару, переданого йому за договором найму-продажу, з моменту оплати товару, якщо інше не встановлено договором.

Проте суд зауважує, що правочини, за якими переходить право власності на нерухоме майно, підлягають нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Відповідно до ч. 1 ст. 182, ч. 1 ст. 210 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

Викладена в п. 1.7 договору умова про зобов`язання орендодавця у строк не пізніше 14 днів після виконання ремонту орендованого приміщення передати у спосіб, передбачений законом, право власності на предмет договору, за своїм юридичним змістом є зобов`язанням відповідача здійснити відчуження об`єкту нерухомого майна на користь позивача з відкладальною обставиною (ч. 1 ст. 212 Цивільного кодексу України).

Тобто фактично умовами пунктів 1.7 та 7.1 договору передбачений продаж об`єкта оренди з відкладальною обставиною.

Разом із тим, договір №14-06/19 від 04.06.2019 оренди нежитлового приміщення з правом викупу укладений сторонами в простій письмовій формі, а тому не може створювати правові наслідки для відповідача у вигляді зобов`язання з продажу об`єкта нерухомості, оскільки в силу приписів ч. 2 ст. 215, ч. 1 ст. 220 Цивільного кодексу України така умова є нікчемною.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 220 Цивільного кодексу України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. При цьому згідно з ч. 1 ст. 217 Цивільного кодексу України недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини.

Відповідно до ч. 2 ст. 215 Цивільного кодексу України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Враховуючи викладене, судом не встановлено порушення зобов`язань з боку відповідача, які можуть бути підставою для застосування до нього штрафних санкцій за договором, тому позовні вимоги залишено судом без задоволення.

У разі визнання відповідачем обставин, викладених у позові, та згоди відповідача з позовними вимогами, сторони не позбавлені права врегулювати спір в позасудовому порядку мирним шляхом.

За розгляд позовної заяви в даній справі позивачем оплачено судовий збір у сумі 5000,00 грн. платіжним дорученням б/н від 01.12.2020.

Відповідно до пп. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» витрати зі сплати судового збору за розгляд позовної заяви про стягнення 228000,00 грн. складають 1,5% ціни позову - 3420,00 грн. та відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на позивача.

Переплата судового збору становить 1580,00 грн. та може бути повернута позивачу ухвалою суду на підставі п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» після набрання судовим рішенням законної сили в разі звернення позивача до суду з відповідним клопотанням.

Керуючись ст. ст. 129, 226, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Витрати зі сплати судового збору в сумі в сумі 3420,00 грн. покласти на позивача.

Переплату судового збору в сумі 1580,00 грн. повернути позивачу ухвалою суду після набрання судовим рішенням законної сили в разі звернення позивача до суду з відповідним клопотанням.

Набрання рішенням законної сили, строк на апеляційне оскарження та порядок подачі апеляційної скарги визначені статтями 241, 256, 257 ГПК України з урахуванням положень пункту 4 розділу Х «Прикінцеві положення» ГПК України.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана до Центрального апеляційного господарського суду через господарський суд Запорізької області.

Повне судове рішення складено 10.03.2020.

Суддя О.В.Федорова