ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" березня 2021 р. Справа№ 910/15652/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Попікової О.В.

суддів: Буравльова С.І.

Євсікова О.О.

розглянувши апеляційну скаргу Виробничого ремонтно-будівельного об`єднання молодіжних житлових комплексів "Будінтер"

на рішення Господарського суду міста Києва від 14.12.2020 (повний текст складено 14.12.2020)

у справі №910/15652/20 (суддя Чинчин О.В.)

за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго"

до Виробничого ремонтно-будівельного об`єднання молодіжних житлових комплексів "Будінтер"

про стягнення заборгованості у розмірі 269 937,82 грн.

за участю секретаря судового засідання: Кульчицької І.А.,

за участю представників сторін:

від позивача: Качкурова С.В. - адвокат (посвідчення №000362 від 19.11.2018);

від відповідача: Мохаммед А.А., Змаженко Л.Я. , Чеповський В.П.;

Короткий зміст і підстави позовних вимог.

Комунальне підприємство виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (далі - КП «Київтеплоенерго») звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Виробничого ремонтно - будівельного об`єднання молодіжних житлових комплексів «Будінтер» (далі також - ВРБОМЖК «Будінтер») про стягнення заборгованості у розмірі 269 937 грн. 82 коп.

В обґрунтування заявлених вимог КП «Київтеплоенерго» посилається на неналежне виконання відповідачем його зобов`язань за фактичне споживання теплової енергії.

Зокрема КП «Київтеплоенерго» вказує, що за період листопад 2015 - травень 2018 ВРБОМЖК «Будінтер» неналежним чином виконало свої обов`язки по оплаті наданих послуг з постачання теплової енергії у гарячій воді, у зв`язку з чим заборгованість ВРБОМЖК «Будінтер» перед КП «Київтеплоенерго» становить 240 595,11 грн. Крім того, враховуючи неналежне виконання ВРБОМЖК «Будінтер» його зобов`язань, КП «Київтеплоенерго» просить суд стягнути з ВРБОМЖК «Будінтер» 3% річних у розмірі 10 816,89 грн та інфляційні у розмірі 18 525,82 грн.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 14.12.2020 позов КП «Київтеплоенерго» задоволено у повному обсязі. Стягнуто з ВРБОМЖК «Будінтер» на користь КП «Київтеплоенерго» заборгованість у розмірі 240595,11 грн., 3% річних у розмірі 10816,89 грн., інфляційні у розмірі 18525,82 грн. та судовий збір у розмірі 4049,07 грн.

Задовольняючи позовні вимог господарський суд першої інстанції вказав, що матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів відповідно до статей 76-79 ГПК України на підтвердження сплати ВРБОМЖК «Будінтер» на користь КП «Київтеплоенерго» заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії у гарячій воді у розмірі 240 595,11 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

Не погодившись із зазначеним рішенням, ВРБОМЖК «Будінтер» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 14.12.2020 у цій справі скасувати та прийняти нове рішення, яким у позовних вимогах КП «Київтеплоенерго» про стягнення з ВРБОМЖК «Будінтер» заборгованості, 3% річних та інфляційних - відмовити.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги ВРБОМЖК «Будінтер» посилається на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Зокрема ВРБОМЖК «Будінтер» вказує, що не отримувало лист КП «Київтеплоенерго» № 1/5-720168-01 від 08.04.2019, а запис у копії реєстру «Вручила власнику» не містить інформації про те, кому саме було вручено цей лист, а підпис особи, яка нібито отримала цей лист - відсутній.

ВРБОМЖК «Будінтер» також зазначає, що центральним опаленням (ГВП) у нежитловому приміщенні в будинку 24 по вул. Туполєва у місті Києві не користувався у зв`язку з відсутністю точок водорозбору, ГВП через приміщення ВРБОМЖК «Будінтер» здійснюється транзитом по металевих ізольованих трубах, а також відсутня межа продажу теплової енергії; відсутні також і прилади обліку теплової енергії на трубах, по яких здійснюється транзит ГВП через приміщення ВРБОМЖК «Будінтер», про що свідчить акт обстеження № 7-08/922 від 11.08.2017.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Згідно із витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.01.2021 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Попікова О.В., судді: Буравльов С.І., Євсіков О.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.01.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Виробничого ремонтно-будівельного об`єднання молодіжних житлових комплексів "Будінтер" на рішення Господарського суду міста Києва від 14.12.2020 у справі №910/15652/20; розгляд справи №910/15652/20 призначено на 08.02.2021.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.02.2021 відкладено розгляд справи №910/15652/20 на 01.03.2021.

У судовому засіданні 01.03.2021 в порядку статті 216 ГПК України оголошено перерву до 17.03.2021.

Позиції учасників справи.

04.02.2021 від КП «Київтеплоенерго» надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому КП «Київтеплоенерго» проти поданої ВРБОМЖК «Будінтер» апеляційної скарги заперечує, вважає прийняте господарським судом першої інстанції судове рішення законним та обґрунтованим, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

КП «Київтеплоенерго» вказує, що ВРБОМЖК «Будінтер» не довів належними та допустимими доказами відсутності заборгованості на спірну суму. Крім того, у приміщенні ВРБОМЖК «Будінтер» наявне централізоване опалення (так, згідно з наданим ВРБОМЖК «Будінтер» актом обстеження від 11.08.2017, відображено стан ЦО: тип стальні регістри; зауваження: торговельний зал та перукарня (І поверх) та підвальні приміщення труби системи опалення будинку, які проходять транзитом частково заізольовані) та відповідно ВРБОМЖК «Будінтер» зобов`язане здійснювати оплату спожитої теплової енергії.

15.03.2021 від КП «Київтеплоенерго» надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи, зокрема, довідки про стан нарахування за теплову енергію за договором/особовим рахунком №720168-01.

Відповідно до ч. 3 статті 269 ГПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Колегія суддів, дослідивши надане до суду апеляційної інстанції клопотання з доданими до нього доказами, зазначає, що ці докази не можуть бути прийняті судом до уваги при перегляді рішення місцевого господарського суду, оскільки позивач не наводить жодних підстав неможливості їх подання до господарського суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.

Розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 27.12.2017 № 1693 «Про деякі питання припинення Угоди щодо реалізації проекту управління та реформування енергетичного комплексу м. Києва від 27.09.2001, укладеної між Київською міською державною адміністрацією та акціонерною енергопостачальною компанією «Київенерго», КП «Київтеплоенерго» визначено підприємством, за яким буде закріплено на праві господарського відання майно комунальної власності територіальної громади міста Києва, що буде повернуто з володіння та користування ПАТ «Київенерго» після припинення Угоди щодо реалізації проекту управління та реформування енергетичного комплексу м. Києва від 27.09.2001, укладеної між Київською міською державною адміністрацією та акціонерною енергопостачальною компанією «Київенерго».

Відповідно до Розпорядження Виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) від 10.04.2018 за № 591 КП «Київтеплоенерго» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва теплової енергії (крім виробництва теплової енергії на теплоелектроцентралях, теплоелектростанціях, атомних електростанціях, когенераційних установках, та установках з використанням нетрадиційних або поновлюваних джерел енергії), крім виробництва теплової енергії за нерегульованим тарифом; на право провадження господарської діяльності з постачання теплової енергії, крім постачання теплової енергії за нерегульованим тарифом.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.10.2018 у справі № 910/7807/18 було затверджено мирову угоду від 09.10.2018, згідно з якою ПАТ «Київенерго» відступає, а КП «Київтеплоенерго» набуває права грошової вимоги, що станом на дату укладання цієї Мирової угоди складає 2 389 598 643,08 грн, шляхом укладення Договорів про відступлення права вимоги до юридичних осіб, фізичних осіб та фізичних осіб-підприємців за теплову енергію, до юридичних осіб, фізичних осіб та фізичних осіб-підприємців за комунальні послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, а також юридичних, фізичних осіб та фізичних осіб-підприємців з оплати додаткових до основних зобов`язань (неустойки (штрафів, пені), нарахувань (три відсотки річних, інфляційні нарахування, судові витрати, витрати у зв`язку з примусовим стягненням боргу).

11.10.2018 ПАТ «Київенерго» (Кредитор) та КП «Київтеплоенерго» (Новий кредитор) уклали Договір про відступлення права вимоги (цесії) №601-18 (далі - Договір), за умов якого Кредитор відступив, а Новий кредитор набув право вимоги до юридичних осіб, фізичних осіб, фізичних осіб-підприємців (далі - споживачі) щодо виконання ними грошових зобов`язань перед кредитором з оплати спожитої до 01.05.2018 теплової енергії (основний борг, в тому числі той, що є предметом судового розгляду та/або підтверджений судовим рішенням (судовими рішеннями) як такий, що підлягає стягненню із споживача (споживачів) на загальну суму 497 554 936,91 грн.

Згідно з п.1.2 Договору перелік договорів (особових рахунків), споживачів та сум грошових зобов`язань (основний борг), право вимоги яких відступається за цим договором, зазначається в Додатку № 1 до цього договору. Всі права вимоги переходять від Кредитора до Нового кредитора в момент підписання сторонами Додатку № 1 до цього договору.

У відповідності з п.1.3 Договору з укладенням цього договору Кредитор відступає, а Новий кредитор набуває право вимоги також будь-яких інших, передбачених договорами та чинним законодавством Додаткових грошових зобов`язань (неустойка (штраф, пеня), 3% річних, інфляційні нарахування, судові витрати, витрати, пов`язані з отриманням боргу та примусовим стягненням та будь - які інші без виключень та обмежень), що нараховані Кредитором та/або виникли до дати укладення цього Договору та/або можуть бути нараховані та/або можуть виникнути після укладення цього Договору у зв`язку з неналежним виконанням споживачем (споживачами) зобов`язань з оплати спожитої теплової енергії за договорами та споживачами, які зазначені у Додатку № 1 до цього Договору. Відступлення прав вимоги за Додатковими грошовими зобов`язаннями (неустойка (штраф, пеня), 3% річних, інфляційні нарахування, судові витрати, витрати, пов`язані з отриманням боргу та примусовим стягненням та будь-які інші без виключень та обмежень) до основних грошових зобов`язань, які вже є предметом судового розгляду або вже підтверджені судовими рішеннями як такі, що підлягають стягненню із споживача (споживачів), визначаються окремим договором.

Сторони Договору підтверджують, що на дату підписання Додатку № 1 до цього Договору за актами прийому-передачі Кредитор передав Новому кредитору оригінали або засвідчені належним чином копії документів, які підтверджують право вимоги, що відступається, а також інші документи та інформацію (але в будь-якому випадку без виключень та обмежень договори та/або будь-яка первинна документація, яка підтверджує стан розрахунків споживача із кредитором, електронні інформаційні реєстри, бази, розрахунки позовних вимог, що заявлені до стягнення із споживачів у судових спорах, рішення за результатами розгляду яких на дату укладення цього Договору не прийняті, акти звіряння розрахунків) (п.3.1.1 Договору).

За умов п. 3.4.2 Договору Новий кредитор має право на отримання замість кредитора від споживачів, визначених у Додатку № 1, сплати заборгованостей, право вимоги яких відступлене за цим договором.

Додатком №1 до Договору про відступлення права вимоги (цесії) №601-18 від 11.10.2018 сторони узгодили перелік споживачів теплової енергії та зобов`язань, право вимоги яких відступається, зокрема, за №4352 до ВРБОМЖК «Будінтер» (договір/особовий рахунок № 720168-01 ) на суму 240 595,11 грн.

На виконання умов укладеного Договору про відступлення права вимоги (цесії) №601-18 від 11.10.2018 Кредитор передав, а Новий кредитор в свою чергу прийняв первинні документи, що підтверджується Актом приймання - передавання фізичного носія/пристрою зберігання інформації, на якому записані файли баз даних білінгових систем ПК «БіТек» та ПК «Уніван-Термал» №23 від 11.01.2018 року.

Листом №1/5-720168-01 від 08.04.2019 року КП «Київтеплоенерго» повідомило ВРБОМЖК «Будінтер» про відступлення право вимоги суми боргу у розмірі 240 595,11 грн та просило сплатити заборгованість.

Апеляційним господарським судом встановлено, що ВРБОМЖК «Будінтер» заперечує отримання вказаного листа та вказує, що запис у копії реєстру «Вручила власнику» не містить інформації про те, кому саме було вручено цей лист, а підпис особи, яка нібито отримала цей лист - відсутній.

На підтвердження факту надання послуг з постачання теплової енергії у гарячій воді до житлового будинку за адресою: м. Київ, вул. Туполєва, 24 за період листопад 2015 - травень 2018 КП «Київтеплоенерго» надало корінці нарядів на включення та відключення вказаного будинку в період опалювального сезону, які підписані уповноваженими представниками Споживача (не відповідача), акти про готовність вузла комерційного обліку споживача до роботи, відомості реєстрації параметрів теплоспоживання, надані КП «ЖЕК-1019» (ТТЦ-2) КП «Центр ОС Шевченківського району», облікові картки за особовим рахунком № 720168-01 .

Між КП «Київтеплоенерго» та ВРБОМЖК «Будінтер» договір з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії не укладався.

Причиною виникнення спору у цій справі стало питання щодо неналежного виконання ВРБОМЖК «Будінтер» обов`язку по оплаті наданих послуг з постачання теплової енергії у гарячій воді за період листопад 2015 - травень 2018.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України, однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, який в силу вимог частини 1 статті 629 ЦК є обов`язковим для виконання сторонами.

Частинами 1, 2 статті 714 ЦК України передбачено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Відповідно до частини 1 статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з частиною 1 статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 517 ЦК України передбачено, що первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Як вбачається з матеріалів справи, за умовами укладеного з ПАТ «Київенерго» Договору про відступлення права вимоги (цесії) №601-18 від 11.10.2018, позивач отримав від первісного кредитора право вимоги до ВРБОМЖК «Будінтер» основного боргу, зокрема згідно з Додатком №1 до вказаного договору про відступлення права вимоги (цесії) сторони узгодили перелік споживачів теплової енергії та зобов`язань, право вимоги яких відступається, в т.ч. за №4352 до ВРБОМЖК «Будінтер» на суму 240 595,11 грн.

На виконання умов укладеного Договору про відступлення права вимоги (цесії) №601-18 від 11.10.2018 року Кредитор передав, а Новий кредитор в свою чергу прийняв первинні документи, що підтверджується Актом приймання - передавання фізичного носія/пристрою зберігання інформації, на якому записані файли баз даних білінгових систем ПК «БіТек» та ПК «Уніван-Термал» №23 від 11.01.2018 року.

На підтвердження наявності у відповідача вказаної заборгованості та підтвердження належного постачання Постачальником теплової енергії до житлового будинку за адресою: м. Київ, вул. Туполева, 24, позивач надав: корінці нарядів на включення та відключення вказаного будинку в період опалювального сезону; акти про готовність вузла комерційного обліку споживача до роботи; надані КП «ЖЕК-1019 (ТТЦ-2) КП «Центр ОС Шевченківського району» відомості реєстрації параметрів теплоспоживання за вказаною адресою.

Проте, у відповідності до положень статті 517 ЦК України ПАТ «Київенерго», як кредитор зобов`язане було передати позивачу, як новому кредитору документи, які засвідчують права на наявний у відповідача борг.

Крім того, відповідно до п. 3.1.1 договору цесії сторони договору підтвердили, що на дату підписання Додатку № 1 до цього договору за актами прийому-передачі кредитор передав новому кредитору оригінали або засвідчені належним чином копії документів, які підтверджують право вимоги, що відступається, а також інші документи та інформацію (але в будь-якому випадку без виключень та обмежень договори та/або будь-яка первинна документація, яка підтверджує стан розрахунків споживача із кредитором, електронні інформаційні реєстри, бази, розрахунки позовних вимог, що заявлені до стягнення із споживачів у судових спорах, рішення за результатами розгляду яких на дату укладення цього договору не прийняті, акти звіряння розрахунків).

Однак, позивач не подав до суду першої інстанції документів, складених ПАТ «Київенерго», які підтверджують факт споживання відповідачем теплової енергії у спірний період, обсяг спожитої теплової енергії, її вартість та місце постачання.

Надані позивачем копії корінців нарядів на включення та відключення об`єктів теплоспоживання за спірний період, складені ПАТ «Київенерго», а також облікові картки помісячно, колегія суддів вважає необґрунтованими, враховуючи наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію.

Згідно із частинами 1, 2 статті 9 вказаного Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Разом з цим, позивачем не надано належних доказів на підтвердження обліку спожитої відповідачем теплової енергії, а також її кількості та вартості.

Також в облікових картках позивача, на які він посилається, не наведено зміст господарської операції, яка передбачена у пункті 23 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 № 1198.

Зокрема, вказаним пунктом Правил визначено, що розрахунки за спожиту теплову енергію здійснюються на межі продажу, яка є межею балансової належності (відповідальності), відповідно до договору на підставі показів вузла обліку згідно з діючими тарифами (цінами), затвердженими в установленому порядку. У споживачів, що не мають приладів комерційного обліку, обсяг фактично спожитої теплової енергії розраховується відповідно до теплового навантаження, визначеного у договорі, з урахуванням середньомісячної фактичної температури теплоносія в теплових мережах теплопостачальної організації, середньомісячної температури зовнішнього повітря та кількості годин (діб) роботи тепловикористального обладнання в розрахунковому періоді.

Однак, враховуючи, що відповідач не має окремого приладу обліку, точки водорозбору та сушка рушників у нежитловому приміщенні, яке перебуває у користуванні відповідача, відсутні, частково заізольовані труби опалення будинку проходять через це нежитлове приміщення транзитом (на підтвердження чого ним надано акт обстеження № 1-08/922 від 11.08.2017, який було складено за участю представника СВП «Київські теплові мережі» ПАТ «Київенерго», у період заборгованість за який заявлено до стягнення (листопад 2015 - травень 2018)), а розрахунок обсягу фактично спожитої відповідачем теплової енергії позивач не надав, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що позивачем не доведено обсягу спожитої відповідачем теплової енергії, заборгованість по оплаті якої є предметом розгляду у цій справі.

Колегія суддів апеляційної інстанції також зазначає, що надані позивачем корінці наряду у рядку «найменування споживача» містять відомості «КП «ЦОС Шевченківського району», а в рядку «адреса абонента» - «будинок житловий; ЖЕК 1019 (ІТП-2) КП Центр ОС Шевченківського р-ну» вул. Туполева академіка, 24»; номер приладу обліку - 1174; відомості щодо ВРБОМЖК «Будінтер», який є користувачем нежитлових приміщень за вказаною адресою, вказані корінці наряду не містять.

Щодо відомостей обліку споживання теплової енергії колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що у вказаних відомостях обліку споживачем визначено «СВП «КТМ»; РТМ «Нивки», адреса: вул. Туполева Академіка, 24 ЦО ввід 2; номер приладу обліку - 1174; відомості щодо ВРБОМЖК «Будінтер», який є користувачем нежитлових приміщень за вказаною адресою, вказані відомості обліку не містять.

При цьому колегія суддів апеляційної інстанції відзначає, що ВРБОМЖК «Будінтер» є користувачем нежитлових приміщень у житловому будинку за вказаною адресою та не має окремого приладу обліку, відтак позивач має довести суду факт споживання саме ВРБОМЖК «Будінтер» та обсяг спожитої саме ВРБОМЖК «Будінтер» для опалення нежитлових приміщень, які перебувають в його користуванні, теплової енергії, а не обсяг теплової енергії, спожитої для опалення житлового будинку за адресою: м. Київ, вул. Туполева Академіка, 24.

Однак, позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження вказаних обставин.

Водночас, обов`язком сторін у господарському процесі є доведення суду тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відтак, у зв`язку з відсутністю первинних документів, складених ПАТ «Київенерго», встановити кількість спожитої саме ВРБОМЖК «Будінтер» теплової енергії та її вартість, а отже і наявність у ВРБОМЖК «Будінтер» боргу у спірний період неможливо.

Згідно з частиною 1 статті 275 ГК України, за договором енергопостачання підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі-енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Правовідносини, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг з теплопостачання між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, регулюються спеціальними законами України «Про житлово-комунальні послуги» та «Про теплопостачання».

Статтею 1 Закону України "Про теплопостачання" визначено, що теплова енергія - це товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу.

Відповідно до 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» суб`єктами у сфері житлово-комунальних послуг є виробник та виконавець послуг, балансоутримувач, власник та споживач житлово-комунальних послуг. Балансоутримувачем будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд є власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом. Виконавцем є суб`єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору.

За приписами частини 1 статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

В той же час, відсутність письмового договору щодо надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов`язку оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними зі згоди постачальника послуг. Разом з цим, визначальним для вибору виду договору для укладення між теплопостачальною організацією та споживачем, і, як наслідок, тарифу, який застосовуватиметься у розрахунках між сторонами, є саме визначення категорії, до якої відноситься споживач: населення, яке є власниками, орендарями житлових приміщень (квартир) і отримує послуги з централізованого опалення, укладає із теплопостачальною організацією договір про надання послуг з централізованого опалення із зазначенням встановленого тарифу на послугу з централізованого опалення; фізичні особи-підприємці, які використовують, зокрема, нежитлові приміщення у структурі багатоквартирних житлових будинків для здійснення у них підприємницької діяльності, укладають з теплопостачальними організаціями договори купівлі-продажу теплової енергії із зазначенням у них встановленого тарифу для «інших споживачів».

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26.04.2018 у справі № 904/6293/17.

Однак, у цьому випадку, позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження факту споживання саме ВРБОМЖК «Будінтер» теплової енергії у спірний період, обсяг спожитої відповідачем теплової енергії, її вартість та місце постачання. Надані позивачем облікові картки, в яких зазначений особовий рахунок № 720168-01 і який ніби належить відповідачу, не можуть бути взяті до уваги як доказ підтвердження наявності у відповідача заборгованості, адже матеріали справи не містять доказів належності вказаного особового рахунку саме відповідачу.

Враховуючи встановлені у справі обставини та норми чинного законодавства, які підлягають до застосування у спірних правовідносинах, колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з висновком місцевого господарського суду про задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача 240 595,11 грн заборгованості.

Вимоги позивача про стягнення з відповідача інфляційних та 3% річних також не підлягають задоволенню, оскільки є похідними від основного зобов`язання, у задоволенні якого відмовлено.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі «Трофимчук проти України» Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча п. 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (частина 1 статті 277 ГПК України).

Враховуючи встановлені у справі обставини та норми чинного законодавства, які підлягають до застосування у спірних правовідносинах, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, рішення місцевого господарського суду підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Судові витрати.

У зв`язку із задоволенням апеляційної скарги ВРБОМЖК «Будінтер» витрати за подання апеляційної скарги у відповідності до статті 129 ГПК України покладаються на КП «Київтеплоенерго».

Керуючись статтями 74, 129, 269, 275, 277, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Виробничого ремонтно-будівельного об`єднання молодіжних житлових комплексів «Будінтер» на рішення Господарського суду міста Києва від 14.12.2020 у справі №910/15652/20 задовольнити.

Рішення Господарського суду міста Києва від 14.12.2020 у справі №910/15652/20 скасувати.

Прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до Виробничого ремонтно-будівельного об`єднання молодіжних житлових комплексів «Будінтер» про стягнення заборгованості у розмірі 269 937,82 грн. - відмовити.

Стягнути з Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (01001, місто Київ, площа Івана Франка, будинок 5, ідентифікаційний код юридичної особи 40538421) на користь Виробничого ремонтно-будівельного об`єднання молодіжних житлових комплексів «Будінтер» (01001, місто Київ, вулиця Михайлівська, будинок 18 А, ідентифікаційний код юридичної особи 16477595) 6 074,21 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Доручити Господарському суду міста Києва видати відповідний наказ.

Справу №910/15652/20 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту за наявності підстав, передбачених у п. 2 ч. 3 статті 287 ГПК України.

Повний текст постанови складений 17.03.2021.

Головуючий суддя О.В. Попікова

Судді С.І. Буравльов

О.О. Євсіков