Господарський суд міста Києва у складі судді Гулевець О.В., розглянувши
заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС"
про ухвалення додаткового рішення
у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЛУСКО РІТЕЙЛ"
Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЛУСКО РІТЕЙЛ"
про стягнення 2 577,93 грн.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЛУСКО РІТЕЙЛ" (далі - відповідач) про стягнення 2 577,93 грн.
Позовні вимоги обгрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань згідно укладеного між сторонами у спрощений спосіб договору поставки щодо оплати фактично поставленого товару на загальну суму 2 075,91 грн за видатковими накладними №4325 від 03.01.2018, №4420 від 06.01.2018, №4546 від 10.01.2018, №7144 від 17.01.2018, №7590 від 17.01.2018, №7692 від 19.01.2018, №7710 від 19.01.2018, №7234 від 23.01.2018, у зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача 2075, 91 грн основної заборгованості, 178, 16 грн 3% річних та 323, 86 грн інфляційних втрат.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.02.2021 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" задоволено повністю.

10.03.2021 через канцелярію суду від позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про вирішення питання про судові витрати у розмірі 8 683,57 грн.

Розпорядженням В.о. керівника апарату Господарського суду міста Києва №05-23/323/21 від 10.03.2021 призначено повторний автоматизований розподіл заяви у справі №910/19496/20 у зв`язку із відпусткою судді Ягічевої Н.І.

В результаті повторного автоматизованого розподілу, вище вказана заява передана на розгляд судді Гулевець О.В.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

За приписами частин 3, 4 статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Оскільки рішення у справі №910/19496/20 ухвалене у спрощеному позовному провадженні без проведення судового засідання, то згідно приписів ст. 244 ГПК Україна заява позивача про ухвалення додаткового рішення до розгляду у судове засідання не призначається.

Розглянувши заяву позивача про ухвалення додаткового рішення, судом встановлено наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат та пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з п. 1 ч. 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує чи пов`язані ці витрати з розглядом справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України у разі задоволення позову, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (ч. 1 ст. 124 ГПК України).

У позовній заяві позивач зазначив, що зобов`язується із врахуванням пункту 8 статті 129 ГПК України, у випадку настання існування/понесення судових витрат у даній справі, повідомити про це суд, а також зазначив про неможливість визначити вартість послуг адвоката та просив врахувати, що орієнтовний розмір понесених судових витрат не буде перевищувати вартості аналогічного роду здійснення комплексу правових послуг та робіт в регіонах України, так і рекомендовані ставки аналогічного роду здійснення комплексу правових послуг та робіт, які пропонуються радами адвокатів відповідного регіону, та/або радами адвокатів регіону найближчого до місця надання послуг.

На підтвердження здійснених позивачем судових витрат на правничу допомогу, позивачем надано: копію свідоцтва про право заняття адвокатською діяльністю №3888 від 29.10.2009 та копію посвідчення адвоката, копію довіреності від 07.08.2020, копію договору про надання адвокатських послуг (правової) допомоги №30-11-2020/14 від 30.11.2020, укладеного Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" з адвокатом Грищенком О.М., копію акту від 30.11.2020, копію акту здачі-приймання виконаних робіт про надання адвокатських послуг від 05.03.2021.

Дослідивши надані позивачем докази, з огляду на викладені вище приписи Господарського процесуального кодексу України, судом встановлено наступне.

Частиною 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат, згідно із приписами ч. 5 ст. 126 ГПК України, суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Як вбачається зі змісту п. 3.1 договору , Адвокатське об`єднання, на виконання умов основного договору про надання адвокатських послуг (правової) допомоги №30-11-2020/14 від 30.11.2020, сторони погодили, що вартість виконання передбачених цим Договором комплексу правових послуг та робіт визначається в актах здачі-приймання виконаних робіт (наданих послуг) щодо надання адвокатських послуг, виходячи із того, що вартість однієї години роботи Виконавця складає 600,00 грн, (включаючи всі витрати (поштові, комісійні, банківські, транспортні, тощо) по підготовці матеріалів у відповідності до пункту 1.1. Договору). При цьому сторонами враховано як середній розмір вартості аналогічного роду здійснення комплексу правових послуг та робіт в регіонах України, так і рекомендовані ставки аналогічного роду здійснення комплексу правових послуг та робіт, котрі пропонуються Радами Адвокатів відповідного регіону та/або Радами Адвокатів регіону найближчого до місця надання послуг (виконання робіт).

Окремо, сторони дійшли згоди, що вартість послуг та роботи Виконавця, зокрема, та не обмежуючись, становить:

- ознайомлення з матеріалами справи, отриманими у суді відповідної судової інстанції - 800,00 грн

- судові засідання - 800,00 - 1 200,00 грн./судове засідання у суді відповідної судової інстанції (в залежності від різного роду умов та чинників);

- побудова правової позиції, аналіз судової практики, вивчення первинної документації, складання процесуальних документів, надсилання їх та документів до них сторонам та до суду; інші види правової допомоги у межах судового розгляду справи - із розрахунку 600.00 грн./год.:

- витрати (квитки, добові тощо) - згідно підтверджуючих документів.

Замовник повинен сплатити 100% від вартості наданих послуг та/або виконаних робіт відповідно до акту здачі-прийняття виконаних робіт та наданих послуг, протягом 30-ти календарних днів з дня проголошення рішення суду першої інстанції за результатами завершення розгляду судом позовних вимог Замовника (п. 3.2. договору).

Відповідно до Акту здачі-приймання виконаних робіт про надання адвокатських послуг від 05.03.2021 загальна вартість послуг склала 8 683,57 грн.

У відповідності до ч. 4 ст. 126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідачем клопотання щодо зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу не надано.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Разом із тим, у частині 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 цього Кодексу.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що наявні в матеріалах справи копія договору про надання адвокатських послуг (правової) допомоги №30-11-2020/14 від 30.11.2020, копія акту від 30.11.2020, копія акту здачі-приймання виконаних робіт про надання адвокатських послуг від 05.03.2021 не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі, оскільки такий розмір має бути доведений, документально обґрунтований та окрім іншого, відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Проаналізувавши акт здачі-приймання виконаних робіт про надання адвокатських послуг від 05.03.2021, суд прийшов до висновку, що час витрачений на надання послуг з документів та розмір є завищеними.

З огляду на спірні правовідносини, беручи до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, їх значення для вирішення спору, враховуючи малозначність даної справи в розумінні ч. 5 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України, суд прийшов до висновку, що заявлений позивачем до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката не є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

Таким чином, враховуючи принципи співмірності та розумності судових витрат, складність справи та виконані роботи, суд вважає за необхідне зменшити заявлену суму за надання правничої допомоги позивачу у справі №910/19496/19 до 1 200,00 грн.

Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 221, 240-242, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЛУСКО РІТЕЙЛ" (03110, м. Київ, вул. Солом`янська, буд. 11, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" (03187, м. Київ, просп. Академіка Глушкова, буд. 40, офіс 315, ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1 200,00 грн.

2. Після набрання додатковим рішенням законної сили видати відповідний наказ.

Додаткове рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено у порядку і строк, встановлені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст додаткового рішення складено та підписано: 17.03.2021.

Суддя О.В. Гулевець