ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" березня 2021 р. Справа№ 910/20166/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Верховця А.А.

суддів: Пантелієнка В.О.

Доманської М.Л.

За участю секретаря судового засідання Брунько А.І.

та представників сторін:

від Аква Ен.Ер.Джи.Інвестментс лімітед: Шкробтак І.В. - довіреність б/н від 27.10.2020

розглянувши матеріали апеляційної скарги Аква Ен.Ер.Джи.Інвестментс лімітед на ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.12.2020

у справі № 910/20166/20 (суддя Мандриченко О.В.)

за заявою Аква Ен.Ер.Джи.Інвестментс лімітед

про забезпечення позову

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.12.2020 у справі №910/20166/20 у задоволенні заяви Аква Ен.Ер.Джи.Інвестментс лімітед про забезпечення позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, Аква Ен.Ер.Джи.Інвестментс лімітед звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, згідно якої просить суд скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.12.2020 у справі № 910/20166/20 та постановити нову ухвалу, якою в повному обсязі задовольнити заяву позивача про вжиття заходів забезпечення позову.

В обґрунтування доводів викладених в апеляційній скарзі скаржник посилається на те, що оскаржувана ухвала постановлена без належного встановлення обставин обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.02.2020 зазначена апеляційна скарга передана на розгляд складу колегії суддів: головуючий суддя Верховець А.А., судді: Доманська М.Л., Пантелієнко В.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.02.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Аква Ен.Ер.Джи.Інвестментс лімітед на ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.12.2020 у справі №910/20166/20; розгляд апеляційної скарги призначено на 16.03.2021.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що представники відповідачів не скористались правом наданим положеннями ст. 263 ГПК України та не подали відзив на апеляційну скаргу Аква Ен.Ер.Джи.Інвестментс лімітед. При цьому, в силу положень ч. 3 ст. 263 ГПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

В судове засідання 16.03.2021 представники відповідачів не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Застосовуючи, згідно з частиною 1 статті 3 ГПК України, статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", при розгляді справи частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, враховуючи, що явка сторін в судове засідання обов`язковою не визнавалась, участь в судовому засіданні є правом, а не обов`язком сторін, беручи до уваги строк розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції, суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу Аква Ен.Ер.Джи.Інвестментс лімітед за відсутності представників відповідачів, за наявними матеріалами справи, що є достатніми для розгляду апеляційної скарги по суті.

Представник скаржника вимоги апеляційної скарги підтримав, просив суд оскаржувану ухвалу скасувати, задовольнити заяву позивача про вжиття заходів забезпечення позову.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 255 ГПК України окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції, зокрема, про забезпечення позову.

За змістом ч. 1 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Відповідно до ст. 269, ч. 1 ст. 270 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених при перегляді справ в порядку апеляційного провадження.

В судовому засіданні 16.03.2021, згідно ст. 240 Господарського процесуального кодексу (далі за текстом - ГПК) України, оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Розглянувши матеріали оскарження, дослідивши представлені докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представника скаржника, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом при постановленні оскаржуваної ухвали норм матеріального та процесуального права, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги в межах викладених скаржником доводів та вимог, виходячи з наступного.

Як слідує з матеріалів оскарження, Аква Ен.Ер.Джи.Інвестментс лімітед звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "Карловарські мінеральні води" (відповідач-1) та Державного підприємства "Український інститут інтелектуальної власності" (відповідач-2) про дострокове припинення дії свідоцтв за міжнародною реєстрацією №902393 та №925428 та зобов`язання вчинити дії.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що маючи інтерес на використання позначення " AQUA GYM " у своїй господарській діяльності, 28.05.2020 звернувся до ДП "Український інститут інтелектуальної власності" із заявкою №m202010150 про реєстрацію знака для товарів та послуг "AQUA GYM" для товарів 32 класу Міжнародної класифікації товарів і послуг (далі - МКТП).

При цьому позивач вважає, що відповідач-1 недобросовісно використовує права на знак "AQUILA AQUAGYM" за міжнародною реєстрацією №902393 від 26.06.2006, діє на території України в повному обсязі з 26.06.2006 та міжнародною реєстрацією №925428, діє на території України в повному обсязі з 05.03.2007, оскільки вказані міжнародні реєстрації без поважних причин не використовуються в Україні відповідачем-1 протягом п`яти років від дати публікації відомостей про видачу свідоцтв щодо товарів 32 та 35 класів МКТП.

Таким чином позивач стверджує, що відповідач-1 недобросовісно перешкоджає діяльності позивача в Україні під відповідною торговельною маркою.

Разом з позовною заявою позивачем була подана заява про забезпечення позову, в якій заявник просить вжити заходи забезпечення позову, а саме:

- заборонити відповідачу-1 у будь-який спосіб передавати повністю або частково виключні майнові права інтелектуальної власності на знак "AQUILA AQUAGYM" за міжнародною реєстрацією №902393 від 26.06.2006, діє на території України в повному обсязі з 26.06.2006 іншим особам, надавати дозволи (видавати ліцензії) на використання знаку для товарів і послуг за вказаною міжнародною реєстрацією у використання іншим особам, у тому числі на підставі ліцензійних угод, або відмовлятися від міжнародної реєстрації №902393 від 26.06.2006р.;

- заборонити відповідачу-1 у будь-який спосіб передавати повністю або частково виключні майнові права інтелектуальної власності на знаки за міжнародною реєстрацією №925428, діє на території України в повному обсязі з 05.03.2007 іншим особам, надавати дозволи (видавати ліцензії-) на використання знаку для товарів і послуг за вказаною міжнародною реєстрацією у використання іншим особам, у тому числі на підставі ліцензійних угод, або відмовлятися від міжнародної реєстрації №925428 від 05.03.2007;

- заборонити відповідачу-2 вносити будь-які зміни (відомості) до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг стосовно власника та статусу знака "AQUILA AQUAGYM" за міжнародною реєстрацією №902393 від 26.06.2006, діє на території України в повному обсязі з 26.06.2006 та здійснювати публікацію про це в офіційному бюлетені "Промислова власність", крім тих змін, що відображають та стосуються повного дострокового припинення дії відповідно до рішення суду у даній справі свідоцтва України;

- заборонити відповідачу-2 вносити будь-які зміни (відомості) до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг стосовно власника та статусу знака за міжнародною реєстрацією №925428, діє на території України в повному обсязі з 05.03.2007 та здійснювати публікацію про це в офіційному бюлетені "Промислова власність", крім тих змін, що відображають та стосуються повного дострокового припинення дії відповідно до рішення суду у даній справі свідоцтва України.

В обґрунтування вказаної заяви позивач зазначив, що передача відповідачем-1 прав на спірну реєстрацію, видача ліцензій на її використання, відмова відповідачем-1 від міжнародної реєстрації призведе до необхідності залучення до участі у справі осіб, прав і інтересів яких стосується вирішення цього спору, неможливості виконання рішення суду у випадку задоволення позову в зв`язку із наявністю нового власника знака для товарів і послуг, а також може зумовити необхідність звернення позивача з іншими позовами для захисту його порушених прав. Заявник вказує, що невжиття заходів забезпечення може у майбутньому може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду або здійснити ефективний захист/поновлення порушених прав/інтересів позивача, у зв`язку з наявністю у відповідачів законодавчо визначеної можливості розширення кола осіб, прав і інтересів яких стосується вирішення спору.

Відмовляючи в задоволенні заяви про забезпечення позову, місцевий господарський суд виходив з того, що вказана заява не містить обґрунтованих доводів щодо реальних, існуючих обставин, які вказують на ймовірну складність або неможливість виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог, так само як і не містить документального обґрунтування, наявності фактичних обставин, які свідчать про загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Північний апеляційний господарський суд погоджується із вищенаведеним висновком суду першої інстанції, виходячи із наступного.

Згідно ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується, у тому числі, забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. При цьому, сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Таким чином, необхідною умовою вжиття заходів для забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду. Безпосередньою метою вжиття заходів є саме забезпечення виконання рішення суду. Інститут забезпечення позову в господарському процесі запроваджено виключно з метою забезпечення гарантії виконання майбутнього судового рішення.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

При цьому, суд апеляційної інстанції зазначає, що обрання належного, відповідного до предмета спору, заходу забезпечення позову сприяє дотриманню принципу співвіднесення виду заходу забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, що зрештою дає змогу досягти збалансованості інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичного виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Колегія суддів також звертає увагу, що у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі №381/4019/18 висловлено позицію про те, що необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Відтак, забезпечення позову процесуальним законом пов`язується виключно з можливістю істотного ускладнення чи потенційною неможливістю виконання рішення суду або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він, зокрема, звернувся до суду.

Наявність пов`язаних з цим обставин підлягає обґрунтуванню та доведенню заявником (позивачем) на загальних підставах, визначених ГПК України. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Проте, як вірно відмічено місцевим господарським судом, Аква Ен.Ер.Джи.Інвестментс лімітед звертаючись до суду з відповідною заявою не обґрунтувало причини такого звернення належними засобами доказування та не довело можливість утруднення чи потенційної неможливості виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Зважаючи на вищевикладене та беручи до уваги, що умовою застосування заходу забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду, чого не було належним чином доведено позивачем, зважаючи на предмет даного спору (дострокове припинення дії міжнародної реєстрації), для вирішення якого суд повинен з`ясувати причини невикористання спірних свідоцтв, враховуючи баланс інтересів позивача та відповідачів, з метою запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів відповідача-1, колегія суддів вважає, що місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні поданої позивачем заяви про забезпечення позову.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному та повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи викладене в постанові, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що місцевим господарським судом при прийнятті оскаржуваної ухвали було повністю з`ясовано всі обставини справи та надано їм правильну юридичну оцінку. Порушень норм матеріального чи процесуального права, які б могли призвести до зміни чи скасування ухвали Господарського суду міста Києва від 24.12.2020 судовою колегією не встановлено.

Доводи викладені в апеляційній скарзі висновків місцевого господарського суду не спростовують, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги Аква Ен.Ер.Джи.Інвестментс лімітед судом не вбачається.

У зв`язку з відмовою у задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 ГПК України, судові витрати покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 271, 275, 276, 282, 283 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Аква Ен.Ер.Джи.Інвестментс лімітед на ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.12.2020 у справі №910/20166/20 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.12.2020 у справі №910/20166/20 залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/20166/20 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Cторони мають право оскаржити постанову до Верховного Суду в порядку, передбаченому ст.ст. 286-291 ГПК України.

Повний текст постанови складено 18.03.2021.

Головуючий суддя А.А. Верховець

Судді В.О. Пантелієнко

М.Л. Доманська