ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"02" березня 2021 р. м. Київ Справа № 911/811/20

Суддя Господарського суду Київської області Подоляк Ю.В., за участю секретаря судового засідання Руденко Н.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні

заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Городокбуд 2015»
про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат
у справіГосподарського суду Київської області № 911/811/20
за позовом Головного управління Національної гвардії України
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Городокбуд 2015»
про стягнення 6546422,01 грн.
за зустрічним позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Городокбуд 2015»
доГоловного управління Національної гвардії України
простягнення 1331198,16 грн.
за участю представників:

заявника:Радецька Т.П. адвокат, ордер серії ЧН від 09.06.2020 № 101671
позивача за первісним позовом:не з`явились
встановив:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Головного управління Національної гвардії України (далі позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Городокбуд 2015» (далі відповідач) про стягнення 6546422,01 грн., з яких 4742289,96 грн. пеня, 1804132,05 грн. штраф.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Городокбуд 2015» (далі позивач за зустрічним позовом) звернулося до суду із зустрічною позовною заявою до Головного управління Національної гвардії України (далі відповідач за зустрічним позовом) про стягнення 1331198,16 грн., з яких 1288665,75 грн. заборгованість, 23308,05 грн. інфляційні втрати, 19224,36 грн. 3 % річних.

За наслідками розгляду позовної заяви Головного управління Національної гвардії України та зустрічної позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Городокбуд 2015», Господарським судом Київської області ухвалено рішення від 17.11.2020, яким в первісному позові Головного управління Національної гвардії України до Товариства з обмеженою відповідальністю «Городокбуд 2015» про стягнення 6546422,01 грн., з яких 4742289,96 грн. пеня, 1804132,05 грн. штраф, відмовлено. Зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Городокбуд 2015» до Головного управління Національної гвардії України про стягнення 1331198,16 грн., з яких 1288665,75 грн. заборгованість, 23308,05 грн. інфляційні втрати, 19224,36 грн. 3 % річних, задоволено повністю. Стягнуто з Головного управління Національної гвардії України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Городокбуд 2015» 1288665,75 грн. заборгованості, 23308,05 грн. інфляційних втрат, 19224,36 грн. 3 % річних, 19967,97 грн. витрат по сплаті судового збору.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.01.2021 у даній справі відмовлено у задоволенні заяви Головного управління Національної гвардії України про продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги Головного управління Національної гвардії України на рішення Господарського суду Київської області від 17.11.2020 у справі № 911/811/20. Апеляційну скаргу Головного управління Національної гвардії України на рішення Господарського суду Київської області від 17.11.2020 у справі № 911/811/20 повернуто скаржнику. Матеріали справи № 911/811/20 повернуто до місцевого господарського суду.

До Господарського суду Київської області від Товариства з обмеженою відповідальністю «Городокбуд 2015» надійшла заява про винесення додаткового рішення у справі № 911/811/20, в якій товариство просить суд поновити строк на долучення до матеріалів справи доказів понесених витрат на правничу допомогу по справі № 911/811/20 Товариством з обмеженою відповідальністю «Городокбуд 2015»; приєднати до матеріалів справи № 911/811/20 докази понесених ТОВ «Городокбуд 2015» судових витрат по справі; покласти на Головне управління Національної гвардії України понесені Товариством з обмеженою відповідальністю «Городокбуд 2015» витрати на сплату судового збору за зустрічну позовну заяву по справі № 911/811/20 в розмірі 19967,97 грн.; покласти на Головне управління Національної гвардії України понесені Товариством з обмеженою відповідальністю «Городокбуд 2015» витрати на оплату правничої допомоги в загальному розмірі 133000 грн.

Вказана заява мотивована наявністю поважної причини неможливості звернутися з даною заявою в передбачені законом строки. Такою причиною заявник зазначає перебування адвоката Радецької Т.П. на лікарняному та в подальшому керівника ТОВ «Городокбуд 2015» на самоізоляції з причин перебування в контакті з особами хворими на COVID-19, спричинений коронавірусом SARS-CoV-2 та розгляду даної справи без участі сторони ТОВ «Городокбуд 2015», про відкладення судового засідання якої на іншу дату заявлялось клопотання.

На адресу Господарського суду Київської області від Головного управління Національної гвардії України надійшли заперечення на заяву про винесення додаткового рішення у даній справі щодо судових витрат від 09.02.2021 № 27/12/1-б/н, в яких позивач за первісним позовом зазначає про відсутність перешкод у своєчасному наданні товариством до суду доказів понесених витрат на правничу допомогу, оскільки представник заявника і керівника товариства у період перебування на лікарняному адвоката Радецької Т.П. та в подальшому керівника ТОВ «Городокбуд 2015» на самоізоляції, брали участь у судовому засіданні в аналогічній справі та не повідомляли суд та учасників тієї справи про наявність будь-якого захворювання. Щодо покладення на Головне управління Національної гвардії України понесених витрат зі сплати судового збору за зустрічну позовну заяву по справі № 911/811/20 в розмірі 19967,97 грн., то рішенням суду у даній справі вирішено питання щодо стягнення вказаної суми, а тому відсутні підстави для повторного стягнення з Головного управління Національної гвардії України понесених витрат зі сплати судового збору за зустрічну позовну заяву по справі № 911/811/20 в розмірі 19967,97 грн. Також в запереченнях зазначено, що Головне управління Національної гвардії України є бюджетною та неприбутковою організацією, яка фінансується виключно за рахунок коштів державного бюджету. Національна гвардія України відповідно до Закону України «Про Національну гвардію України» бере участь у взаємодії зі Збройними Силами України у відсічі збройній агресії проти України та ліквідації збройного конфлікту шляхом ведення воєнних (бойових) дій, а також у виконанні завдань територіальної оборони. Стягнення з Головного управління Національної гвардії України, яке є головним органом військового управління Національної гвардії України на користь ТОВ «Городокбуд 2015» можливих витрат цього товариства на правничу допомогу призведе до обмеження фінансування витрат, які пов`язані з виконанням Національною гвардією України завдань в особливий період, зокрема, завдань відсічі збройної агресії Російської Федерації на Сході України. З огляду на зазначене, Головне управління Національної гвардії України просить суд відмовити у задоволені вимог про винесення додаткового рішення по справі № 911/811/20 щодо судових витрат.

Також до суду від Головного управління Національної гвардії України надійшли заперечення на заяву про винесення додаткового рішення у даній справі щодо судових витрат від 12.02.2021 № 27/12/1-1308/12, в яких позивач за первісним позовом зазначає подібні заперечення проти задоволення заяви ТОВ «Городокбуд 2015» про винесення додаткового рішення у справі № 911/811/20, наведені в запереченнях на заяву про винесення додаткового рішення у даній справі щодо судових витрат від 09.02.2021 № 27/12/1-б/н.

На адресу Господарського суду Київської області від Товариства з обмеженою відповідальністю «Городокбуд 2015» надійшло клопотання від 23.02.2021 про долучення доказів до заяви про винесення додаткового рішення по справі № 911/811/20.

Також на адресу Господарського суду Київської області від Товариства з обмеженою відповідальністю «Городокбуд 2015» надійшла заява від 23.02.2021 про доповнення заяви про винесення додаткового рішення по справі № 911/811/20 щодо судових витрат, в якій товариство просить суд приєднати до матеріалів справи дану заяву та ухвалити додаткове рішення по справі, в якому врахувати гонорар успіху в загальному розмірі 787761 грн., який складається із гонорару успіху в розмірі 654642 грн. розрахованого від ціни позову за первісною позовною заявою та із гонорару успіху в розмірі 133119 грн. розрахованого від ціни позову за зустрічною позовною заявою.

Таким чином, на розгляді Господарського суду Київської області знаходься вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Городокбуд 2015» про ухвалення додаткового рішення у справі Господарського суду Київської області № 911/811/20 про стягнення з Головного управління Національної гвардії України витрат по сплаті судового збору у розмірі 19967,97 грн., витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 133000 грн. та гонорару успіху в розмірі 787761 грн.

На адресу Господарського суду Київської області від Товариства з обмеженою відповідальністю «Городокбуд 2015» надійшли пояснення від 23.02.2021, в яких товариство зазначає, що викладені управлінням обґрунтування щодо повної відмови в задоволенні заяви про винесення додаткового рішення по справі порушують гарантоване положеннями Господарського процесуального кодексу України право на отримання стороною компенсації судових витрат, понесених з розглядом даної справи, в тому числі гонорару в узгоджених між товариством та адвокатом розмірах, а доводи викладені управлінням в запереченнях на заяву базуються виключно на суб`єктивній думці управління про складність, об`ємність виконаної адвокатом роботи.

На адресу Господарського суду Київської області від Головного управління Національної гвардії України надійшли заперечення на заяву про доповнення заяви про винесення додаткового рішення у даній справі щодо судових витрат, а також на клопотання про доручення доказів від 01.03.2021 № 27/12/1-1837/12, в яких позивач за первісним позовом зазначає, що ухвалюючи рішення у даній справі, яке набрало законної сили, судом встановлено і ТОВ «Городокбуд 2015» не оскаржувалось та не спростовувалось те, що оскільки ТОВ «Городокбуд 2015» не подало до суду договір про надання правової допомоги та докази на підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, зокрема, акти виконаних робіт/наданих послуг в межах строку визначено ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України та не зробило відповідної заяви в межах вказаного строку про намір подати такі докази протягом п`яти днів після ухвалення рішення, то у суду відсутні правові підстави для розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу шляхом покладення їх на Головне управління Національної гвардії України. Зазначений висновок суду повністю узгоджується зі змістом ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України. ТОВ «Городокбуд 2015» усвідомлює про пропущення ним процесуального строку встановленого ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України та обґрунтовує пропущення ним зазначеного строку виключно перебуванням адвоката Радецької Т.П. на лікарняному та директора товариства на самоізоляції, та вважає це поважними обставинами, які об`єктивно виключили можливість дотримання процесуальних строків, встановлених ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України. Разом з тим, зазначене твердження ТОВ «Городокбуд 2015» повністю спростовується участю зазначених осіб у судовому засіданні в приміщенні Господарського суду Київської області в аналогічній справі у період перебування на лікарняному адвоката Радецької Т.П. та в подальшому керівника ТОВ «Городокбуд 2015» на самоізоляції, що підтверджується текстом судового рішення у тій справі. Головне управління Національної гвардії України зазначає, що ТОВ «Городокбуд 2015» не було позбавлено можливості надіслати на адресу суду заяву та всі необхідні докази засобами поштового зв`язку. Ухвалюючи рішення у даній справі, яке набрало законної сили, суд вже вирішив питання про стягнення з Головного управління Національної гвардії України на користь ТОВ «Городокбуд 2015» судових витрат. Враховуючи викладене, управління зазначає про відсутність підстав для прийняття додаткового рішення у даній справі щодо вирішення питання про судові витрати. Також Головне управління Національної гвардії України заперечує проти поважності причин за яких ТОВ «Городокбуд 2015» було пропущено процесуальні строки, визначені ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, а також заперечує проти їх поновлення. З огляду на зазначене, Головне управління Національної гвардії України просить суд відмовити у задоволені вимог про винесення додаткового рішення по справі № 911/811/20 щодо судових витрат та відмовити у задоволенні клопотання про долучення доказів.

На адресу Господарського суду Київської області від Товариства з обмеженою відповідальністю «Городокбуд 2015» надійшло клопотання від 02.03.2021 про долучення доказів до заяви про винесення додаткового рішення по даній справі.

Присутній в судовому засіданні представник заявника повністю підтримав подану заяву про винесення додаткового рішення у справі № 911/811/20, з урахуванням заяви від 23.02.2021 про доповнення заяви про винесення додаткового рішення по справі № 911/811/20 щодо судових витрат та просив суд ухвалити додаткове рішення про розподіл судових витрат.

Позивач за первісним позовом в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений під розписку в бланку Господарського суду Київської області про оголошення перерви в судовому засіданні від 23.02.2021 до 02.03.2021 на 15:30.

Частиною 4 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України визначено, що неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Розглянувши подану заяву, з урахуванням її доповнень разом з матеріалами справи в сукупності, заслухавши пояснення представника заявника в судовому засіданні, суд зазначає таке.

Абзацом 2 ч. 3 ст. 233 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 2 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень суду, який за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк, крім випадків, передбачених Господарським процесуальним кодексом України.

Оскільки положення ГПК України не містять заборони щодо поновлення пропущеного процесуального строку для подання стороною доказів на підтвердження розміру судових витрат пов`язаних з розглядом справи, які заявником подано з заявою про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат, а також під час розгляду такої заяви, враховуючи що подані заявником докази підтверджують обставини на які він посилається в заяві, яка прийнята до розгляду, суд не вважає за вказаних обставин доцільним відмовляти в поновленні пропущеного процесуального строку для подання стороною доказів на підтвердження розміру судових витрат пов`язаних з розглядом справи, а тому поновлює такий строк та залучає до матеріалів справи подані заявником докази, позаяк вони є частиною поданої заяви та безпосередньо стосуються її розгляду.

Згідно положень ст. 16 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з ч. 3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (абз. 2 ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно ч. 1 ст. 221 Господарського процесуального кодексу України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

При ухваленні рішення у даній справі від 17.11.2020, судом встановлено, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Городокбуд 2015» - позивачем за зустрічним позовом у зустрічній позовній заяві зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він очікує понести, у зв`язку з розглядом справи в розмірі 40000 грн.

В прохальній частині зустрічної позовної заяви позивач за зустрічним позовом просив суд стягнути з Головного управління Національної гвардії України відповідача за зустрічним позовом понесені судові витрати зі сплати судового збору та витрат на правничу допомогу.

За результатами розгляду даної справи, суд ухвалюючи рішення у даній справі від 17.11.2020, відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України вирішив питання розподілу судових витрат понесених сторонами у справі, про що вказано як в мотивувальній частині рішення так і в резолютивній частині рішення. Зокрема, судом при ухвалені рішення у даній справі від 17.11.2020 вирішено питання розподілу між сторонами понесених Товариством з обмеженою відповідальністю «Городокбуд 2015» витрати по сплаті судового збору в розмірі 19967,97 грн.

Оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю «Городокбуд 2015» не подало до суду докази понесених судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, зокрема, договір про надання правової допомоги, акти виконаних робіт/наданих послуг на підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості в межах строку визначено ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України до закінчення судових дебатів у справі, та не зробило до закінчення судових дебатів відповідну заяву про подачу таких доказів протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення, то у суду при ухваленні рішення були відсутні правові підстави щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката шляхом покладення їх на відповідача за зустрічним позовом. Про що судом було зазначено в рішення у даній справі від 17.11.2020 та вирішено питання щодо розподілу вказаних витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

За таких обставин, Господарський суд Київської області ухвалюючи рішення у даній справі від 17.11.2020 вирішив всі питання щодо розподілу судових витрат, зокрема, витрат на професійну правничу допомогу адвоката, за наявними в матеріалах справи доказами.

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ (рішення у справах «Пономарьов проти України», «Рябих проти Російської Федерації», «Нєлюбін проти Російської Федерації») одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Принцип правової визначеності вимагає, серед іншого, щоб якщо суди ухвалили остаточне рішення в питанні, то їх рішення не піддавалося би сумніву. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру.

Рішення Господарського суду Київської області від 17.11.2020 у даній справі, зокрема, в частині розподілу судових витрат, Товариством з обмеженою відповідальністю «Городокбуд 2015» не оскаржено в апеляційному порядку та набрало законної сили.

Суд зазначає, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Городокбуд 2015» протягом всього строку розгляду даної справи в суді з 09.04.2020 дати відкриття провадження у даній справі до 17.11.2020 дати ухвалення рішення суду у даній справі не подало до суду докази понесених судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката та не зробило передбачену вимогами Господарського процесуального кодексу України відповідну заяву про подачу таких доказів в межах встановленого законодавством строку, тоді як подання таких доказів у визначеному законом порядку та строку є обов`язковою умовою для розподілу між сторонами витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

Перебування адвоката Радецької Т.П. в період з 12.11.2020 по 10.12.2020 на лікарняному, а керівника ТОВ «Городокбуд 2015» на самоізоляції з причин перебування в контакті з особами хворими на COVID-19, спричинений коронавірусом SARS-CoV-2, не є тими обставинами, які позбавляли можливості Товариство з обмеженою відповідальністю «Городокбуд 2015» протягом всього строку розгляду даної справи в суді з 09.04.2020 до 17.11.2020 надати суду докази понесених судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи чи повідомити суд про намір надати суду відповідні докази на підтвердження понесених вказаних судових витрат, протягом строку визначено положеннями Господарського процесуального кодексу України, зокрема, повідомити суд про такий намір через офіційну електронну адресу суду, що в свою чергу не вимагає особу покидати місце самоізоляції.

Посилання заявника на те, що рішення суду у даній справі було ухвалено за відсутності представника товариства, за наявності поданого ним клопотання про відкладення судового засідання на іншу, що на переконання заявника позбавило його можливості вчасно подати відповідні докази понесення товариством витрат на професійну правничу допомогу адвоката не приймаються судом до уваги при вирішені питання про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат та відхиляються з огляду на їх безпідставність, позаяк положення Господарського процесуального кодексу України не забороняють суду здійснити розгляд справи по суті за відсутності будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання. Факт подання стороною клопотання про відкладення розгляду справи не тягне за собою обов`язкове відкладення розгляду справи, що відомо заявнику, а тому очікування стороною обов`язкового відкладення розгляду справи в такому випадку є безпідставним. Отже такі посилання заявника не виправдовують його бездіяльність щодо виконання процесуальних дій у встановлені законом строки в частині подання таких доказів у визначеному законом порядку та строку.

У рішеннях від 28 жовтня 1998 року у справі «Осман проти Сполученого королівства» та від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі. Вказаними рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях. Відтак в кожному випадку заявник при зверненні до суду повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Положення ч. 1, 2 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України визначають, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч. 1 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до п. 2, 4, 6 ч. 2 ст. 42 Господарського процесуального кодексу України учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Положення ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України визначають, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Частиною 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

З огляду на зазначене та враховуючи те, що питання розподілу судових витрат, зокрема витрат на професійну правничу допомогу адвоката вирішено судом при ухваленні рішення суду від 17.11.2020 у даній справі за наявними в ній матеріалами, а також беручи до уваги те, що перегляд остаточного рішення, зокрема, в питанні щодо розподілу судових витрат суперечило б принципу юридичної визначеності та усталеної практики ЄСПЛ, суд відмовляє в прийнятті додаткового рішення у справі Господарського суду Київської області № 911/811/20 про стягнення з Головного управління Національної гвардії України витрат по сплаті судового збору у розмірі 19967,97 грн., витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 133000 грн. та гонорару успіху в розмірі 787761 грн.

Суд звертає увагу заявника на те, що подання ним відповідних доказів на підтвердження понесених судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката з поданою заявою та під час її розгляду, не впливає на відсутність правових підстав для ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат, позаяк питання щодо розподілу судових витрат вирішено при ухваленні рішення суду від 17.11.2020 у даній справі за наявними в матеріалах справи доказами.

Відповідно до ч. 5 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржена.

Керуючись ст.ст. 232-234, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

постановив:

Відмовити в прийнятті додаткового рішення у справі Господарського суду Київської області № 911/811/20 про стягнення з Головного управління Національної гвардії України витрат по сплаті судового збору у розмірі 19967,97 грн., витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 133000 грн. та гонорару успіху в розмірі 787761 грн.

Дана ухвала набирає законної сили у строк та в порядку передбачених ч. 1 ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена у строк визначений ст. 256 ГПК України в порядку передбаченому ст. 257 ГПК України з врахуванням пп. 17.5 п. 17 ч. 1 розділу ХІ «Перехідні положення» ГПК України.

Суддя Ю.В. Подоляк