РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

16.03.2021Справа № 910/16669/20
Суддя Мудрий С.М. розглянувши справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбуд Девелопмент"

до товариства з обмеженою відповідальністю "БК "Укрбудмонтаж"

про стягнення 4 149 407,88 грн.

При секретарю судового засідання: Радченко А.А.

Представники сторін:

від позивача: Вербовий Р.П. - представник за ордером серія КС №717278 від 10.09.2020;

від відповідача: не з`явився.

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрбуд Девелопмент" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "БК "Укрбудмонтаж" про стягнення 4 149 407,88 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем обов`язку своєчасно та в повному обсязі оплатити виконаних позивачем робіт за договором №09/11/2018 на створення проектної документації від 09.11.2018 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.11.2020 вищевказану позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу десятиденний строк для усунення її недоліків з дня вручення цієї ухвали.

30.11.2020 до канцелярії суду позивач подав заяву про усунення недоліків позовної заяви з доданими документами.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.12.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 18.01.2021.

В судове засідання 18.01.2021 учасники справи не з`явилися, про поважні причини неявки суд не повідомляли, хоча про час та дату судового засідання повідомлені належним чином.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.01.2021 відкладено підготовче судове засідання у справі на 09.02.2021. Продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів.

09.02.2021 через канцелярію відповідач подав відзив.

Протокольною Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.02.2021 відкладено підготовче судове засідання на 23.02.2021.

23.02.2021 через систему "Електронний суд" позивачем подано клопотання про відкладення розгляду справи.

В судове засідання 23.02.2021 позивач та відповідач не з`явилися, про поважні причини неявки суд не повідомляли, хоча про час та дату судового засідання повідомлені належним чином.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.02.2021 поновлено відповідачу строк для подачі відзиву та долучено відзив до матеріалів. Відмовлено позивачеві у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи за необґрунтованістю. Закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті за правилами загального позовного провадження на 16.03.2021.

В судове засіданні 16.03.2021 представник відповідача не з`явився, про поважні причини неявки суд не повідомив, хоча про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Представник позивача підтримав позовні вимоги, просив суд позов задовольнити.

В судовому засіданні на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково.

Частина 1 статті 202 ЦК України передбачає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ч.1 статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 2 статті 509 ЦК України, зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно п.1 ч. 2 статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

09.11.2018 року між товариством з обмеженою відповідальністю "БК "Укрбудмонтаж" (генпідрядник) та товариством з обмеженою відповідальністю "Укрбуд Девелопмент" (підрядник) укладено договір №09/11/2018 на створення проектної документації.

Відповідно до ч.1 статті 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно з ч.2 статті 837 ЦК України договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Відповідно до п.1.1 договору підрядник зобов`язується згідно із завданням генпідрядника (завдання на проектування від 24.07.2018року, (додаток 3) розробити проектну документацію, забезпечити в установленому порядку її погодження та отримати позитивний експертний звіт (висновок) по об`єкту: «Будівництво "під ключ" інженерно-транспортних мереж сховища для проміжного зберігання високоактивних відходів (ВАВ), які повертаються з РФ після переробки відпрацьованого ядерного палива українських АЕС у зоні відчуження Іванківського району Київської області. Залізнична колія». Стадія - «Проект», «Робочий проект» (далі -робота»), а генпідрядник зобов`язується прийняти та оплатити роботу згідно з умовами цього договору. Код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг ДК 021:20-8.

Даний договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до 25 грудня 2020 року, а в частині виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором - до повного їх виконання (п.12.1 договору).

Вартість робіт (додаток № 2) за договором є динамічною, і становить 4 256 371,24 грн., крім того ПДВ 20% - 851 274,24 грн., загальна вартість робіт з ПДВ 5 107 645,48 грн. (п`ять мільйонів сто сім тисяч шістсот сорок п`ять гривень, 48 коп) (п.2.1 договору).

Відповідно до п.6.1 договору, після завершення робіт підрядник передає генпідряднику результати робіт (проектну документацію) по накладній, на умовах цього договору, а також акт приймання-передачі виконаних робіт в двох примірниках. Датою виконання підрядником робіт є дата передачі проектної документації по накладній.

Згідно з п.6.2 договору генпідрядник (уповноважений генпідрядником представник) зобов`язаний не пізніше десяти днів після отримання від підрядника результатів робіт, визначених умовами цього договору, забезпечити їх розгляд та, в разі відсутності обґрунтованих зауважень, підписати акт приймання-передачі виконаних робіт, а також здійснити оплату в передбаченому цим договором обсязі.

Пунктами 5.3.2 та 5.3.3 передбачено, що генпідрядник зобов`язаний:

- прийняти виконані підрядником роботи та підписати акт виконаних робіт протягом двох тижнів з дати його отримання за умови належного виконання таких робіт підрядником;

- вчасно провести розрахунок з підрядником у порядку та строки, передбачені у п.3.2 цього договору.

Позивачем виконано взяті на себе зобов`язання по договору на загальну суму 4 036 090,19 грн., що підтверджується підписаними сторонами актами здавання-приймання робіт, а саме:

- № 6 від 02.12.2019 року на суму 222 096,71 грн.,

- № 7 від 02.12.2019 року на суму - 402 786,94 грн.,

- № 8 від 02.12.2019 року на суму 3 721 506,82 грн.,

- № 9 від 02.12.2019 року на суму 317 376,00 грн.,

- № 610 від 02.12.2019 року на суму 177 897,60 грн.

Відповідно до ч. 1 статті 854 ЦК України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Згідно з п.3.3 договору оплата виконаних підрядником проектних робіт по кожному етапу здійснюється генпідрядником на підставі акту здачі-приймання виконаних робіт шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок підрядника. Оплата за виконані проектні роботи проводиться у безготівковій формі в термін не пізніше 10 (десяти) календарних днів з дати підписання сторонами відповідного акту здачі - приймання виконаних робіт.

Згідно з ч. 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Претензією вих. №0068 від 13.02.2020 року позивач просив відповідача оплатити неоплачені акти в розмірі 4 036 090,19 грн.

Будь-яких доказів оплати по договору матеріали справи не містять.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі ст.ст.525, 526 ЦК України, відповідно до яких зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Враховуючи вищезазначене, та беручи до уваги виконання робіт позивачем та прийняття їх без заперечень відповідачем, факт наявності основної заборгованості за договором у відповідача перед позивачем в розмірі 4 036 090,19 грн. належним чином доведений, документально підтверджений і відповідачем не спростований, тому позовні вимоги в частині стягнення основного боргу визнаються судом обґрунтовані та такими, що підлягають задоволенню.

У зв`язку з неналежним виконання грошових зобов`язань за договором, позивач просить стягнути з відповідача 1,5 % річних в розмірі 52 775,53 грн. за період з 13.12.2019 року по 26.10.2020 року та інфляційне збільшення в розмірі 60 542,16 грн. за період з грудня 2019 року по вересень 2020 року включно.

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до частини другої статті 625 Цивільного кодексу України за прострочення виконання грошового зобов`язання за цим договором: генпідрядник на вимогу підрядника повинен сплатити півтора проценти річних від простроченої суми оплати (п.7.7 договору).

За перерахунком суду загальний розмірі 1,5 % річних становить 52 610,12 грн. та підлягає задоволенню.

В частині стягнення 1,5% річних в розмірі 165,41 грн. - відмовити.

Суд погоджується з розрахунком індексу інфляції в розмірі 60 542,16 грн. наданим позивачем і вважає його обґрунтованим, а вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Заперечуючи проти позову відповідачем у відзиві на позовну заяву зазначено, що підставою для не здійснення фінансування ТОВ "БК "Укрбудмонтаж" в період із 01.12.2019 року по 31.10.2020 року для оплати робіт за договором на створення проектної документації №09/11/2018 від 09.11.2018 року стала відсутність бюджетних асигнувань на 2019-2020рік, тобто генпідряднику не надійшли кошти із державного бюджету.

Отже, наявні обставини щодо несвоєчасного надходження бюджетних коштів на реєстраційний рахунок відповідача, а тому відповідно до п.7.10 договору, генпідрядник (відповідач) звільняється від відповідальності за прострочення виконання грошового зобов`язання.

Відповідно до п.7.10 договору генпідрядник звільняється від відповідальності за прострочення виконання грошового зобов`язання, за цим договором, встановленої умовами договору, включаючи розділ 7 цього договору та/або нормами чинного законодавства, включаючи ст. 625 Цивільного кодексу України, якщо це сталося внаслідок скорочення обсягу фінансування генпідрядника та/або несвоєчасного надходження бюджетних коштів на реєстраційний рахунок генпідрядника. Про настання таких обставин генпідрядник повинен повідомити підрядника за можливості негайно, але не пізніше трьох днів з дня, коли він дізнався про виникнення таких обставин.

Будь-яких доказів скорочення обсягу фінансування генпідрядника та/або несвоєчасного надходження бюджетних коштів на реєстраційний рахунок генпідрядника до матеріалів справи відповідачем не надано, а також відсутні докази повідомлення позивача про зазначені обставини.

У зв`язку з чим, відсутні підстави для звільнення відповідача від відповідальності за прострочення виконання грошового зобов`язання (оплати за виконані проектні роботи).

Частинами 3, 4 статті 13 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до положень ст. 2 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом - ГПК України) завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, згідно положень ст. 74 ГПК України.

Згідно зі ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 N475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 №3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

З приводу висвітлення всіх доводів відповідача суд враховує практику Європейського суду з прав людини, який у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України №4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.

Судовий збір згідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3,4 ст. 13, ч.1 ст. 73, ст.ст. 77, 79, 129, 236-238, 240, 241, Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "БК "Укрбудмонтаж" (03194, м. Київ, бульвар Кольцова, 14Д, офіс 610; ідентифікаційний код 34482827) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбуд Девелопмент" (03039, м. Київ, проспект Голосіївський; 17, оф.3/1, ідентифікаційний код 32920218) суму основного боргу в розмірі 4 036 090 (чотири мільйони тридцять шість тисяч дев`яносто) грн. 19 коп., інфляційні втрати в розмірі 60 542 (шістдесят тисяч п`ятсот сорок дві) грн. 16 коп., 1,5% річних в розмірі 52 610 (п`ятдесят дві тисячі шістсот десять) грн. 12 коп. та судовий збір в розмірі 62 234 (шістдесят дві тисячі двісті тридцять чотири) грн. 90 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата підписання рішення: 18.03.2021 року.

Суддя С.М. Мудрий