ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" березня 2021 р. Справа№ 925/549/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Іоннікової І.А.

суддів: Разіної Т.І.

Михальської Ю.Б.

за участю секретаря судового засідання Тарнавського В.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімагроекспорт"

на додаткове рішення Господарського суду Черкаської області від 08.12.2020 (повний текст рішення складено 17.12.2020)

по справі №925/549/20 (суддя Скиба Г.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімагроекспорт"

до Колективного сільськогосподарського підприємства "Родниківка"

про стягнення 425 700,00 грн шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Хімагроекспорт" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Черкаської області з позовом до Колективного сільськогосподарського підприємства "Родниківка" (далі - відповідач) про стягнення майнової шкоди у розмірі 425 700,00 грн.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 19.11.2020 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Відповідачем протягом п`яти днів після прийняття вищезазначеного судового рішення подано до місцевого господарського суду заяву про відшкодування судових витрат, відповідно до якої відповідач просив суд першої інстанції стягнути з позивача на свою користь витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8000,00 грн.

Короткий зміст оскаржуваного додаткового рішення суду першої інстанції

Додатковим рішення Господарського суду Черкаської області від 08.12.2020 заяву представника відповідача про розподіл витрат на професійну правничу допомогу задоволено повністю. Прийнято додаткове рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу на користь відповідача. Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімагроекспорт" на користь Колективного сільськогосподарського підприємства "Родниківка" 8 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Приймаючи вказане додаткове рішення, виходячи зі змісту договору про надання юридичних послуг та акту приймання-передачі наданих послуг, з урахуванням заперечень позивача щодо обґрунтованості витрат на оплату правничої допомоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що заявлений відповідачем до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу є обґрунтованим та належним чином підтвердженим.

Не погодившись із вищезазначеним додатковим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Хімагроекспорт" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати додаткове рішення Господарського суду Черкаської області від 08.12.2020 та прийняти в цій частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу на користь відповідача.

Разом з тим, у апеляційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю "Хімагроекспорт" просить поновити пропущений строк на апеляційне оскарження, оскільки повний текст додаткового рішення він отримав 02.01.2021.

Короткий зміст апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Підставою для скасування додаткового рішення суду першої інстанції позивач зазначає неподання відповідачем до суду першої інстанції разом з першою заявою по суті спору розрахунку суми судових витрат, які відповідач очікував понести у зв`язку з розглядом справи.

Крім цього, позивач посилається на невідповідність висновку місцевого господарського суду з огляду на те, що адвокатом відповідача відзив на позов не складався та жодних письмових пояснень останнім до суду не було подано.

Узагальнений виклад позицій відповідача

Відповідач не скористався правом подати відзив на апеляційну скаргу, хоча був належним чином повідомлений про розгляд апеляційної скарги, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.02.2021. Неподання відзиву не перешкоджає розгляду апеляційної скарги по суті, що насамперед узгоджується ч. 3 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.01.2021 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімагроекспорт" передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Іоннікової І.А., суддів Тарасенко К.В., Михальської Ю.Б.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.02.2021 поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Хімагроекспорт" строк на апеляційне оскарження додаткового рішення Господарського суду Черкаської області від 08.12.2020 у справі №925/549/20. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімагроекспорт" на додаткове рішення Господарського суду Черкаської області від 08.12.2020 у справі №925/549/20. Зупинено дію додаткового рішення Господарського суду Черкаської області від 08.12.2020 у справі №925/549/20 до винесення Північним апеляційним господарським судом судового акту за результатами розгляду апеляційної скарги; розгляд апеляційної скарги призначено на 10.03.2021.

Згідно розпорядження Північного апеляційного господарського суду від 10.03.2021 у справі №925/549/20 призначено повторний автоматизований розподіл, в зв`язку з перебуванням судді Тарасенко К.В. у відпустці, відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.03.2021, справу №925/549/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Іоннікова І.А., судді: Разіна Т.І., Михальська Ю.Б.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.03.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімагроекспорт" на додаткове рішення Господарського суду Черкаської області від 08.12.2020 у справі №925/549/20 колегією суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Іоннікової І.А., суддів Разіної Т.І., Михальської Ю.Б.; розгляд справи вирішено здійснювати за раніше визначеною датою та часом.

В судове засідання, яке відбулося 10.03.2021 представники позивача та відповідача не з`явилися, про причину відсутності суду апеляційної інстанції не повідомили, оскільки явка представників сторін у судове засідання не була визнана судом обов`язковою. Також зважаючи на наявні в матеріалах справи докази належного повідомлення про місце, дату та час судового розгляду (поштові повідомлення за №№ 465, 473 про вручення ухвали Північного апеляційного господарського суду від 03.02.2021), колегія суддів дійшла висновку про можливість здійснювати розгляд апеляційної скарги у даній справі за відсутності представників сторін.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, вивчивши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого судового рішення, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню, а оскаржене додаткове рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Зі змісту ч. 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі та на підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Зазначене узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, яка викладена у постанові від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16, а також з правовою позицією викладеною у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.08.2019 у справі №925/1090/18.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.09.2020 між Колективним сільськогосподарським підприємством "Родниківка" (за договором - клієнт, відповідач) та адвокатом Патрікєєвою Інною Вікторівною (за договором - виконавець) був укладений договір №7/20 про надання юридичних послуг (далі - договір), відповідно до умов п. 1.1. якого за дорученням клієнта, виконавець зобов`язується надати зазначені нижче юридичні послуги (далі - юридичні послуги), а клієнт зобов`язується оплати їх.

Пунктом 1.2. договору визначено юридичні послуги, що підлягають наданню за дорученням клієнта а саме:

- представництво інтересів клієнта в господарській справі №925/549/20 (підпункт 1.2.2. договору);

- представництво інтересів клієнта у судах всіх рівнів, інших державних органах, перед юридичними та фізичними особами в рамках захисту інтересів клієнта у правовідносинах, що виникли при розгляді вище вказаної господарського справи (підпункт 1.2.5. договору).

Згідно п. 4.1. договору юридичні послуги, що надаються виконавцем, оплачуються клієнтом у залежності від обсягу часу, який витрачено виконавцем на надання юридичних послуг за договором, з розрахунку вартості одного судового засідання в господарській справі № 925/549/20 в розмірі 4000,00 грн.

На підтвердження факту понесених витрат на правничу допомогу відповідачем до матеріалів справи надано наступні документи:

- копію акту приймання - передачі наданих послуг №1 від 19.11.2020 до договору про надання юридичних послуг №7/20 від 01.09.2020, згідно якого виконавець надав, а замовник прийняв юридичні послуги щодо представництва в Господарському суді Черкаської області інтересів Колективного сільськогосподарського підприємства "Родниківка" в господарській справі №925/549/20 в судових засіданнях 11.09.2020 (вартість послуги 4000,00 грн) та 19.11.2020 (вартість послуги 4000,00 грн). Тобто загальна вартість виконаних робіт складає 8000,00 грн;

- копії платіжних доручень №253 від 18.09.2020 та №141 від 19.11.2020 на загальну суму 8000,00 грн про сплату юридичних послуг за договором № 7/20 від 01.09.2020.

Окрім цього, колегія суддів зауважує на тому, що факт надання відповідачу адвокатом Патрікєєвою Інною Вікторівною послуг на заявлену до стягнення суму також підтверджується матеріалами справи, зокрема протоколами судових засідань від 11.09.2020 та від 19.11.2020 у даній справі, в яких вищезгаданий адвокат приймала участь та надавала усні пояснення по суті спору.

Твердження позивача про те, що відзив на позов представником відповідача не складався, а також те, що останнім не надавалися до суду першої інстанції письмові пояснення по справі, судова колегія до уваги не приймає, оскільки за умовами договору було передбачено вартість надання юридичних послуг з розрахунку одного судового засідання в господарській справі № 925/549/20 в розмірі 4000,00 грн, а не складання відзиву на позов чи подання до суду письмових пояснень.

Стосовно доводів позивача щодо неподання відповідачем до суду першої інстанції разом з першою заявою по суті спору розрахунку суми судових витрат, які відповідач очікував понести у зв`язку з розглядом справи, колегією суддів дійшла висновку про відхилення таких доводів, виходячи з наступого.

Так, відповідно до положень частини 1 статті 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Водночас за приписами ч. 2 ст. 161 Господарського процесуального кодексу України заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору (ч. 2 ст. 124 Господарського процесуального кодексу України).

Системний аналіз частини 2 статті 124 Господарського процесуального кодексу України свідчить про те, що у разі неподання попереднього розрахунку у суду є право, а не обов`язок відмовити у відшкодуванні відповідних судових витрат. Тобто неподання стороною попереднього розрахунку судових витрат не є безумовною підставою для відмови у відшкодуванні відповідних судових витрат.

Аналогічні правові висновки щодо застосування частини 2 статті 124 Господарського процесуального кодексу України містяться у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 12.12.2019 у справі № 922/1897/18, від 24.12.2019 у справі № 909/359/19, від 13.02.2020 у справі № 911/2686/18, від 19.02.2020 у справі № 910/16223/18, від 21.05.2020 у справі № 922/2167/19, від 10.12.2020 у справі № 922/3812/19 та від 26.01.2021 року у справі 910/20098/16.

Підсумовуючи вищевикладене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відшкодуванню підлягають витрати відповідача на професійну правничу допомогу понесення яких підтверджується матеріалами справи.

Таким чином, наведені у апеляційній скарзі аргументи не можуть бути підставами для скасування рішення місцевого господарського суду, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи та ґрунтуються на неправильному тлумаченні скаржником норм матеріального та процесуального права, що в сукупності виключає можливість задоволення апеляційної скарги позивача.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у рішенні суду, питання вичерпності висновків господарського суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції ураховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у контексті конкретних обставин справи.

Відповідно до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Висновки за результатами апеляційної скарги

За таких обставин, судова колегія вважає, що висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки відповідають дійсним обставинам справи, підтверджуються достовірними доказами, а тому додаткове рішення місцевого господарського суду у даній справі відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається.

З огляду на викладене, судова колегія дійшла висновку про те, що апеляційна скарга є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

Судові витрати

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімагроекспорт" залишити без задоволення, додаткове рішення Господарського суду Черкаської області від 08.12.2020 у справі №925/549/20 - без змін.

Матеріали справи №925/549/20 повернути до Господарського суду Черкаської області

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287 - 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 15.03.2021.

Головуючий суддя І.А. Іоннікова

Судді Т.І. Разіна

Ю.Б. Михальська