УХВАЛА

м. Київ

15.03.2021Справа № 910/1663/21

Суддя Господарського суду міста Києва Морозов С.М. розглянувши

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "БМК "М-Буд", м. Київ

до Товариство з обмеженою відповідальністю "Форест-Дрім", м. Київ

про стягнення 727 593,40 грн,

ВСТАНОВИВ:

03.02.2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "БМК "М-Буд" (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Форест-Дрім" (відповідач) суми основного боргу в розмірі 313 766,76 грн.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.02.2021 року матеріали справи №910/1663/21 на розгляд передані судді Морозову С.М.

Судом встановлено, що позивачем при зверненні до суду з даним позовом не було дотримано вимог ст. 162, ст. 164 та ст. 172 Господарського процесуального кодексу України, а саме: не надано доказів направлення відповідачу копії позовної заяви із додатками; не надано до матеріалів справи обґрунтованого розрахунку штрафних санкцій; не визначено розміру позовних вимог, у відповідності до доданих до позовної заяви доказів; не надано до матеріалів справи доказів на підтвердження часткової сплати відповідачем вартості наданих позивачем послуг, у зв`язку з чим ухвалою суду від 08.02.2021 року позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачеві строк 10 (десять) днів з дня вручення ухвали) та спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом надання необхідних документів до матеріалів позовної заяви.

Зазначену ухвалу від 08.02.2021 року позивачу було направлено на адресу позивача, зазначену в позовній заяві.

Позивач відправлення №665 не отримав, про що міститься відповідна відмітка на довідці причин повернення (22.02.2021 року), проставлена працівником поштового відділення.

09.03.2021 року (направлено засобами поштового зв`язку 05.03.2021 року) від позивача до суду надійшла заява про долучення до матеріалів справи доказів на виконання ухвали суду.

У зв`язку з перебування судді Морозова С.М. у відпустці в період з 09.03.2021 року по 12.03.2021 року розгляд матеріалів в справі №910/1663/21 відбувається в перший робочий день після виходу з відпустки.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Положеннями ч.ч. 1, 4 ст. 116 Господарського процесуального кодексу України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Відповідно до п. 4 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Як свідчить прецедентна практика Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

При цьому, слід враховувати, що право на справедливий суд охоплює не лише стадію розгляду справи по суті, але також дотримання всіх процедур, що передбачені національним законодавством і повинні відбуватися до відкриття провадження у справі.

В рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України", від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України" зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Враховуючи, що відправлення суду позивач не отримав (відмітка 22.02.2020 року на довідці причин повернення поштового відправлення №665), строк, визначений судом, відповідно до положень вказаних статей, сплив 04.03.2021 року.

В строк, визначений судом, позивачем недоліки усунуто не було.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Однак, як встановлено судом, позивачем не було заявлено відповідного клопотання про поновлення йому строку на усунення недоліків позовної заяви.

Відповідно до приписів частини 4 статті 119 Господарського процесуального кодексу України одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.

Як вбачається з матеріалів справи, направлена 05.03.2021 року позивачем до суду уточнена позовна заява подана з пропущенням встановленого судом строку та до неї не долучено відповідного клопотання про поновлення строку на усунення недоліків позовної заяви.

Враховуючи вищевикладене, позивачем пропущено визначений судом строк на усунення недоліків позовної заяви та не обґрунтовано поважності причин такого пропуску, що свідчить про те, що позивач фактично не виконав вимоги суду.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Як свідчить прецедентна практика Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

При цьому, слід враховувати, що право на справедливий суд охоплює не лише стадію розгляду справи по суті, але також дотримання всіх процедур, що передбачені національним законодавством і повинні відбуватися до відкриття провадження у справі.

В рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України", від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України" зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

З огляду на викладене, позивач своїм правом на усунення виявлених судом недоліків у визначений строк не скористався та не дотримався процедури звернення до суду із заявою про поновлення пропущеного строку.

Відповідно до ч. 4 статті 174 ГПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Суд звертає увагу позивача на те, що з урахуванням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, правова конструкція статті 174 Господарського процесуального кодексу України дає можливість стороні розраховувати на захист своїх прав та доступ до правосуддя, незважаючи на порушення при поданні позовної заяви, що стали підставою для її повернення, через передбачену законом процесуальну можливість повторного подання позовної заяви після усунення допущених порушень.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 119, 162, 164, 174, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "БМК "М-Буд" до Товариство з обмеженою відповідальністю "Форест-Дрім" про стягнення 727 593,40 грн та уточнену позовну заяву з додатками вважати неподаними та повернути заявникові.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та строк, передбачені ст. ст. 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя C.М. Морозов