ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

15 березня 2021 року, м. Херсон, справа № 923/479/19

Господарський суд Херсонської області у складі судді Закуріна М. К., розглянувши заяву Дніпровського районного відділу Державної виконавчої служби у місті Херсоні про зміну способу виконання рішення, подану у справі

за позовом прокурора - заступника керівника Херсонської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі

позивача - Управління комунальної власності Херсонської міської ради

до Публічного акціонерного товариства проектно-будівельної фірми «Херсонбуд»,

про стягнення 139 288,90 грн заборгованості з оренди, розірвання договору оренди № 1833 від 25.12.2015 та зобов`язання повернути майно,

за участю:

секретаря судового засідання Бєлової О.С.,

представників:

від прокуратури - Крайнікової І.А.,

від позивача - не з`явився,

від відповідача - Коваленка І.О.,

у с т а н о в и в:

02.03.2021 Дніпровський районний відділ Державної виконавчої служби у місті Херсоні звернувся у межах даної справи із заявою про зміну способу виконання рішення, а саме із зобов`язання Публічного акціонерного товариства проектно-будівельної фірми «Херсонбуд» повернути Управлінню комунальної власності Херсонської міської ради за актом приймання-передачі нежилі приміщення четвертого поверху, загальною площею 424,3 м кв, а саме: № 16 - нежиле приміщення, загальною площею 17 м кв, № 17 - нежиле приміщення, загальною площею 16,9 м кв, № 18 - нежиле приміщення, загальною площею 17 м кв, № 19 - коридор, загальною площею 23,1 м кв, № 20 - санвузол, загальною площею 3,9 м кв, № 21 - санвузол, загальною площею 3,2 м кв, № 22 - підсобне, загальною площею 7,5 м кв, № 23 - підсобне, загальною площею 10,4 м кв, № 24 - нежиле приміщення, загальною площею 22,8 м кв, 1 / 2 частини коридору, загальною площею 24,4 м кв; які розташовані за адресою: м. Херсон, вул. І. Кулика, буд. 133-А, на вилучення цього майна.

У якості обґрунтування такої необхідності заявник вказав, що у межах виконавчого провадження по виконанню рішення суду державним виконавцем вчинені всі належні заходи щодо зобов`язання боржника передати майно, але він ухиляється від такої передачі, що унеможливлює виконання судового рішення.

Ухвалою від 03.03.2021 судом заява прийнята до розгляду у судовому засіданні, призначеному на 15.03.2021, без визнання обов`язковою явки представників учасників справи.

Зокрема, у судове засідання представники Заявника та Стягувача не з`явилися, а тому заява розглянута без їх участі.

Під час судового розгляду справи представник прокуратури підтримав подану заяву та просив її задовольнити.

Натомість представником Стягувача заперечення щодо заяви не надані та заявлено клопотання про відкладення судового засідання з метою надання можливості підготуватися до судового розгляду. Це клопотання судом відхилене через необґрунтованість та достатністю часу для підготовки до судового розгляду.

Вирішуючи подану заяву по суті, суд зазначає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, 20.10.2020 з метою примусового виконання рішення, прийнятого у справі, судом виданий, серед інших, наказ № 923/479/19, за яким ПАТ ПБФ «Херсонбуд» зобов`язано повернути Управлінню комунальної власності Херсонської міської ради за актом приймання-передачі нежилі приміщення четвертого поверху, загальною площею 424,3 м кв, а саме: № 16 - нежиле приміщення, загальною площею 17 м кв, № 17 - нежиле приміщення, загальною площею 16,9 м кв, № 18 - нежиле приміщення, загальною площею 17 м кв, № 19 - коридор, загальною площею 23,1 м кв, № 20 - санвузол, загальною площею 3,9 м кв, № 21 - санвузол, загальною площею 3,2 м кв, № 22 - підсобне, загальною площею 7,5 м кв, № 23 - підсобне, загальною площею 10,4 м кв, № 24 - нежиле приміщення, загальною площею 22,8 м кв, 1 / 2 частини коридору, загальною площею 24,4 м кв; які розташовані за адресою: м. Херсон, вул. І. Кулика, буд. 133-А.

Безпосередньо за змістом рішення від 08.10.2019 судом установлені обставини наявності між Стягувачем та Боржником договірних відносин за договором № 1833 оренди комунального майна міської територіальної громади від 25.12.2015, наявності підстав для його дострокового розірвання, а також необхідності повернення орендованого майна за наслідками такого розірвання.

Отже, предметом спору у справі були, серед інших, зобов`язальні правовідносини стосовно повернення майна за результатами розірвання договору оренди.

Відповідно до постанови Дніпровського районного відділу Державної виконавчої служби у місті Херсоні від 09.12.2020 за вказаним наказом суду відкрите виконавче провадження № 63867330 та Боржнику встановлений десятиденний строк для його добровільного виконання.

Як слідує з постанови державного виконавця про накладення штрафу від 29.12.2020, прийнятої у межах виконавчого провадження № 63867330, рішення суду станом на час її винесення не виконане, у зв`язку з чим до Боржника накладений штраф у сумі 3 400 грн.

12.01.2021 державним виконавцем складений Акт про неможливість виконання рішення через відсутність керівника Боржника у місці його виконання.

Згідно з постановою державного виконавця про накладення штрафу від 15.01.2021, прийнятої у межах виконавчого провадження № 63867330, рішення суду станом на час її винесення не виконане, у зв`язку з чим до Боржника накладений штраф у сумі 6 800 грн.

29.01.2021 державний виконавець звернувся до Дніпровського відділу поліції ХВП ГУНП в Херсонській області із повідомленням про невиконання рішення суду, за яким відповідно до листа Херсонського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Херсонській області № 36/2846 від 16.02.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості за № 0000027, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 382 КК України.

Таким чином, при виконанні рішення суду державним виконавцем вжиті заходи, передбачені положеннями Закону України «Про виконавче провадження» щодо примусового виконання рішення немайнового характеру.

Так, за змістом статті 63 Закону:

- за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником (частина 1);

- у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів та попередження про кримінальну відповідальність (частина 2);

- виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником; у разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом; у разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження (частина 3).

Підсумовуючи наведене, суд приходить до висновку, що державним виконавцем вжиті належні заходи стосовно виконання рішення, яке носить немайновий характер.

Положеннями статті 331 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що за заявою виконавця у випадках, встановлених законом, суд може змінити спосіб виконання рішення.

У свою чергу, частиною 3 статті 33 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», має право звернутися до суду із заявою про зміну способу виконання рішення.

Отже, вказаними правовими положеннями державному виконавцю надане право на звернення до суду за власною ініціативою із заявою про зміну способу виконання рішення лише у випадках, передбачених Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

Зокрема, за змістом частин 1 та 2 статті 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган, державні підприємство, установа, організація, юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства; дія цього Закону не поширюється на рішення суду, стягувачем за якими є державний орган, державне підприємство, орган місцевого самоврядування, підприємство, установа, організація, що належать до комунальної власності.

У даному випадку боржником у виконавчому провадженні не є особа, яка являлась би державним органом, державним підприємством, установою, організацією, юридичною особою, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства, а більш того стягувачем є орган місцевого самоврядування, у зв`язку з чим положення Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» не розповсюджуються на спірні правовідносини, а тому, фактично, державному виконавцю не надано право на звернення до суду за власною ініціативою із заявою про зміну способу виконання рішення.

Таким чином, державний виконавець звернувся до суду із заявою у випадку, коли йому не належить відповідне право на таке звернення, а тому подана заява є безпідставною та необгрунтованою.

На підставі викладеного та керуючись статтями 232, 331 ГПК України,

у х в а л и в:

У задоволенні заяви Дніпровського районного відділу Державної виконавчої служби у місті Херсоні про зміну способу виконання рішення відмовити.

Ухвала набирає законної сили у відповідності до частини 2 статті 235 ГПК України з моменту її підписання.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга у відповідності до пункту 24 частини 1 статті 255 та частини 1 статті 256 ГПК України протягом десяти днів з дня її підписання.

Повна ухала складена - 15.03.2021

Суддя М.К. Закурін