ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2021 року

м. Київ

Справа № Б8/191-10

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Жукова С.В. - головуючого, Огородніка К.М., Ткаченко Н.Г.,

за участі секретаря судового засідання - Купрейчук С.П.

за участю представників:

Боржника (Представник ВАТ "Росава") - Чубар Т.М.;

Ліквідатора ВАТ "Росава" - арбітражного керуючого Кіцула С.Б. (посв. № 1296 від 09.07.2013 ;

Кредитора (Представник «КП Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа») - Недоступ Т.В. (дов. № 7 від 04.01.2021);

Кредитора (Представник ГУ ПФУ у Київській області) - Слесаренко Я.І. (дов. № 17/09-16 від 04.01.2021)

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Ліквідатора ПАТ "Росава" - Комлика Іллі Сергійовича

на ухвалу господарського суду Київської області від 12.05.2020

(Суддя - Наріжний С.Ю.)

та постанову Північного апеляційного господарського суду від 27.10.2020

(Колегія суддів у складі: Сотніков С.В. - головуючий, Остапенко О.М., Пантелієнко В.О.)

у справі

за заявою Приватного акціонерного товариства "Росава"

до Відкритого акціонерного товариства "Росава"

про банкрутство, -

ВСТАНОВИВ:

1. У провадженні господарського суду Київської області перебуває справа № Б8/191-10 за заявою ПрАТ «Росава» про банкрутство ВАТ «Росава», порушена ухвалою від 14.12.2010.

2. Постановою господарського суду Київської області від 17.11.2015 у справі №Б8/191-10 визнано банкрутом ВАТ "Росава" та відкрито ліквідаційну процедуру.

3. 17.03.2020 до суду першої інстанції ліквідатор боржника подав звіт ліквідатора, ліквідаційний баланс банкрута

Короткий зміст оскаржуваних судових рішень

4. Ухвалою господарського суду Київської області від 12.05.2020, яка залишена без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 27.10.2020, серед іншого затверджено звіт ліквідатора Відкритого акціонерного товариства «Росава» - арбітражного керуючого Кіцула С.Б. та ліквідаційний баланс Відкритого акціонерного товариства «Росава», станом на 14.02.2020 року і вирішено ліквідувати юридичну особу Банкрута - Відкрите акціонерне товариство «Росава».

5. Рішення судів попередніх інстанцій мотивовані тим, що ліквідатор в ході ліквідаційної процедури здійснив всі необхідні заходи, передбачені Законом про банкрутство та КУПБ.

Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги

6. До Верховного Суду від Ліквідатора ПАТ "Росава" - Комлика Іллі Сергійовича (далі в тексті - Скаржник) надійшла касаційна скарга у якій Скаржник просить суд скасувати ухвалу господарського суду Київської області від 12.05.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 27.10.2020 і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції для продовження ліквідаційної процедури ВАТ «Росава».

7. В обґрунтування підстав для задоволення касаційної скарги Скаржник наводить наступні доводи:

7.1. Суди попередніх інстанцій не врахували того, що аналіз фінансового становища банкрута не був предметом підсумкового судового засідання.

7.2. Суди попередніх інстанцій встановили суттєві обставини справи на підставі дослідження недопустимих доказів.

Узагальнений виклад позиції інших учасників у справі

8. Від ліквідатора банкрута надійшов відзив на касаційну скаргу у якому учасник справи просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

Позиція Верховного Суду

9. Заслухавши у відкритому судовому засіданні доповідь судді доповідача та пояснення представників учасників справи, колегія суддів суду касаційної інстанції дійшла до висновку про необхідність задовольнити касаційну скаргу з наступних підстав.

10. Відповідно до приписів ст. 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 310, частиною другою статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

11. Щодо доводу касаційної скарги про те, що суди попередніх інстанцій не врахували того, що аналіз фінансового становища банкрута не був предметом підсумкового судового засідання, колегія суддів зазначає наступне.

12. Вказаний довід мотивований посиланням на судову практику, а саме на висновки про застосування норм права, які викладені у наступних постановах Верховного Суду: від 30.01.2018 у справі № 923/862/15, від 28.08.2018 у справі № 1099/13, від 18.10.2018 у справі № 923/1297/14, від 05.02.2019 у справі № 923/1432/15, від 03.09.2019 у справі № 923/1494/15, від 20.10.2019 у справі № 927/1124/16.

13. Відповідно до приписів ч. 1 ст. 61 КУПБ, серед повноважень ліквідатора є аналіз фінансового стану банкрута.

14. Аналогічне повноваження ліквідатора банкрута щодо аналізу фінансового стану банкрута було закріплено і в приписах ст. 41 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (редакція, яка була чинна станом на момент визнання ВАТ "Росава" банкрутом).

15. Положеннями ч. 1 ст. 65 КУПБ визначено, що обов`язком ліквідатора є здійснення всієї повноти дій, спрямованих на виявлення та повернення активів боржника.

16. Обов`язком ліквідатора є здійснення всієї повноти заходів, спрямованих на виявлення активів боржника, при цьому ні у кого не повинен виникати обґрунтований сумнів щодо їх належного здійснення (принцип безсумнівної повноти дій ліквідатора у ліквідаційній процедурі) (висновок про застосування норми права, який викладений в постанові Верховного Суду від 14.02.2018 у справі № 927/1191/14).

17. Колегія суддів суду касаційної інстанції зазначає, що без розгляду питання про субсидіарну відповідальність осіб, винних у доведенні до банкрутства, суд позбавлений можливості з дотриманням принципу безсумнівної повноти дій ліквідатора у ліквідаційній процедурі розглянути його звіт і ліквідаційний баланс.

18. Аналогічний висновок про застосування норм права викладено у постанові Верховного Суду від 11.02.2021 по справі № 911/1423/19.

18.1. Субсидіарна відповідальність у справах про банкрутство є самостійний цивільно-правовий вид відповідальності, який покладається на засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі керівника боржника при наявності підтвердження вини вказаних осіб у доведенні юридичної особи (боржника у справі про банкрутство) до стану неплатоспроможності.

18.2. Оскільки законодавство не пов`язує можливість покладення субсидіарної відповідальності на третіх осіб із наявністю вироку у кримінальній справі щодо таких осіб про встановлення в їх діях (бездіяльності) кримінального правопорушення, у даному випадку особи в силу спеціального припису Кодексу притягуються до цивільної відповідальності у формі солідарного стягнення.

18.3. Якщо після визнання боржника банкрутом, за наявності ознак доведення до банкрутства юридичної особи-боржника, погашення заборгованості банкрута є неможливим внаслідок дій та (або) бездіяльності засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі керівника боржника, які мають право давати обов`язкові для боржника вказівки чи мають змогу іншим чином визначати його дії, то такі особи можуть бути притягнуті до субсидіарної відповідальності за заборгованістю боржника до поки такі особи не доведуть протилежного.

18.4. Слід зазначити, що можливістю подання в межах справи про банкрутство заяви до третіх осіб, які відповідно до законодавства несуть субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням його до банкрутства наділений виключно ліквідатор банкрута, який, здійснивши, на виконання своїх повноважень ( ч. 1 ст. 61 Кодексу) аналіз фінансового становища банкрута, зобов`язаний звернутись до суду із відповідним позовом.

18.5. Оскільки положення ч. 2 ст. 61 Кодексу не встановлюють ознак доведення до банкрутства, які можуть стати підставою для покладення субсидіарної відповідальності на засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі керівника боржника, відтак, саме детальний аналіз ліквідатора фінансового становища банкрута у поєднанні з дослідженням ним підстав виникнення заборгованості боржника перед кредиторами у справі про банкрутство, дозволить ліквідатору банкрута виявити наявність чи відсутність дій засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі керівника боржника щодо доведення до банкрутства юридичної особи.

19. З аналізу змісту ухвали господарського суду Київської області від 12.05.2020 колегія суддів суду касаційної інстанції зазначає про те, що судом першої інстанції не вказано чи ліквідатором вирішувалося питання щодо наявності чи відсутності підстав для звернення до суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, з заявою про покладення субсидіарної відповідальності осіб винних у доведенні до банкрутства боржника.

20. У постанові Північного апеляційного господарського суду від 27.10.2020 з посиланням на постанову господарського суду Київської області від 17.11.2015 встановлено, що розпорядником майна боржника було отримано документи фінансової звітності підприємства-боржника та за участю аудиторської фірми ПП "АФ "Центр-проф-аудит" було проведено аналіз фінансово-господарської діяльності ВАТ "Росава". За проведеним аналізом фінансової звітності в період з 01.01.2008 по 30.09.2010 ознак дій з приховування банкрутства, фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства виявлено не було.

21. З наведених фактичних обставин можна дійти до висновку, що оскаржувані судові рішення не містять дослідження аналізу фінансового стану боржника проведеного саме ліквідатором банкрута під час проведення підсумкового засідання, перевірки наявності або відсутності підстав для покладення субсидіарної відповідальності на третіх осіб, а відтак висновки про вичерпність та повноту здійснення дій у ліквідаційній процедурі та вжиття належних заходів є такими, що не ґрунтуються на доказах, які були досліджені в судовому засіданні ні судом першої інстанції, ні апеляційним господарським судом.

22. Вказане свідчить про обґрунтованість доводу касаційної скарги про те, що суди попередніх інстанцій не врахували того, що аналіз фінансового становища банкрута не був предметом підсумкового судового засідання.

23. Щодо доводу касаційної скарги про те, що суди попередніх інстанцій встановили суттєві обставини справи на підставі дослідження недопустимих доказів, колегія суддів зазначає наступне.

24. Вказаний довід мотивований тим, що аналіз фінансово-господарської діяльності ВАТ "Росава" аудиторської фірми ПП "АФ "Центр-проф-аудит", який був отриманий розпорядником майна боржника, не є належним доказом.

25. Колегія суддів суду касаційної інстанції наголошує, що суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (ч. 2 ст. 300 ГПК України).

26. З урахуванням вищенаведених положень ч. 2 ст. 300 ГПК України, колегія суддів суду касаційної інстанції визнає необґрунтованим довід касаційної скарги щодо того, що суди попередніх інстанцій встановили суттєві обставини справи на підставі дослідження недопустимих доказів, оскільки вказаний довід спрямований на вирішення питання судом касаційної інстанції щодо достовірності зібраного доказу у справі.

27. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 310 ГПК України, підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо: суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 287 цього Кодексу.

28. З урахуванням того, що оскаржувані судові рішення не містять дослідження аналізу фінансового стану боржника проведеного саме ліквідатором банкрута під час проведення підсумкового засідання, перевірки наявності або відсутності підстав для покладення субсидіарної відповідальності на третіх осіб, а відтак висновки про вичерпність та повноту здійснення дій у ліквідаційній процедурі та вжиття належних заходів є такими, що не ґрунтуються на доказах, які були досліджені в судовому засіданні, колегія суддів суду касаційної інстанції на підставі положень п. 1 ч. 3 ст. 310 ГПК України дійшла висновку про задоволення касаційної скарги Ліквідатора ПАТ "Росава" - Комлика Іллі Сергійовича.

29. За таких обставин, ухвала господарського суду Київської області від 12.05.2020 та постанова Північного апеляційного господарського суду від 27.10.2020 підлягають скасуванню, а справа № Б8/191-10 підлягає направленню на новий розгляд до господарського суду Київської області.

Керуючись ст. ст. 240, 300, 301, 304, 308, 310, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу ліквідатора Ліквідатора ПАТ "Росава" - Комлика Іллі Сергійовича задовольнити.

2. Ухвалу господарського суду Київської області від 12.05.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 27.10.2020 у справі № Б8/191-10 скасувати.

3. Справу № Б8/191-10 направити на новий розгляд до господарського суду Київської області.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий С.В. Жуков

Судді К.М. Огороднік

Н.Г. Ткаченко