ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" березня 2021 р. Справа№ 910/989/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Козир Т.П.

суддів: Кравчука Г.А.

Чорногуза М.Г.

розглянувши у порядку письмового провадження, без виклику учасників справи, апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група"

на рішення Господарського суду міста Києва від 30.11.2020 (повний текст складено 01.12.2020)

у справі №910/989/20 (суддя Мельник В.І.)

за позовом Комунального підприємства по утриманню зелених насаджень Печерського району м. Києва

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група".

про стягнення страхового відшкодування в сумі 53 460,00 грн,

УСТАНОВИВ:

У січня 2020 року Комунальне підприємство по утриманню зелених насаджень Печерського району м. Києва (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство з додатковою відповідальністю "Глобус", правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Українська страхова група" (далі - відповідач) про стягнення страхової виплати у розмірі 53460,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між сторонами був укладений договір добровільного страхування професійної відповідальності ТО-УЗН-15-С-01 №0000002 від 26.03.2015, за умовами якого страховим випадком є виникнення відповідальності та обов`язку позивача відшкодувати шкоду заподіяну третім особам внаслідок ненавмисної помилки (необережності, недогляду). У вересні 2015 року стався страховий випадок у вигляді падіння частини дерева на припаркований автомобіль, внаслідок чого позивачем було виплачено постраждалій особі 56221,43 грн у відшкодування матеріальної шкоди та 1500 грн у відшкодування моральної шкоди. Однак, в порушення умов договору страхування відповідач відмовив позивачу у виплаті страхового відшкодування.

Заперечуючи проти позову у суді першої інстанції, відповідач посилався на те, що за умовами договору страхування не покривається відповідальність за шкоду, заподіяну третім особам, яка виникла внаслідок недотримання страхувальником (його працівниками) законів, постанов, відомчих та виробничих правил та норм. Позивачем не було дотримано Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 10.04.2006 року №105, оскільки зріз гілки біля стовбура мав ознаки внутрішньо-серцевинної гнили (хвороби), а тому вказаний випадок є винятком із страхових випадків.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 30 листопада 2020 року позов задоволено.

З відповідача стягнуто на користь позивача страхове відшкодування в розмірі 53 460 грн та судовий збір в розмірі 2102 грн.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Українська страхова група" подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки пошкодження майна третіх осіб сталось внаслідок неналежного виконання обов`язку страхувальником (його працівниками) щодо контролю стану дерев та їх догляду, що не відноситься до передбачених договором страхових випадків. Також суд вказав, що представник відповідача в судове засідання не з`явився, не повідомивши про причини неявки, хоча відповідачем було направлено до суду клопотання від 27.11.2020 про відкладення розгляду справи, яке судом було проігноровано.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14 січня 2021 року відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу - до 03 лютого 2021 року, сторонам роз`яснено, що апеляційна скарга буде розглянута у письмовому провадженні, без виклику учасників справи.

29 січня 2021 року від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому він заперечує проти її задоволення та просить залишити оскаржуване рішення без змін, посилаючись на те, що судовими рішеннями у справі №757/44801/15 встановлена вина позивача, як неналежний догляд за деревами, тобто, недогляд, що згідно умов договору є страховим ризиком та страховим випадком; посилання на Правила утримання зелених насаджень у населених пунктах України в частині визначення поняття "аварійне дерево" є недоречним, оскільки у даному випадку впала гілка, а не дерево; дерево у встановленому порядку не було визнано аварійним, а тому у позивача не було правових підстав його обрізати чи видаляти.

05 лютого 2021 року від відповідача надійшли заперечення на відзив, у яких він вказує, що відповідно до Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України позивач зобов`язаний проводити діагностику стану зелених насаджень та здійснювати видалення аварійних дерев; позивачем не виконані вимоги цих Правил, а тому даний випадок не є страховим.

Частиною 2 ст. 270 ГПК України встановлено, що розгляд справ у суді апеляційної інстанції починається з відкриття першого судового засідання або через п`ятнадцять днів з дня відкриття апеляційного провадження, якщо справа розглядається без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 273 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції розглядається протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши апеляційну скаргу, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, 26 березня 2015 року між Комунальним підприємством по утриманню зелених насаджень Печерського району м. Києва, як страхувальником, та Товариством з додатковою відповідальністю "Страхове товариство з додатковою відповідальністю "Глобус" , як страховиком, було укладено Договір добровільного страхування професійної відповідальності № ТО-УЗН-15-С-01 № 0000002 (далі - Договір).

За умовами п. 2.1 Договору страховик у разі настання страхового випадку зобов`язаний виплатити страхове відшкодування у межах страхової суми згідно з умовами цього Договору, а страхувальник зобов`язується у визначені строки і в повному обсязі сплачувати страхові платежі і виконувати інші умови цього договору.

Згідно п. 5.5 Договору, страхувальник зобов`язаний був одноразово перерахувати страховику страховий платіж у розмірі 6000,00 грн.

Позивач вказує, що він у повному обсязі виконав взяті на себе зобов`язання за Договором, перерахував страховику страховий платіж у розмірі 6000,00 грн, що підтверджується копією платіжного доручення від 27.03.2015 №20.

Відповідно до п. 2.3 Договору, застрахованою є професійна відповідальність страхувальника, що пов`язана з наданням професійних послуг його професійними працівниками згідно з переліком а саме - діяльність по утриманню зелених насаджень застрахована діяльність за адресою - Печерський район м. Києва.

За умовами п. 3.1 Договору, страховим ризиком за цим договором є ризик виникнення відповідальності страхувальника внаслідок заподіяння шкоди життю здоров`ю та/або майну третіх осіб в результаті ненавмисної помилки (необережності недогляду) при здійсненні ним своєї професійної діяльності.

Відповідно до умов п. 3.2 Договору, страховим випадком є виникнення відповідно до чинного законодавства відповідальності та обов`язку страхувальника за законом відшкодувати шкоду заподіяну третім особам життю, здоров`ю та/або майну) внаслідок ненавмисної помилки (необережності недогляду) при здійсненні ним своєї професійної діяльності.

Відповідно до підпунктів 5.6.1, 5.6.2 Договору, відповідальність страховика розпочиналася з 00.00 год. 20.05.2015 та тривала до 24.00 год. 19.05.2016.

30 вересня 2015 приблизно о 10 год. 50 хв. біля будинку №17 по вул.Іванова у Печерському районі м. Києва стався страховий випадок у вигляді падіння частини дерева на припаркований автомобіль HYUNDAI i30 реєстраційний № НОМЕР_1 , що належить на праві власності ОСОБА_2 .

Як підтверджено самим страховиком (лист від 28.10.2019 за вих. №К- 549/19), 01.10.2015 про настання вищезазначеного страхового випадку йому відповідно до умов Договору повідомлено позивачем, а 02.10.2015 про настання цього страхового випадку страховику було повідомлено потерпілою особою ОСОБА_2 .

У листопаді 2015 року ОСОБА_2 звернувся до Печерського районного в м. Києві суду із позовом до Київської міської державної адміністрації та Комунального підприємства по утриманню зелених насаджень Печерського району про відшкодування на його користь 104169,54 грн, що складаються з матеріального збитку у розмірі 93187,66 грн., моральної шкоди у розмірі 5000 грн. та судового збору у розмірі 981,88грн.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 30.11.2015 за позовом ОСОБА_2 відкрито провадження у цивільній справі №757/44801/15-ц.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 17 травня 2017 року у справі №757/44801/15-ц частково задоволено позов та стягнуто з Комунального підприємства по утриманню зелених насаджень Печерського району на користь ОСОБА_2 - 56 221,43 грн. у відшкодування матеріальної шкоди, 1 500 грн. у відшкодування моральної шкоди та збір у розмірі 981,88 грн.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 13 вересня 2017 року та постановою Верховного Суду від 24 червня 2019 року зазначене рішення суду було залишено без змін.

При розгляді справи №757/44801/15-ц судами було встановлено, що 30 вересня 2015 року представниками Комунального підприємства по утриманню зелених насаджень Печерського району складено акт, в якому зазначено, що 30 вересня 2015 року о 10-50 год. по вул. А. Іванова біля перехрестя з вул. Аніщенко ймовірно від пориву вітру впала зламана гілка дерева каштану, яке росло на луночному облаштуванні на тротуарі біля будинку №17. Зріз гілки частки біля стовбура дерева мають ознаки внутрішньо-серцевинної гнилі (хвороби). Від падіння гілки були пошкодженні три легкових автомобіля, припаркованих біля бордюрів та тротуару біля вул. А. Іванова. На місці події працювали працівники органів міліції, які з`ясовували обставини та наслідки падіння гілки і пошкодженого майна власників.

За висновками судів саме з вини Комунального підприємства по утриманню зелених насаджень Печерського району м. Києва у формі неналежного виконання обов`язку щодо контролю стану дерев та їх догляду, позивачу була спричинена матеріальна шкода у вигляді пошкодження майна ОСОБА_2 , яка підлягає відшкодуванню її завдавачем.

Отже, форма вини позивача встановлена у судових рішеннях у справі №757/44801/15-ц - неналежний догляд за деревами, тобто, недогляд, що згідно умов пунктів 3.1 та 3.2 Договору - є страховим ризиком та страховим випадком.

У рамках виконавчого провадження ВП № 55248996, яке відкрито було на підставі виконавчого листа №757/44801/15-ц від 04.10.2017, позивач сплатив на рахунок ВДВС Печерського району м. Києва, разом вищевказані суми відшкодування, виконавчий збір і витрати на проведення виконавчих дій всього було сплачено 63773,64 грн. (платіжне доручення №5076 від 11.04.2019)

Згідно умов підпункту 5.1.2.2 Договору, ліміт відповідальності Страховика за одним страховим випадком, за шкоду заподіяну майну третіх осіб становить 54000,00 грн. За умовами підпункту 5.2. Договору, безумовна франшиза складає 1% щодо кожного страхового випадку.

З урахуванням вищевикладених обставин та судових рішень, позивач, після отримання постанови Верховного Суду, відповідно до умов розділу 9 Договору 10.07.2019 повторно звернувся до ТДВ "СТДВ "Глобус" із заявою на виплату страхового відшкодування у розмірі з врахуванням франшизи - 53460,00 грн (лист від 10.07.2019 № 01-09- 899).

01.11.2019 позивач отримав від ТДВ "СТДВ "Глобус" відповідь на його заяву (лист від 28.10.2019 вих. №К-549/19), якою страховик відмовився виплачувати страхове відшкодування з тих підстав, що, на думку страховика, відповідальність позивача перед ОСОБА_2 виникла внаслідок недотримання законів, постанов, відомчих виробничих правил та норм.

У зв`язку із викладеними обставинами позивач звернувся до суду із даним позовом та просив стягнути з ТДВ "СТДВ "Глобус" 53460,00 грн.

У процесі розгляду справи судом було здійснено заміну відповідача ТДВ "СТДВ "Глобус" на його правонаступника - ПрАТ "Страхова компанія "Українська страхова група".

За наслідками розгляду даного спору суд першої інстанції прийшов до висновку щодо доведеності і обґрунтованості позовних вимог.

Північний апеляційний господарський суд погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Права та обов`язки між сторонами у даній справі виникли на підставі Договору добровільного страхування професійної відповідальності № ТО-УЗН-15-С-01 № 0000002 від 26.03.2015, який за своєю правовою природою є договором страхування.

Договір укладений належним чином, підписаний повноважними особами, у встановленому порядку не визнаний недійсним, отже, був чинним і обов`язковим для сторін.

Так, відповідно до ст. 979 ЦК України, яка кореспондує з положеннями ст. 16 Закону України "Про страхування", за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно ст. 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, у тому числі, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

Відповідно до п. 3.2 Договору страховим випадком є виникнення відповідно до чинного законодавства відповідальності та обов`язку страхувальника за законом відшкодувати шкоду заподіяну третім особам життю, здоров`ю та/або майну) в наслідок ненавмисної помилки (необережності недогляду) при здійсненні ним своєї професійної діяльності.

За умовами п. 3.3 Договору, подія зазначена в п. 3.2. цього договору, визнається страховим випадком за умови якщо:

- ненавмисні помилки (необережність, недогляд), що спричинили заподіяння шкоди мали місце протягом дії цього договору, зо умови, що страхувальник на дату укладання цього договору не знав про обставини, які можуть спричинити настання страхового випадку;

- вимоги третіх осіб щодо відшкодування заявлені протягом строку дії цього договору, обов`язок страхувальника щодо відшкодування заподіяної шкоди може бути визнано або встановлено, як протягом строку дії цього договору, так і після закінчення строку дії цього договору;

- має місце причинно-наслідковий зв`язок між дією (бездіяльністю) страхувальника та фактом заподіяння шкоди;

- пред`явлені третіми особами вимоги щодо відшкодування заподіяної страхувальником шкоди заявлені відповідно до та на підставі норм чинного законодавства, що діють на території цього договору;

- факт заподіяння шкоди є обґрунтованим та доведеним;

- обов`язок страхувальника щодо відшкодування заподіяної шкоди визнано ним у добровільному порядку за попередньою письмовою згодою страховика або встановлено рішенням суду, що набуло чинності.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, внаслідок неналежного виконання позивачем обов`язку щодо контролю стану дерев та їх догляду, спричинена матеріальна шкода у вигляді пошкодження майна ОСОБА_2 , що встановлено судовими рішеннями у справі №757/44801/15-ц.

Відповідно до ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний, у тому числі, у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Доводи відповідача про те, що даний випадок (падіння гілки) не є страховим, оскільки стався внаслідок невиконання позивачем Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, відхиляється судом, з огляду на наступне.

Так, відповідно до Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України 10.04.2006 №105, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 27.07.2006 за №880/12754:

- аварійне дерево - це дерево, яке може становити загрозу для життя і здоров`я пішоходів, транспортних засобів, пошкодити лінії електропередач, будівлі і споруди або перебуває у пошкодженому стані внаслідок снігопадів, вітролому, урагану та інших стихійних природних явищ чи за наявності гнилої серцевини стовбура, значної суховершинності, досягнення вікової межі (п.9.1.12);

- на вулицях і площах населених пунктів у процесі обстеження зелених насаджень виявляють і потенційно аварійні гілки. Це скелетні гілки, які мають видимі ознаки враження шкідниками та хворобами. Їх необхідно видаляти (п.9.1.13).

Судовими рішеннями у справі №757/44801/15-ц було встановлено, що ймовірно від пориву вітру впала зламана гілка дерева каштану, яке росло на луночному облаштуванні на тротуарі біля будинку №17, зріз гілки частки біля стовбура дерева має ознаки внутрішньо-серцовинної гнилі (хвороби).

Однак при цьому судами не було встановлено, що вказане дерево було аварійним або що гілка мала видимі ознаки враження шкідниками та хворобами. Відповідачем також не надано відповідних доказів щодо аварійності вказаного дерева.

Згідно статті 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Матеріалами справи підтверджується, що у відповідності до умов договору позивач звертався із заявою про здійснення страхового відшкодування, яку правопопередник відповідача залишив без задоволення.

За правилами п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України "Про страхування", при настанні страхового випадку страховик зобов`язаний здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному та повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Оцінивши докази у справі в їх сукупності, враховуючи наведені норми чинного законодавства, апеляційний господарський суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що даний випадок є страховим, в розумінні умов Договору, отже у відповідача виник обов`язок здійснити передбачену Договором страхову виплату, а тому позовні вимоги є доведеними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Посилання відповідача на те, що судом першої інстанції проігноровано клопотання від 27.11.2020 про відкладення розгляду справи, є безпідставним, оскільки з матеріалів справи вбачається, що вказане клопотання надійшло до суду першої інстанції 01.12.2020, вже після прийняття оскаржуваного рішення (30.11.2020).

За таких обставин доводи апелянта по суті його скарги в межах заявлених вимог свого підтвердження не знайшли, оскільки не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставами для скасування рішення господарського суду першої інстанції.

Суд першої інстанції повно встановив суттєві для справи обставини, дослідив та правильно оцінив надані сторонами докази, вірно кваліфікував спірні правовідносини та правильно застосував до них належні норми матеріального і процесуального права, а тому рішення Господарського суду міста Києва законне та обґрунтоване, отже, підстави для його скасування відсутні.

Оскільки цією постановою суд апеляційної інстанції не змінює рішення та не ухвалює нового, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється.

Керуючись ст. ст. 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 30 листопада 2020 року - без змін.

2. Справу повернути до Господарського суду міста Києва.

3. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 15.03.2021.

Головуючий суддя Т.П. Козир

Судді Г.А. Кравчук

М.Г. Чорногуз