ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

16.03.2021 Справа № 905/199/21

Господарський суд Донецької області у складі судді Зекунова Е.В., за участю секретаря судового засідання (помічника судді за дорученням) Кульбакової Л.В., розглянув у відкритому засіданні справу за позовом Обласного комунального підприємства Донецьктеплокомуненерго в особі структурного підрозділу виробничої одиниці обласного комунального підприємства Донецьктеплокомуненерго Торецьктепломережа до Державного підприємства Торецьквугілля про стягнення 23 141 грн 61 коп.

За участю представників сторін:

від позивача не з`явились;

від відповідача не з`явились;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Обласне комунальне підприємство Донецьктеплокомуненерго в особі структурного підрозділу виробничої одиниці обласного комунального підприємства Донецьктеплокомуненерго Торецьктепломережа звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом до Державного підприємства Торецьквугілля про стягнення 23 141 грн 61 коп., з яких 15 599,45 грн інфляційних збитків, 7 542,16 грн 3% річних.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором № 20-87/13 від 25.09.2013 на поставку теплової енергії, а також рішення Господарського суду Донецької області по справі №905/1618/16 від 01.06.2016 року.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 19.02.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі 905/199/21 за правилами спрощеного позовного провадження; судове засідання призначено на 16.03.2021 року.

26.02.2021 до Господарського суду Донецької області від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи без участі останнього та відзив на позовну заяву, в якому останній визнає позовні вимоги в повному обсязі.

10.03.2021 до Господарського суду Донецької області від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без участі останнього та відповідь на відзив.

У судове засідання 16.03.2021 представники позивача та відповідача не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Відповідно до частини першої пункту 3 статті 12 Господарського процесуального кодексу України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Для цілей цього Кодексу визначено поняття малозначних справ, а саме це справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також справи незначної складності, визнані судом малозначними.

Частиною 1статті 247 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що малозначні справи розглядаються у порядку спрощеного позовного провадження.

Частиною 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

З огляду на вищевикладене, господарський суд розглядає справу в порядку частині 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України за наявними в ній матеріалами.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

25.09.2013 року між ОКП «Донецьктеплокомуненерго» в особі Відокремленого підрозділу обласного комунального підприємства «Донецьктепло-комуненерго» «Торецьктепломережа» (колишня «Дзержинськтепломережа») та Державним підприємством Торецьквугілля (колишнє «Дзержинськськвугілля») укладено Договір № 20-87/13 на поставку теплової енергії, відповідно якого Постачальник бере на себе зобов`язання постачати Споживачеві теплову енергію для всіх об`єктів загальною площею 3238,37 м2, а Споживач зобов`язується оплачувати теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) у терміни, передбачені цим Договором (п.1.1. Договору).

Теплова енергія постачається Споживачу в обсягах згідно з Додатком №1 до Договору (крім споживачів, які мають прилади обліку) на потреби опалення в період опалювального сезону; - гаряче водопостачання; - технологічні потреби; - кондиціювання повітря (п.2.1. Договору).

Відповідно до п.3.2.3. Договору, Споживач теплової енергії зобов`язався виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни передбачені договором.

За умов п.6.1. Договору, розрахунки за теплову енергію, що споживається, проводяться виключно в грошовій формі відповідно до встановлених тарифів, встановлених постановою Національної комісії регулювання ринку узгодження ринку комунальних послуг України №20 від 30.09.2011р. та складають:

- теплова енергія 1 Гкал 905,70 грн. без ПВД.

Відповідно до п.6.2. Договору, розрахунковим періодом є календарний місяць.

Споживач за 3 днів до початку розрахункового періоду сплачує Теплопостачальній організації вартість зазначеної в договорі кількості теплової енергії, передбаченої на розрахунковий період, з урахуванням залишкової суми (сальдо) розрахунків на початок місяця (п.6.3. Договору).

Згідно п. 6.4. Договору передбачено умови для споживачів, які розраховуються за показниками приладів обліку:

- при перевищенні фактичного використання теплової енергії понад заявлене та сплачене до початку розрахункового періоду, це перевищення окремо оплачується Споживачем не пізніше 31-го числа поточного місяця;

- у випадку, коли фактичне використання теплової енергії нижче від заявленого та сплаченого до початку розрахункового періоду залишок (сальдо) розрахунків визначається за фактичними показниками приладів обліку.

Згідно п.10.1. Договору, цей договір набирає чинності з 25.09.2013р. до 25.09.2017р.

Відповідно п.10.4. Договору, він вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення терміну його дії про його припинення не буде письмово заявлено однією із сторін.

Позивач, належним чином виконував свої зобов`язання з постачання Відповідачу теплової енергії, в той час, як Відповідач несвоєчасно та не в повному обсязі здійснював розрахунки за теплову енергію за укладеним Договором №20-87/13 від 25.09.2013 року.

01.06.2016 рішенням Господарським судом Донецької області у справі №905/1618/16 стягнуто з Відповідача заборгованость за теплову енергію в сумі 84 808,60 грн (основний борг).

На виконання вказаного рішення суду, 13.06.2016 Господарським судом Донецької області видано відповідний наказ.

За період з 01.02.2018 року по 18.01.2021 року заборгованість Відповідачем за судовим рішенням не сплачена, тому Позивач вважає, що Відповідачем не виконано свої договірні зобов`язання в частині оплати за спожиту теплову енергію, внаслідок чого порушено право Позивача.

У зв`язку з чим, позивач звернувся до Господарського суду Донецької області з позовною заявою до Державного підприємства Торецьквугілля про стягнення 3% річних за період 01.02.2018 по 18.01.2021 у розмірі 7 542 грн 16 коп та інфляційних втрат у розмірі 15 599 грн 45 коп.

Господарський суд при вирішенні вищезазначеного спору приймає до уваги викладені обставини, що встановлені при розгляді справи №905/1618/16 як такі, що відповідно до приписів ст.75 Господарського процесуального кодексу України не підлягають повторному доказуванню.

При цьому, господарський суд виходить з того, що одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що рішення суду з будь-якої справи, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів (п.4 Інформаційного листа №01-8/1427 від 18.11.2003р. Вищого господарського суду України Про Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та юрисдикцію Європейського суду з прав людини).

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкт господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.ст. 526, 527 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Приписами статті 530 Цивільного кодексу України встановлено: якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.І ст. 612 Цивільного кодексу України).

Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (п.7 ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 525 Цивільного кодексу України).

За нормами ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а тому, у разі невиконання боржником грошових зобов`язань і після ухвалення рішення про стягнення заборгованості правомірними є вимоги кредитора (Позивача) про стягнення з боржника відсотків за користування грошовими коштами із застосуванням до нього відповідальності, передбаченої ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України.

Відповідно до п.2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення платежу, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлено договором або законом.

Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання и кредитора виникає право на отримання сум, передбачених ст. 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення.

Станом на дату подання позову Відповідачем зобов`язання за судовим рішенням Господарського суду Донецької області у справі №905/1618/16 від 01.06.2016 року не виконано, у зв`язку з чим Позивачем нараховано 3% річних у розмірі 7 542 грн 16 коп та інфляційних втрат у розмірі 15 599 грн 45 коп. за період 01.02.2018 по 18.01.2021.

Перевіривши за допомогою калькулятора інформаційної бази ЛІГА:ЗАКОН розрахунок 3% річних та інфляційних втрат в межах періоду заявленого Позивачем, суд встановив його арифметично вірним.

Відзивом на позовну заяву від 26.02.2021 Відповідач проти задоволення позовних вимог Обласного комунального підприємства Донецьктеплокомуненерго в особі структурного підрозділу виробничої одиниці обласного комунального підприємства Донецьктеплокомуненерго Торецьктепломережа до Державного підприємства Торецьквугілля про стягнення інфляційних збитків у сумі 15599,45 грн та 3% річних у сумі 7542,16 грн не заперечував, тому позовні вимоги підлягають задоволенню у загальному розмірі 23 141,61 грн.

Відповідно до ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з п.4 ч.3 ст.129 Конституції України та статями 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Враховуючи вищевикладене, господарський дійшов висновку про обґрунтованість вимог Позивача про стягнення з Відповідача 23 141,61 грн, які позивачем доведено належними та допустимими доказами, Відповідачем не спростовано, а тому є такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до п.1 ч.4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України у разі задоволення позову, судові витрати покладаються на Державне підприємство Торецьквугілля.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 42, 46, 73, 74, 76-79, 86, 91, 123, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Обласного комунального підприємства Донецьктеплокомуненерго в особі структурного підрозділу виробничої одиниці обласного комунального підприємства Донецьктеплокомуненерго Торецьктепломережа до Державного підприємства Торецьквугілля про стягнення 23 141 грн 61 коп - - задовольнити повністю.

Стягнути з Державного підприємства Торецьквугілля (85200, Донецька область, м.Торецьк, вул. Дружби, 6.19, ) на користь Обласного комунального підприємства Донецьктеплокомуненерго (85114 Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Ємельянова, 69, код ) в особі структурного підрозділу виробничої одиниці обласного комунального підприємства Донецьктеплокомуненерго Торецьктепломережа (85200, Донецька область, м.Торецьк, вул. Світла, 5, ) інфляційні збитки у сумі 15599,45 грн, 3% річних у сумі 7542,16 грн а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 2270,00 грн.

Повний текст рішення складено та підписано 16.03.2021 року.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ у встановленому порядку.

Рішення господарського суду Донецької області набирає законної сили за правилами, встановленими статтею 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду в порядку, передбаченому главою 1розділу ІV Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Е.В. Зекунов