ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2021 рокуСправа № 912/4102/20
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Бестаченко О.Л., за участю секретаря судового засідання Буніна О.В., розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження справу № 912/4102/20

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Сердолік", 02660, м. Київ, вул. Пухівська, буд. 4,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Кіровоград-Новобуд", 25031, м. Кропивницький, проспект Університетський, буд. 25,

про стягнення 121 771,70 грн,

представники:

від позивача - Задорожня В.О., ордер від 10.03.2021 КС № 249485;

від відповідача - Кулібаба М.І., ордер від 20.01.2021 КР № 142007.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Сердолік" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кіровоград-Новобуд" про стягнення 121 771,70 грн, з яких: 109 300,00 грн боргу, 7 319,51 грн - індекс інфляції, 5 152,19 - 3% річних, з покладенням на відповідача судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором оренди нежитлового будинку-депо від 18.10.2017, в частині своєчасної та повної оплати орендної плати.

Ухвалою від 24.12.2020 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Сердолік" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кіровоград-Новобуд" про стягнення 121 771,70 грн залишено без руху.

11.01.2021 на адресу господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Сердолік" надійшло клопотання від 05.01.2021 за вих. №ДТМ про усунення недоліків, разом з позовною заявою в новій редакції, з доказами їх направлення на адресу відповідача.

Ухвалою від 12.01.2021 відкрито провадження у справі № 912/4102/20; постановлено справу № 912/4102/20 розглядати за правилами спрощеного позовного провадження; судовий розгляд призначено на 08.02.2021 о 12:00; встановлено сторонам строк для подання заяв по суті справи.

29.01.2021 до господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Кіровоград-Новобуд" надійшов відзив на позов від 29.01.2021 № б/н, в якому відповідач вважає, що позов не підлягає задоволенню та просить суд відмовити в його задоволенні повністю.

Відповідачем повідомлено, що 21.12.2017 ним було придбано 1/2 частину орендованої будівлі, а 22.12.2017 він придбав іншу 1/2 частину орендованої будівлі, ставши власником всієї будівлі. Право власності зареєстровано нотаріусом у Державному реєстрі речових прав, на підтвердження чого надано відповідні витяги.

Відповідач із посиланням на положення ч. 1 ст. 761, ч. 1 ст. 770 Цивільного кодексу України зазначив, що з 22.12.2017 позивач перестав бути власником речі, яка передана у найм, а отже втратив права орендодавця, які перейшли до відповідача. Відповідно до ст. 606 Цивільного кодексу України зобов`язання відповідача сплачувати орендну плату припинилось.

Щодо орендної плати за період з 18.10.2017 по 22.12.2017 в сумі 6 290,05 грн, то до цих вимог минув строк позовної давності. Стягнення 7 319,51 грн індексу інфляції не ґрунтується на нормах діючого законодавства, а сума 3% річних може бути стягнута в сумі не більше 566,11 грн.

Крім того, 29.01.2021 до господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Кіровоград-Новобуд" надійшла заява про застосування наслідків спливу позовної давності від 29.01.2021 № б/н.

Позивач зазначає, що до вимоги про стягнення орендної плати за період з 18.10.2017 по 22.12.2017 в сумі 6 290,05 грн строк позовної давності минув, оскільки сплинуло 3 роки. Враховуючи положення п. 4.2. Договору, які відповідач тлумачить, як обов`язок оплачувати орендну плату щомісяця до 20 числа поточного місяця за поточний місяць, строк позовної давності по орендній платі за 13 днів жовтня в сумі 1 258,01 грн минув 20.10.2020, так само для листопада та для грудня місяця 2017 року. Крім того, позивачем зазначено, що 01.12.2020 минув строк позовної давності до вимоги про стягнення індексу інфляції.

08.02.2020 суд відкрив розгляд справи по суті.

08.02.2021 на електронну адресу суду (без КЕП) від Товариства з обмеженою відповідальністю "Сердолік" надійшло клопотання про відкладення засідання та розгляд справи в режимі відеоконфернеції від 05.02.2021 № б/н.

За ч. 1 ст. 7 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги".

Статтею 1 Закону України "Про електронні довірчі послуги" визначено, що кваліфікований електронний підпис - удосконалений електронний підпис, який створюється з використанням засобу кваліфікованого електронного підпису і базується на кваліфікованому сертифікаті відкритого ключа.

Станом на час проведення судового засідання 08.02.2021, оригінал клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Сердолік" в паперовій формі до господарського суду не надходив.

Враховуючи викладене, з огляду на відсутність кваліфікованого електронного підпису, суд не вважав вказане клопотання офіційним документом та не розглядав його.

Протокольною ухвалою від 08.02.2021 на підставі ст. 216 Господарського процесуального кодексу України відкладено судове засідання по розгляду справи № 912/4102/20 до 24.02.2021 на 12:00 год.

22.02.2021 до господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Сердолік" надійшла відповідь на відзив від 12.02.2021 № КСО 668/1.

Позивач в обґрунтування власних вимог звертається до положень п. 3.1. Договору, за якими договір набуває чинності з моменту підписання (18.10.2017р.) і діє до 19 жовтня 2027 року. Крім цього п.6.1. та 6.3. Договору передбачено умову для повернення орендованого приміщення та його прийняття орендодавцем саме з моменту підписання сторонами Акта прийому-передачі. Позивач вказує, що договір чинний, зареєстрований в реєстрі та не розірваний сторонами.

Щодо застосування позовної давності, позивачем зазначено, що претензію до відповідача відправлено 07.12.2020, а позов подано до суду 16.12.2020, тобто останні відправлені до 20.12.2020, дати з якої, за твердженнями відповідача, минув строк позовної давності.

Стосовно стягнення індексу інфляції та 3% річних, позивач посилається на положення ст. 625 Цивільного кодексу України.

24.02.2021 суд продовжив розгляд справи по суті.

В судовому засіданні 24.02.2021 господарським судом долучено до матеріалів справи Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 24.02.2021 № 245713851 (за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна: 000).

Разом з тим, 24.02.2021 на електронну адресу суду (без КЕП) від Товариства з обмеженою відповідальністю "Сердолік" надійшло клопотання про відкладення справи та розгляд справи в режимі відеоконференції від 23.02.2021 № б/н (вх.№ 623/2021 від 24.02.2021), а також клопотання про усунення перешкод в доступі до правосуддя та надання інформації від 23.02.2021 № б/н (вх.№ 2178/2021 від 24.02.2021).

Крім того, 24.02.2021 на електронну адресу суду (з КЕП) від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Кіровоград-Новобуд" надійшло клопотання про відкладення розгляду справи від 24.02.2021 № б/н, в якому відповідач просить в разі надходження до суду від позивача відповіді на відзив, відкласти розгляд справи на іншу дату та час, з метою надання можливості Товариству з обмеженою відповідальністю "Кіровоград-Новобуд" надати суду заперечення на відповідь на відзив.

Ухвалою від 24.02.2021 повернуто Товариству з обмеженою відповідальністю "Сердолік" клопотання про відкладення справи та розгляд справи в режимі відеоконфернеції від 23.02.2021 № б/н (вх.№ 623/2021 від 24.02.2021), а також клопотання про усунення перешкод в доступі до правосуддя та надання інформації від 23.02.2021 № б/н (вх.№ 622178/2021 від 24.02.2021) без розгляду, шляхом їх направлення на електронну пошту: . Задоволено клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Кіровоград-Новобуд" від 24.02.2021 № б/н про відкладення розгляду справи. Відкладено судове засідання у справі № 912/4102/20 до 11.03.2021 на 12:00 год.

26.02.2021 на адресу суду від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Кіровоград-Новобуд" надійшли заперечення № б/н від 25.02.2021 у яких зазначено, що в силу ч. 2 ст. 291 Господарського кодексу України після викупу нерухомого майна, яке було об`єктом оренди, відповідачем договір оренди припинив свою дію.

11.03.2021 суд продовжив розгляд справи по суті.

У судовому засіданні 11.03.2021 були присутні представники позивача та відповідача.

У засіданні 11.03.2021 судом досліджено докази та письмові пояснення, викладенні в заявах по суті справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши в судовому засіданні докази, господарський суд встановив наступні обставини, які є предметом доказування у справі.

18.10.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю "СЕРДОЛІК" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Кіровоград-Новобуд" укладено Договір оренди нежилого будинку-депо (далі - Договір, а.с. 3-4) за п. 1.1. якого Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове, оплачуване користування (оренду) нежилий будинок-депо (літ. У), загальною площею 916,1 м.кв., який розташований за адресою м. Київ, проспект Перемоги, буд. 67 (далі - Приміщення), для ведення господарської діяльності Орендарем.

Згідно п. 2.1., 2.2. Договору при передачі приміщення складається Акт прийому-передачі. Орендоване приміщення вважається прийнятим Орендарем від Орендодавця з моменту підписання Сторонами Акта прийому-передачі.

Відповідно до п. 3.1. Договору даний договір набуває чинності з моменту підписання і діє до 19 жовтня 2027 року.

Пунктом 4.1., 4.3. Договору визначено, що орендна плата за один місяць за надане в оренду приміщення становить 3 000,00 грн. Орендна плата сплачується Орендарем одним платежем до 20 числа місяця що йде за попереднім. Сторони вправі письмово погодити строки оплати орендної плати відмінні від тих, які передбачені в даному пункті.

У п. 4.5. Договору встановлено, що орендна плата починає нараховуватись з моменту підписання Сторонами Акту прийому-передачі Приміщення.

Умовами п. 5.2.3. Договору передбачено, що Орендар має першочергове право викупу Приміщення в разі продажу його Орендодавцем.

За п. 5.2.5. Договору Орендар зобов`язується вчасно сплачувати орендні платежі.

Положеннями п. 10.8. Договору встановлено, що всі питання, неврегульовані даним Договором, регулюються відповідно до чинного законодавства України.

Договір підписано повноважними представниками сторін, скріплено печатками та посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Рогачем В.В. та зареєстровано в реєстрі за № 1632.

19.10.2017 Товариством з обмеженою відповідальністю "СЕРДОЛІК" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Кіровоград-Новобуд" підписано Акт прийому-передачі до Договору оренди нежитлового приміщення, за яким відповідно до п.2.2. Договору оренди нежитлового приміщення від 19.10.2017 Орендодавець передав, а Орендар прийняв нежилу будівлю-депо, загальною площею 916,1 м.кв., яка розташована за адресою м. Київ, проспект Перемоги, буд. 67, для ведення господарської діяльності Орендарем. Технічний стан приміщення задовільний (а.с. 5).

Право оренди також підвереджується наявним у матеріалах справи Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 19.10.2017 (а.с. 6).

04.12.2020 Товариством з обмеженою відповідальністю "СЕРДОЛІК" направлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Кіровоград-Новобуд" Претензію вих. № КСО 668/1 від 04.12.2020 по сплаті заборгованості по орендній платі, індексу інфляції та штрафних санкцій. Докази отримання вказаної претензії відповідачем у матеріалах справи відсутні. (а.с. 20-21)

07.12.2020 Товариством з обмеженою відповідальністю "СЕРДОЛІК" направлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Кіровоград-Новобуд" Заяву вих. № КСО 668/1 від 07.12.2020 про досудове врегулювання спору із вимогою сплатити заборгованість у розмірі 121 771,70 грн. Докази надсилання та отримання заяви у матеріалах справи відсутні. (а.с. 65-64)

Згідно тверджень позивача, відповідач у період з 18.10.2017 по 04.12.2020 заборгованість з орендної плати за Договором оренди нежилого будинку-депо від 18.10.2017 не сплатив, що стало підставою для звернення із вказаним позовом до суду про її стягнення, додатково заявивши до нарахування 7 319,51 грн втрат від інфляції та 5 151,19 грн 3% річних.

Відповідно до ст. 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

В силу ч. 1, 3 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Об`єктом оренди може бути, у тому числі нерухоме майно (будівлі, споруди, приміщення).

Згідно ч. 6 названої статті до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Параграфом 4 глави 58 Цивільного кодексу України (ст. 793-797) визначено особливості укладення договору найму будівлі або іншої капітальної споруди.

Нормами статті 793 Цивільного кодексу України, в редакції, чинній на день укладення договору, встановлено, що договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) укладається у письмовій формі. Договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) строком на три роки і більше підлягає нотаріальному посвідченню.

Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем 18.10.2017 на підставі Договору оренди нежилого будинку-депо виникли правовідносини з оренди нежилого приміщення.

Згідно ч. 1 ст. 761 Цивільного кодексу України право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права.

Наявність права власності Товариства з обмеженою відповідальністю "СЕРДОЛІК" на нерухоме майно, яке було об`єктом оренди підтверджується наявним у матеріалах справи Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 19.10.2017 та змістом п. 1.2. Договору, за яким приміщення належить Орендодавцеві на праві власності у відповідності до Договору купівлі-продажу № 15 від 26.02.1999 року та Орендодавець має право передавати його в користування (оренду).

За ст. 795 Цивільного кодексу України передання наймачеві будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту починається обчислення строку договору найму, якщо інше не встановлено договором.

Повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту договір найму припиняється.

Факт передання нежитлового приміщення в оренду підтверджується наявним у матеріалах справи Актом прийому-передачі від 19.10.2017, яке відповідно до п. 2.2. Договору вважається прийнятим з моменту його підписання сторонами.

Так, нежитлове приміщення (нежилий будинок - депо) вважається переданим відповідачу із 19.10.2017.

Частиною 1 статті 763 Цивільного кодексу України встановлено, що договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Строк договору оренди визначається за погодженням сторін, що передбачено ч. 4 ст. 284 Господарського кодексу України.

Так, п. 3.1. Договору встановлено, що останній набуває чинності з моменту підписання і діє до 19.10.2027.

Як повідомлено відповідачем у відзиві на позов та додатково підтверджено поданими суду доказами, 21.12.2017 на підставі Договору купівлі - продажу частини нерухомого майна, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "СЕРДОЛІК" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Кіровоград-Новобуд", останнім було придбано 1/2 частину у праві власності на нерухоме майно, яким є нежилий будинок - депо (літ. У), загальною площею 916,10 кв. метрів, який розташований за адресою: м. Київ, проспект Перемоги, будинок № 67 (п. 1 Договору).

Договір купівлі - продажу частини нерухомого майна від 21.12.2017 підписаний повноважними представниками сторін, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченком А.В. та зареєстрований у реєстрі за № 2724 (а.с. 103-104).

На підтвердження внесення відповідних змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності щодо реєстрації права власності на 1/2 частину у праві власності на нерухоме майно, а саме нежилого будинку - депо (літ. У) за Товариством з обмеженою відповідальністю "Кіровоград-Новобуд", відповідачем надано Витяг від 21.12.2017 (а.с. 105).

22.12.2017 на підставі Договору купівлі - продажу частини нерухомого майна, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "СЕРДОЛІК" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Кіровоград-Новобуд", останнім було придбано 1/2 частину у праві власності на нерухоме майно, яким є нежилий будинок - депо (літ. У), загальною площею 916,10 кв. метрів, який розташований за адресою: м. Київ, проспект Перемоги, будинок № 67 (п. 1 Договору).

Договір купівлі - продажу частини нерухомого майна від 22.12.2017 підписаний повноважними представниками сторін, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченком А.В. та зареєстрований у реєстрі за № 2741 (а.с. 106-107).

Відомості про право власності внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності щодо реєстрації права власності на 1/2 частину у праві власності на нерухоме майно, а саме нежилого будинку - депо (літ. У) за Товариством з обмеженою відповідальністю "Кіровоград-Новобуд", що підтверджується наявним у матеріалах справи Витягом від 22.12.2017.

Статтею 598 Цивільного кодексу України встановлено загальні підстави припинення зобов`язання, а саме зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Одна із законодавчо визначених підстав для припинення зобов`язання передбачена статтею 606 Цивільного кодексу України, зокрема зобов`язання припиняється поєднанням боржника і кредитора в одній особі.

Аналогічна підстава передбачена ч. 2 ст. 204 Господарського кодексу України, так за її змістом господарське зобов`язання припиняється у разі поєднання управленої та зобов`язаної сторін в одній особі. Зобов`язання виникає знову, якщо це поєднання припиняється.

За ч. 2 ст. 291 Господарського кодексу України договір оренди припиняється у разі, зокрема, викупу (приватизації) об`єкта оренди.

Згідно ч. 1 ст. 770 Цивільного кодексу України у разі зміни власника речі, переданої у найм, до нового власника переходять права та обов`язки наймодавця.

Із наявної у матеріалах справи Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 24.02.2021 № 245713851 (за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна: 000) у графі інформація про зміни права власності вбачається, що 21.12.2017 відбулась реєстрація переходу прав власності, а саме зменшення розміру частки у праві власності із 1 до 1/2 на підставі Договору купівлі - продажу частини нерухомого майна від 21.12.2017 за № 2724, а 22.12.2017 відбулось повне відчуження нерухомого майна на підставі Договору купівлі - продажу частини нерухомого майна від 22.12.2017 за № 2741 (а.с. 136-139).

Договір купівлі - продажу частини нерухомого майна від 21.12.2017 за № 2724 та Договір купівлі - продажу частини нерухомого майна від 22.12.2017 за № 2741 укладені між тими ж самим сторонами, щодо яких було укладено Договір оренди нежилого будинку-депо від 18.10.2017 та стосовно того ж самого нерухомого майна, яке перебувало у користуванні Товариства з обмеженою відповідальністю "Кіровоград-Новобуд" за Договором оренди нежилого будинку-депо від 18.10.2017.

Отже, враховуючи встановлені судом обставини щодо відчуження 22.12.2017 за Договором купівлі - продажу частини нерухомого майна за № 2741 іншої 1/2 частини нерухомого майна на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Кіровоград-Новобуд", відбулось повне відчуження нежилого будинку-депо (літ. У), загальною площею 916,1 м.кв., який розташований за адресою м. Київ, проспект Перемоги, буд. 67.

В силу дії законодавчо визначеної підстави відбулось поєднання в одній особі боржника (зобов`язана сторона) та кредитора (управлена сторона), саме в особі Товариства з обмеженою відповідальністю "Кіровоград-Новобуд", а тому Договір оренди нежилого будинку-депо від 18.10.2017 припинив свою дію з 22.12.2017 повністю.

Суд враховує, що позивачем заявлено до стягнення суму боргу за період із 18.10.2017 по 04.12.2020 у загальному розмірі 109 300,00 грн додатково заявивши до стягнення інфляційні нарахування у розмірі 7 319,51 грн та 3% річних у розмірі 5151,19 грн.

За положеннями ч. 1, 2, 5 ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном може вноситися за вибором сторін у грошовій або натуральній формі. Форма плати за користування майном встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Пунктами 4.1., 4.3. Договору визначено розмір орендної плати за один місяць у сумі 3000,00 грн та встановлено, що орендна плата сплачується орендарем одним платежем до 20 числа місяця що йде за попереднім.

Таким чином, положення наведених пунктів договору слід розуміти так, що орендна плата за користування нежитловим приміщенням за відповідний місяць, у якому було здійснене таке користування (поточний місяць), повинна бути сплачена до 20 числа місяця, який є наступним після такого місяця у якому було здійснене відповідне користування нежитловим приміщенням.

Для прикладу орендна плата за жовтень місяць 2017 року повинна бути внесена до 20 листопада 2017 року.

Початковий момент нарахування орендної плати визначено за п. 4.5. Договору саме з моменту підписання Сторонами Акту прийому-передачі нежитлового приміщення.

Таким чином, відповідач вважається таким, що почав користуватись нерухомим майном із 19.10.2017.

Однак, як встановлено вище зобов`язання за Договором оренди нежилого будинку-депо від 18.10.2017 припинились 22.12.2017 у повному обсязі, а тому у суду відсутні підстави щодо задоволення позову в частині стягнення заборгованості з орендної плати та нарахованих на суму боргу інфляційних нарахувань, 3% річних за період після 22.12.2017 року.

Періодом, за який можливе стягнення як суми основного боргу, так і нарахування на суму боргу за визначений період інфляційних нарахувань та 3% річних є період з 19.10.2017 по 22.12.2017, тобто заборгованість за жовтень 2017, листопад 2017 та грудень 2017.

Борг відповідача із орендної плати за жовтень місяць 2017 року рахується за період із 19.10.2017 по 31.10.2017, тобто за 13 днів.

Орендна плата за один день складає 96,77 грн (3000,00 грн / 31 день), тоді заборгованість за 13 днів жовтня 2017 року складає 1 258,01 грн.

Відповідач мав сплатити вказану суму боргу до 20.11.2017 включно, а тому прострочення оплати почалось із 21.11.2017.

Суд враховує, що відповідачем подано до суду заяву про застосування наслідків спливу позовної давності.

Відповідно до ч. 3-5 ст. 267 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

За ч. 1 ст. 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Позивачем направлено позовну заяву до суду 18.12.2020, строк тривалістю у три роки у межах якого позивач міг звернутися до суду із вимогою про стягнення боргу з орендної плати за жовтень 2017 року сплив 21.11.2020, а тому суд відмовляє у задоволенні вказаної вимоги.

Позивачем, також заявлено до стягнення суму інфляційних нарахувань за період листопад 2017 - жовтень 2020 у сумі 254, 47 грн та 3 % за період з 01.11.2017 по 04.12.2020 у сумі 120,64 грн.

Відповідно до норм ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення становить місяць.

Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Інфляційні нарахування на суму боргу та сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), які передбачені ст. 625 Цивільного кодексу України, не є штрафними санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні від боржника компенсації (плати) за користування утримуваними ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Кредитор вправі вимагати, в тому числі в судовому порядку, сплати боржником сум інфляційних нарахувань та процентів річних як разом зі сплатою суми основного боргу, так і окремо від неї. Період нарахування вказаних платежів законодавством не обмежений та здійснюється протягом всього часу існування прострочки виконання грошового зобов`язання.

Отже, кредитор вправі вимагати стягнення з боржника в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних до повного виконання грошового зобов`язання.

Суд перевіривши нарахування здійснені позивачем за допомогою системи "Законодавство" встановив, що останнім неправильно здійснено розрахунки, а саме для інфляційних нарахувань правильним буде період грудень 2017 - жовтень 2020 на суму боргу 1 258,01 грн та останні склали 232,83 грн, а для 3% річних правильним є період з 21.11.2017 по 04.12.2020 та останні склали 114,67 грн.

Однак, враховуючи положення ст. 257, 266 Цивільного кодексу України, заяву відповідача про застосування наслідків спливу позовної давності, позовна давність сплила і до додаткових вимог про стягнення суми інфляційних нарахувань та 3% річних, нарахованих на суму боргу за жовтень 2017, а тому суд відмовляє у задоволенні таких вимог.

Доказів сплати орендної плати за листопад 2017 року у розмірі 3000,00 грн відповідач не надав. Останній день для здійснення розрахунку з орендної плати за користування майном у листопаді 2017 року був 20.12.2017, тобто прострочення відповідача почалось із 21.12.2017. Оскільки позовна заява направлена до суду 18.12.2020, строк позовної давності позивачем не пропущено.

Позивачем також заявлено вимогу про стягнення інфляційних нарахувань на суму боргу 3000,00 грн за листопад 2017 за період грудень 2017 - жовтень 2020 у розмірі 555,24 грн та 3% річних за період з 01.12.2017 по 04.12.2020 у розмірі 271,00 грн.

Суд перевіривши розрахунки позивача, встановив, що на суму боргу за листопад 2017 у розмірі 3000,00 грн для інфляційних нарахувань правильним буде період січень 2018 - жовтень 2020 та останні склали 520,04 грн, для 3% річних правильним буде період із 21.12.2017 по 04.12.2020 та останні склали 266,07 грн.

Відповідачем також не спростована наявність заборгованості з орендної плати за грудень 2017, а саме по 21 грудня 2017 року, яка складає 1 983,79 грн, з них 1 935,40 грн орендна плата за користування протягом 20 днів грудня 2017 (3 000,00 грн/31 день = 96,77 грн/день х 20 днів = 1935,40 грн).

Оскільки 21.12.2017 відповідач набув у власність 1/2 частину орендованого приміщення, орендна плата за користування іншою орендованою 1/2 частиною приміщення за 21.12.2017 склала 48,39 грн.

Останнім днем для здійснення розрахунків з орендної плати за грудень 2017 року був 20.01.2018, тобто прострочення відповідача почалось із 21.01.2018. Строк позовної давності позивачем не пропущено.

Позивачем за грудень 2017 року заявлено до стягнення інфляційні нарахування на суму боргу 3000,00 грн за період січень 2018 - жовтень 2020 у розмірі 520,04 грн та 3% річних на суму боргу 3000,00 грн за період з 01.01.2018 по 04.12.2020 у розмірі 263,36 грн.

Здійснивши власні розрахунки суд встановив, що інфляційні нарахування на суму боргу 1983,79 грн за період лютий 2018 - жовтень 2020 склали 309,48 грн, а 3% річних на суму боргу 1983,79 грн за період з 21.01.2018 по 04.12.2020 склали 170,89 грн.

Відповідно до статті 74 Господарського процесуального Кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно частини 1 статті 76 Господарського процесуального Кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 78 Господарського процесуального кодексу України визначено, що достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Приписами статті 79 Господарського процесуального Кодексу України передбачено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до пункту 1 статті 86 Господарського процесуального Кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог у загальному розмірі 6 250,27 грн, з яких: 4 983,79 грн основний борг, 829,52 грн інфляційні нарахування та 436,96 грн 3 % річних.

Відповідно до норм ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судовий збір, який підлягає до стягнення із відповідача складає 107,83 грн.

Керуючись ст. 74, 76, 77, 129, 233, 236-241, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Кіровоград-Новобуд" (25031, м. Кропивницький, проспект Університетський, буд. 25; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сердолік" (02660, м. Київ, вул. Пухівська, буд. 4; ) заборгованість у розмірі 6 250,27 грн, з яких 4 983,79 грн основного боргу, 829,52 грн інфляційних втрат, 436,96 грн 3% річних, а також 107,83 грн сплаченого судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині позову відмовити.

Повідомити учасників справи про відсутність у суду технічної можливості надавати інформацію про вебадресу судового рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень одночасно з врученням (надсиланням/видачею) копії повного або скороченого такого рішення до затвердження Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Ознайомитись з електронною копією судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень можна за його вебадресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копії рішення надіслати Товариству з обмеженою відповідальністю "Сердолік" (02660, м. Київ, вул. Пухівська, буд. 4); Товариству з обмеженою відповідальністю "Кіровоград-Новобуд" (25031, м. Кропивницький, проспект Університетський, буд. 25).

Повне рішення складено 15.03.2021.

Суддя О.Л. Бестаченко