УХВАЛА

м. Київ

18.03.2021Справа № 910/3892/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Бондарчук В.В., розглянувши позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Просперіс Агро М», м. Миколаїв

до

1. Фонду державного майна України, м. Київ

2. Державного підприємства «Радгосп "Виноградна долина"», Миколаївська обл., Веселинівський р-н, с. Варюшине

про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Просперіс Агро М» (далі - ТзОВ «Просперіс Агро М»/позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Фонду державного майна України (далі - ФДМ/відповідач-1) та Державного підприємства «Радгосп "Виноградна долина"» (далі - ДП «Радгосп "Виноградна долина"»/відповідач-2) про визнання права власності на врожай 2020 року, а саме: насіння просо вагою 44 950 кг, яке було зібране за договором №10/03 від 10.03.2020 про спільний обробіток земельних ділянок та вирощування сільськогосподарської продукції, за Товариством з обмеженою відповідальністю «Просперіс Агро М».

Ознайомившись із поданою позовною заявою, суд встановив, що заява не відповідає вимогам ст. ст. 162, 164 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), внаслідок чого така заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 162 ГПК України, позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців); відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Як вбачається зі змісту поданої ТзОВ «Просперіс Агро М» позовної заяви, позивач визначив відповідачем-1 - Фонд державного майна України, ідентифікаційний код 14312387, юридична адреса: 01133, місто Київ, вулиця Генерала Алмазова, будинок 18/9.

Згідно ч. 4 ст. 89 Цивільного кодексу України до єдиного державного реєстру вносяться відомості про організаційно-правову форму юридичної особи, її найменування, місцезнаходження, органи управління, філії та представництва, мету установи, а також інші відомості, встановлені законом.

При цьому, відповідно до ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадський формувань» внесені до Єдиного державного реєстру документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Водночас, згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 17.03.2021 ідентифікаційним кодом Фонду державного майна України є 00032945, а за ідентифікаційним кодом 14312387 зареєстрована інша юридична особа.

Крім того, позивачем вказано неповну адресу місцезнаходження відповідача-2 - Державного підприємства «Радгосп "Виноградна долина"».

Тобто, всупереч вимогам ст. 162 ГПК України, позивачем зазначено невірний ідентифікаційний код відповідача-1 - Фонду державного майна України та неповну адресу місцезнаходження відповідача-2 - Державного підприємства «Радгосп "Виноградна долина"».

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 164 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Згідно ч. 1 ст. 27 ГПК України позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

У відповідності до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходженням відповідача-2 - Державного підприємства «Радгосп "Виноградна долина"», ідентифікаційний код 044143995, станом на 17.03.2021, є: 57047, Миколаївська область, Веселинівський район, село Варюшине, вулиця Тополина, будинок 30.

Як встановлено судом, позивачем в якості доказів направлення на адресу відповідача-2 копії позову та доданих до нього документів долучено опис вкладення у цінний лист від 11.03.2021, службовий та фіскальний чеки поштової установи, зі змісту яких вбачається направлення відповідачу-2 копії позовної заяви з додатками на адресу: 57047, Миколаївська область, Веселинівський район, село Варюшине.

Проте, відомостей про направлення копії позовної заяви з додатками відповідачу за адресою: 57047, Миколаївська область, Веселинівський район, село Варюшине, вулиця Тополина, будинок 30, зазначені вище опис вкладення та чеки не містять.

Таким чином, додані до позову опис вкладення у цінний лист від 11.03.2021, службовий та фіскальний чеки поштової установи не можуть бути прийняті судом як належні докази на підтвердження відправлення відповідачу-2 копії позовної заяви з усіма доданими до неї документами, яка надійшла до Господарського суду міста Києва.,

Крім того, згідно п.3 ч.3 ст.162, п.п. 1, 2, 3 ч.1 ст.163 ГПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці. Ціна позову визначається: 1) у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку; 2) у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна; 3) у позовах, які складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог.

Велика Палата Верховного Суду постановою від 25.08.2020 у справі №910/13737/19 зазначила, що майновий позов (позовна вимога майнового характеру) - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці.

Тобто, будь-який майновий спір має ціну. Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми використання останнього.

Отже, судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, стягнення, витребування або повернення майна - як рухомих речей, так і нерухомості - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

Наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову (постанова Великої Палати Верховного Суду від 26.02.2019 року у справі № 907/9/17, провадження № 12-76гс18).

Натомість до позовних заяв немайнового характеру відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці. Під немайновим позовом слід розуміти вимогу про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що не піддається грошовій оцінці.

Так, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п.п. 1, 2 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору встановлюється у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; для позову немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Станом на 01.01.2021 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 2 270,00 грн.

При цьому, за змістом ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Дослідивши предмет та підстави позову, за висновками суду, заявлена позивачем позовна вимога про визнання права власності на врожай 2020 року має майновий характер, а тому розмір ставки судового збору за її подання визначається на підставі ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» .

Отже, сума судового збору, яка підлягала сплаті позивачем складає 1,5 % вартості спірного майна, але не менше 2 270,00 грн.

Водночас, як вбачається з матеріалів позовної заяви, ТзОВ «Просперіс Агро М» не надано жодних доказів на підтвердження вартості спірного майна та не сплачено судовий збір за подання даного позову до Господарського суду міста Києва.

За приписами частини 1 статті 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, перелічене вище тягне за собою залишення позовної заяви без руху з наданням строку для усунення недоліку шляхом зазначення вірного ідентифікаційного коду відповідача-1, повної адреси місцезнаходження відповідача-2, надання документів, що підтверджують відправлення відповідачу-2 копії позовної заяви і доданих до неї документів на адресу місцезнаходження, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, докази на підтвердження вартості спірного майна станом на дату звернення до суду з даною позовною заявою, а також надання доказів сплати судового збору в розмірі 1,5 % вартості спірного майна, але не менше 2 270,00 грн.

Суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до ч. 4 ст. 174 ГПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Керуючись ст.ст. 162, 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Просперіс Агро М» до Фонду державного майна України та Державного підприємства «Радгосп "Виноградна долина"» про визнання права власності залишити без руху.

Встановити Товариству з обмеженою відповідальністю «Просперіс Агро М» строк для усунення недоліків позовної заяви - протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя В.В. Бондарчук