ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2021 року м. Харків Справа № 913/606/20

Провадження № 3/913/606/20

Господарський суд Луганської області у складі судді Секірського А.В., за участю секретаря судового засідання Пати А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження матеріали справи за позовом

Фермерського господарства "ЖММ-2", село Голикове Кремінського району Луганської області

до Головного управління Держгеокадастру у Луганській області, м. Сєвєродонецьк Луганської області

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - громадян-членів Фермерського господарства "ЖММ-2":

1. ОСОБА_1 , село Боровеньки Кремінського району Луганської області

2. ОСОБА_2 , село Червонопопівка Кремінського району Луганської області

3. ОСОБА_3 , село Червонопопівка Кремінського району Луганської області

4. ОСОБА_2 , смт. Борівське, м. Сєвєродонецьк Луганської області

5. ОСОБА_4 , м. Кремінна Луганської області

6. ОСОБА_5 , м. Сєвєродонецьк Луганської області

7. ОСОБА_6 , село Боровеньки Кремінського району Луганської області

8. ОСОБА_7 , смт. Борівське, м. Сєвєродонецьк Луганської області

9. ОСОБА_8 , м. Сєвєродонецьк Луганської області

10. ОСОБА_9 , м. Сєвєродонецьк Луганської області

11. ОСОБА_10 , м. Сєвєродонецьк Луганської області

12. ОСОБА_11 , м. Сєвєродонецьк Луганської області

13. ОСОБА_12 , м. Кремінна Луганської області

14. ОСОБА_13 , м. Кремінна Луганської області

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Кремінської міської ради, м. Кремінна Луганської області

про визнання незаконними і скасування наказів та зобов`язання вчинити певні дії

в присутності представників учасників справи:

від позивача - Бурдукова М.В. - адвокат, ордер серії ХВ № 000062 від 17.09.2020;

від відповідача - представник не прибув;

від третіх осіб - громадян-членів Фермерського господарства "ЖММ-2" - представники не прибули;

від третьої особи - Кремінської міської ради - представник не прибув.

в с т а н о в и в:

Фермерське господарство "ЖММ-2" 27.10.2020 звернулося до Господарського суду Луганської області з позовною заявою до Головного управління Держгеокадастру у Луганській області, в якій просить:

- визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Луганській області від 18.02.2020 № 845-сг "Про відмову у затвердженні документації із землеустрою та наданні у власність земельної ділянки";

- визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Луганській області від 28.07.2020 № 2853-сг "Про припинення права постійного користування землею";

- визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Луганській області від 03.08.2020 № 3143-сг "Про відмову у затвердженні документації із землеустрою та наданні у власність земельної ділянки";

- зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Луганській області погодити Технічну документацію із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок державної власності сільськогосподарського призначення, розташованих за межами населених пунктів на території, яка за даними Державного земельного кадастру враховується в Чевонопартизанській сільській раді Кремінського району Луганської області, що перебувають у постійному користуванні члена Фермерського господарства "ЖММ-2" громадянина ОСОБА_2 , кадастровий номер земельної ділянки: :04:003:0043 та надати у власність членам Фермерського господарства "ЖММ-2" земельні ділянки з кадастровими номерами: :04:003:0059, :04:003:0060, :04:003:0062, :04:003:0063, :04:003:0064, :04:003:0065, :04:003:0066, :04:003:0067, :04:003:0068, :04:003:0069, :04:003:0070, :04:003:0071, :04:003:0072, :04:003:0073 для ведення фермерського господарства.

Позов обґрунтований тим, що ОСОБА_2 , якому на підставі Державного акта на право постійного користування землею серії І-ЛГ № 017954 надано в постійне користування земельну ділянку площею 63,9000 га для ведення фермерського господарства та який є членом Фермерського господарства "ЖММ-2", звернувся до Головного управління Держгеокадстру у Луганській області з нотаріально посвідченою заявою від 16.07.2019 про надання згоди на поділ вказаної земельної ділянки.

Головним управлінням Держгеокадастру у Луганській області наказом від 01.08.2019 № 1639-сг надано згоду на поділ земельної ділянки.

Загальними зборами голови та членів Фермерського господарства "ЖММ-2", оформленими протоколом № 3, прийнято рішення про розпаювання земель господарства між 14 членами Фермерського господарства "ЖММ-2".

Правокористувач земельної ділянки - ОСОБА_2 заявою від 03.12.2019, посвідченою нотаріально, надав згоду на поділ земельної ділянки на 14 рівноцінних земельних ділянок, з метою розподілу між громадянами-членами Фермерського господарства "ЖММ-2", які мають право на безоплатну передачі їм у власність земельних ділянок в розмірі земельної частки (паю).

Після виготовлення Технічної документації ОСОБА_2 двічі звертався до Головного управління Держгеокадастру у Луганській області із заявами про затвердження технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок.

За результатами розгляду звернень Головним управлінням Держгеокадастру у Луганській області видані накази від 18.02.2020 № 845-сг та від 03.08.2020 № 3143-сг "Про відмову у затвердженні документації із землеустрою та наданні у власність земельної ділянки", якими відмовлено у передачі у власність громадянам членам Фермерського господарства "ЖММ-2" земельних ділянок, утворених шляхом поділу земельної ділянки загальною площею 63,9000 га, кадастровий номер :04:003:0043, для ведення фермерського господарства, розташованої за межами населених пунктів на території, яка за даними Державного земельного кадастру враховується в Червонопопівський сільській раді Кремінського району Луганської області:

- до моменту усунення зауважень у технічній документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок та приведення його у відповідність до вимог чинного законодавства України (наказ від 18.02.2020 № 845-сг);

- з підстав того, що згідно ст. 186 Земельного кодексу України Технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок не підлягає затвердженню Головним управлінням Держгеокадастру у Луганській області (документ затверджується замовником Технічної документації); невідповідність вимогам ст. 32 Земельного кодексу України, а саме, нормами зазначеної статті передбачено, що громадянам України - членам фермерських господарства передаються безоплатно у приватну власність надані їм у користування земельні ділянки у розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території відповідної ради. Отже, безоплатно отримати земельну ділянку у розмірі земельної частки (паю) може безпосередньо особа, на ім`я якої видавався Державний акт на право постійного користування землею (від 03.08.2020 № 3143-сг).

Наведені відповідачем в наказах зауваження є безпідставними та суперечать змісту Технічної документації, яка відповідає вимогам чинного законодавства України, зокрема, ст. 56 Закону України "Про землеустрій". Крім того, Земельним кодексом України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у задоволенні клопотання щодо погодження Технічної документації та наданні земельної ділянки у власність. При цьому, чинним законодавством не передбачено право розпорядника земель відступати від положень ст. 186-1 Земельного кодексу України.

Крім того, позивачу стало відомо про існування наказу Головного управління Держгеокадастру у Луганській області від 28.07.2020 № 2853-сг, яким громадянину ОСОБА_2 припинено право постійного користування земельною ділянкою загальною площею 63,90 га у зв`язку із добровільною відмовою від права користування земельною ділянкою. На думку позивача вказаний наказ є незаконним, оскільки ніякої добровільної відмови від спірної земельної ділянки жодна особа не надавала відповідачу. Відповідачу була надана лише згода на поділ та об`єднання земельних ділянок, а не відмова, що є різними правовими категоріями. Внаслідок позбавлення позивача права постійного користування земельною ділянкою відповідач мотивуючи свою відмову в наданні у власність членам Фермерського господарства "ЖММ-2" земельних ділянок, утворених внаслідок поділу земельної ділянки, що перебувала в постійному користуванні позивача, про що відповідачем були видані відповідні накази від 05.10.2020, які фактично мотивовано невизнанням відповідачем права постійного користування земельною ділянкою позивачем.

З огляду на викладене, позивач вважає, що дії відповідача у відмові в погодженні Технічної документації та припиненні права користування земельною ділянкою, не узгоджуються із вимогами ст. 19 Конституції України, рішення є незаконними та такими, що створили загрозу існування позивача як суб`єкта господарювання через унеможливлення володіння та користування Фермерським господарством "ЖММ-2" земельною ділянкою, наданою для його створення, тому підлягають скасуванню.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.10.2020 позовну заяву передано на розгляд судді Секірському А.В.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 02.11.2020 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк на усунення недоліків.

Ухвалою суду від 16.11.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 913/606/20, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження, повідомлено учасників справи про призначення справи до розгляду в підготовчому провадженні на 08.12.2020 та встановлено учасникам справи строк на подачу заяв по суті справи.

24.11.2020 Фермерським господарством "ЖММ-2" подано заяву № 02-11/2 про забезпечення позову шляхом:

- накладення арешту на земельні ділянки за кадастровими номерами: :04:003:0059, :04:003:0060, :04:003:0062, :04:003:0063, :04:003:0064, :04:003:0065, :04:003:0066, :04:003:0067, :04:003:0068, :04:003:0069, :04:003:0070, :04:003:0071, :04:003:0072, :04:003:0073, які розташовані за межами населених пунктів на території Червонопопівської сільської ради Кремінського району Луганської області;

- заборони Головному управлінню Держгеокадастру у Луганській області вчиняти будь-які дії, спрямовані на розпорядження, зміну цільового призначення, поділ чи об`єднання, оголошення аукціонів, конкурсів або торгів щодо викупу, передачі у власність, в користування та укладення відповідних договорів, включення до переліку земельних ділянок, право оренди на які підлягає продажу на земельних торгах (аукціоні), передання у власність чи надання в користування земельних ділянок за кадастровими номерами: :04:003:0059, :04:003:0060, :04:003:0062, :04:003:0063, :04:003:0064, :04:003:0065, :04:003:0066, :04:003:0067, :04:003:0068, :04:003:0069, :04:003:0070, :04:003:0071, :04:003:0072, :04:003:0073, які розташовані за межами населених пунктів на території Червонопопівської сільської ради Кремінського району Луганської області;

- заборони будь-яким особам вчиняти будь-які дії, спрямовані на реєстрацію права власності та інших речових прав щодо земельних ділянок за кадастровими номерами: :04:003:0059, :04:003:0060, :04:003:0062, :04:003:0063, :04:003:0064, :04:003:0065, :04:003:0066, :04:003:0067, :04:003:0068, :04:003:0069, :04:003:0070, :04:003:0071, :04:003:0072, :04:003:0073, які розташовані за межами населених пунктів на території Червонопопівської сільської ради Кремінського району Луганської області.

Ухвалою суду від 24.11.2020 у задоволенні заяви Фермерського господарства "ЖММ-2" від 02.11.2020 № 02-11/2 про забезпечення позову відмовлено.

Відповідачем у справі - Головним управлінням Держгеокадастру у Луганській області надіслано клопотання від 03.12.2020 № б/н, яке одержано судом 03.12.2020 о 17 год. 38 хв., в якому посилаючись на дослідження значного обсягу документів та інформації для підготовки відзиву на позовну заяву відповідач просить:

- розгляд справи відкласти на інший день та час;

- строк проведення підготовчого провадження продовжити на 30 днів;

- продовжити строк для надання відзиву на позовну заяву.

Дане клопотання сформоване заявником за допомогою підсистеми "Електронний суд" та зареєстроване в автоматизованій системі "Діловодство спеціалізованого суду" 04.12.2020.

Відповідач відзивом від 04.12.2020 № б/н проти заявлених вимог заперечує, посилаючись на те, що відповідно до ч. 12 ст. 186 Земельного кодексу України технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок затверджується замовником, тобто в даному випадку ОСОБА_2 . Головне управління Держгеокадастру у Луганській області немає повноважень щодо затвердження технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок, а відповідно не може приймати рішення щодо затвердження такої документації, тому вимога про скасування наказу від 03.08.2020 № 3143-сг є необґрунтованою.

Що стосується оскарження наказу від 18.02.2020 № 845-сг, то відповідач зазначає, що даний наказ не створив жодних юридичних наслідків для позивача, оскільки на аналогічне клопотання позивача було прийнято нове рішення, а саме наказ від 03.08.2020 № 3143-сг.

Що стосується скасування наказу від 28.07.2020 № 2853-сг, то відповідний наказ було прийнято на підставі клопотання ОСОБА_2 від 01.07.2020 № 31-4289/0/1-20 про припинення права користування земельною ділянкою. За приписами п. "а" ч. 1 ст. 141 Земельного кодексу України добровільна відмова від права користування земельною ділянкою є підставою для припинення права користування. Отже, право постійного користування земельною ділянкою було припинено, у зв`язку з добровільною відповідною ОСОБА_2 . На підставі вказаного наказу відповідачем розпочато реєстраційні дії щодо внесення запису про припинення права постійного користування землею до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Оскільки наказ від 28.07.2020 № 2853-сг жодним чином не порушує права і законні інтереси позивача, прийнятий на підставі закону та в межах повноважень Головного управління Держгеокадастру у Луганській області, тому відсутні підстави для його скасування.

Крім того, відповідно до висновку про розгляд технічної документації щодо поділу та об`єднання земельних ділянок, що наданий Головним управлінням Держгеокадастру у Луганській області члену Фермерського господарства "ЖММ-2" громадянину ОСОБА_2 , погоджено технічну документацію із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок державної власності сільськогосподарського призначення, розташованих за межами населених пунктів на території, яка за даними Державного земельного кадастру враховується в Червонопопівській сільській раді Кремінського району Луганської області, що перебувають у постійному користуванні члена Фермерського господарства "ЖММ-2" громадянина ОСОБА_2 , кадастровий номер :04:003:0043. У зв`язку з чим, вимога про погодження технічної документації є необґрунтованою, оскільки Головне управління Держгеокадастру у Луганській області погодило таку документацію.

Також відповідач зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 31 Земельного кодексу України громадяни-члени фермерського господарства мають право на одержання безоплатно у власність із земель державної і комунальної власності земельних ділянок у розмірі земельної частки (паю). Статтею 13 Закону України "Про фермерське господарство" визначено, що членам фермерських господарств передаються безоплатно у приватну власність із раніше наданих їм у користування земельні ділянки у розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території відповідної ради. Наказом Головного управління Держгеокадастру у Луганській області від 28.07.2020 № 2853-сг припинено право позивача на постійне користування земельною ділянкою, тому члени Фермерського господарства "ЖММ-2" не можуть отримати земельні ділянки у власність, у зв`язку з добровільною відмовою від права постійного користування земельною ділянкою громадянином ОСОБА_2 . Станом на теперішній час відповідна земельна ділянка з кадастровим номером :04:003:0043 не перебуває у користуванні Фермерського господарства "ЖММ-2", тобто, виходячи із положень ст. 32 Земельного кодексу України члени фермерського господарства не мають права на виділення частки (паю) із цієї земельної ділянки.

Враховуючи викладене, позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню у зв`язку з необґрунтованістю та безпідставністю, оскільки відсутній сам предмет позову, а саме, право позивача на отримання земельної ділянки, в порядку, визначеному ст. 32 Земельного кодексу України.

Також, відповідачем у відзиві заявлено клопотання про проведення підготовчого засідання без участі представника Головного управління Держгеокадастру у Луганській області.

Судом розглянуто поданий Головним управлінням Держгеокадастру у Луганській області відзив на позовну заяву та долучено до матеріалів справи.

У судове засідання прибув представник позивача.

Відповідач правом на участь у судовому засіданні не скористався, проте заявив клопотання про проведення підготовчого засідання без участі представника Головного управління Держгеокадастру у Луганській області.

Ухвалою суду від 08.12.2020 повідомлено учасників справи про відкладення розгляду справи в підготовчому провадженні на 22.12.2020.

Позивач у відповіді на відзив від 21.12.2020 № 21-12/1 на доводи відповідача, що наказ від 18.02.2020 № 845-сг не створив жодних юридичних наслідків для позивача через існування наказу від 03.08.2020 № 3143-сг зазначає, що відповідач, окрім припущень, нормативно не обґрунтував своє твердження, як і не визнав в жодному своєму наказі відсутність порушень щодо попередньої відмови, адже повторна відмова стосувалася вже інших підстав. При цьому, за умови належного обґрунтування свого першого рішення та зазначення у ньому усіх вичерпних підстав для відмови, які нібито існують на думку відповідача, позивач мав би можливість оскаржити його у судовому порядку та обґрунтувати перед судом свою незгоду із усіма аргументами, які чітко зазначені в рішенні. Натомість застосування відповідачем у кожному випадку інших підстав зумовило ситуацію, за якої питання щодо земельної ділянки фермерського господарства залишається невирішеним й досі.

Стосовно доводів відповідача щодо нібито добровільної відмови ОСОБА_2 від земельної ділянки позивач зазначає, що із рукописної заяви ОСОБА_2 від 01.07.2020 вбачається, що саме у зв`язку із отриманням наказу відповідача від 01.08.2019 № 1639-сг він просив надати дозвіл на припинення права постійного користування на земельну ділянку, а не добровільної відмови від такої. Тобто подання цієї заяви було викликане саме поясненнями відповідача, що перед наданням у власність 14 новоутворених земельних ділянок потрібно вирішити питання із правом постійного користування, а не тому, що ОСОБА_2 раптом вирішив відмовитися від земельної ділянки, яку поділив, тому посилання відповідача на ст. 142 Земельного кодексу України є хибним.

Також позивач вказує, що внаслідок позбавлення позивача права постійного користування земельною ділянкою відповідач мотивував свою відмову в наданні у власність членам фермерського господарства земельних ділянок, утворених внаслідок поділу земельної ділянки, що перебувала в постійному користуванні позивача, що відповідач і підтверджує у своєму відзиві, визнаючи фактичне позбавлення позивача земельної ділянки. При цьому, у відзиві відповідач жодним чином не обґрунтував правових підстав відмови у передачі земельної ділянки у приватну власність ОСОБА_2 , на ім`я якого і видавався Державний акт та яким було створено фермерське господарство. Тобто, спірні накази фактично мотивовані невизнанням відповідачем права постійного користування земельною ділянкою позивача.

У судове засідання 22.12.2020 прибув представник позивача.

Відповідач правом на участь у судовому засіданні не скористався, хоча про дату, час та місце судового засідання був повідомлений завчасно 15.12.2020, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Ухвалою суду від 22.12.2020 залучено до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача громадян-членів Фермерського господарства "ЖММ-2", за ініціативою суду продовжено підготовче провадження на 30 днів до 15.02.2021, повідомлено учасників справи про відкладення розгляду справи в підготовчому провадженні на 19.01.2021.

Відповідачем у справі - Головним управлінням Держгеокадастру у Луганській області надіслано клопотання від 30.12.2020 № б/н, сформоване за допомогою підсистеми "Електронний суд", яке одержано судом 30.12.2020 о 17 год. 41 хв. та зареєстровано в автоматизованій системі "Діловодство спеціалізованого суду" 31.12.2020. У вказаному клопотанні відповідач посилаючись на надмірний обсяг доказів, які додані відповідачем до відзиву на позову заяву, просить взяти до уваги докази, додані до відзиву, що були надіслані до суду та позивачу, без надсилання їх третім особам, що не заявляють самостійних вимог, згідно ст. 80 ГПК України та долучити до матеріалів справи докази направлення копій відзиву третім особам. Одержані від відповідача документи розглянуті судом та долучені до матеріалів справи.

18.01.2021 позивачем у справі на виконання ухвали суду від 22.12.2020 за супровідним листом від 12.01.2021 надані докази вручення третім особам копії позовної заяви і доданих до неї документів, які судом розглянуті та долучаються до матеріалів справи.

Також 18.01.2021 судом від третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - громадян-членів Фермерського господарства "ЖММ-2" одержані пояснення щодо позову та відзиву Головного управління Держгеокадастру у Луганській області.

Третя особа - ОСОБА_1 у поясненнях від 11.01.2021 № б/н підтримує заявлені Фермерським господарством "ЖММ-2" позовні вимоги. Проти доводів відповідача, викладених у відзиві, заперечує, оскільки позиція відповідача є абсолютно суперечливою із дійсними обставинами справи та правовими нормами. Відповідач у відзиві визнає, що надав згоду на поділ земельної ділянки. Тобто, відповідач визнав право землекористувача на поділ земельної ділянки з метою розподілу між громадянами-членами Фермерського господарства "ЖММ-2". При цьому, відповідач вважає позовні вимоги безпідставними, не наводячи жодного правового обґрунтування та логіки. Також відповідач навмисно зазначає про неіснуючу добровільну відмову ОСОБА_2 від земельної ділянки, що є внесенням до офіційних документів завідомо неправдивої інформації. Бо саме у зв`язку з наданням згоди на поділ земельної ділянки ОСОБА_2 просив надати дозвіл на припинення права постійного користування земельною ділянкою. Тобто, саме заради подальшої реалізації положень ст.ст. 3, 8, 13, 14, 19 Конституції України, частин 1 та 2 ст. 13 Закону України "Про фермерське господарство", ст.ст. 31, 32 Земельного кодексу України щодо права на одержання безоплатно у власність із земель державної і комунальної власності земельних ділянок у розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, була подана відповідна заява. За таких обставин, означена заява, з огляду на її фактичний зміст, ніяким чином не є заявою про добровільну відмову від земельної ділянки, оскільки направлена на дооформлення поділу та об`єднання земельних ділянок із наданням їх у власність членам фермерського господарства. Таким чином, відзив відповідача не вмотивовує жодним чином правомірність спірних рішень, позовних вимог відповідач не спростував. Також третьою особою заявлено клопотання про розгляд справи без її участі через карантинні заходи та територіальну віддаленість суду.

Третя особа - ОСОБА_2 у поясненнях від 06.01.2021 № б/н підтримує заявлені Фермерським господарством "ЖММ-2" позовні вимоги. Проти доводів відповідача, викладених у відзиві, заперечує, оскільки позиція відповідача є абсолютно суперечливою із дійсними обставинами справи та правовими нормами. Відповідач у відзиві визнає, що надав йому згоду на поділ земельної ділянки. Тобто, відповідач визнав його право на поділ земельної ділянки з метою розподілу між громадянами-членами Фермерського господарства "ЖММ-2", так і особисто йому. Втім, відповідач спромігся йому відмовити в отриманні у власність земельної ділянки всупереч прямої вказівки закону. Але при цьому, відповідач вважає позовні вимоги безпідставними, не наводячи жодного правового обґрунтування. Також відповідач навмисно зазначає, що він нібито добровільно відмовився від земельної ділянки, яку отримав у постійне користування і все життя працював на ній, тому це є внесенням до офіційних документів завідомо неправдивої інформації. Оскільки самі ж працівники відповідача пояснювали, що не можуть надати членам фермерського господарства земельні ділянки у власність, доки є Державний акт, тому потрібна його заява про дозвіл на припинення права постійного користування земельною ділянкою, у зв`язку із тим, що при поділі земельної ділянки скасовується кадастровий номер. Саме тому, у зв`язку із наданням відповідачем згоди на поділ земельної ділянки, в заяві від 01.07.2020 він і просив надати дозвіл на припинення права постійного користування земельною ділянкою з метою отримання у власність новоутворених земельних ділянок членами фермерського господарства. Відтак, означена заява ніяким чином не є його добровільною відмовою від земельної ділянки. Таким чином, відзив відповідача є формальною відпискою, що жодним чином не вмотивовує правомірність спірних рішень, а вказує на спроби та намагання певних осіб за допомогою відповідача відібрати його земельну ділянку. Також третьою особою заявлено клопотання про розгляд справи без її участі у зв`язку із похилим віком, незадоволеним станом здоров`я, оголошеним в Україні карантином та великою територіальною віддаленістю суду.

Аналогічні за змістом пояснення та клопотання надані третьою особою ОСОБА_3 .

Третя особа - ОСОБА_2 у поясненнях від 11.01.2021 № б/н підтримує заявлені Фермерським господарством "ЖММ-2" позовні вимоги. Проти доводів відповідача, викладених у відзиві, заперечує, оскільки відповідач фактично поставив під загрозу існування господарства, бо заявляє, що є добровільна відмова від земельної ділянки, що перебуває у постійному користуванні Фермерського господарства "ЖММ-2", але це не відповідає дійсним обставинам справи та рішенню про розпаювання землі. Також третьою особою заявлено клопотання про розгляд справи без її участі через карантинні заходи.

Аналогічні за змістом пояснення та клопотання надані третьою особою ОСОБА_7 .

Третя особа - ОСОБА_4 у поясненнях від 11.01.2021 № б/н підтримує заявлені Фермерським господарством "ЖММ-2" позовні вимоги. Проти доводів відповідача, викладених у відзиві, заперечує, оскільки своїми діями відповідач незаконно перешкоджає фермерському господарству у вирішенні земельного питання, а їй в отриманні у власність земельної ділянки, право на яку гарантоване Конституцією України, Законом України "Про фермерське господарство" та Земельним кодексом України. Також третьою особою заявлено клопотання про розгляд справи без її участі через карантинні заходи.

Аналогічні за змістом пояснення та клопотання надані третіми особами ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 .

Третя особа - ОСОБА_6 у поясненнях від 11.01.2021 № б/н підтримує заявлені Фермерським господарством "ЖММ-2" позовні вимоги. Проти доводів відповідача, викладених у відзиві, заперечує, оскільки відмови Головного управління Держгеокадастру у Луганській області у наданні у власність земельної ділянки порушують права, які гарантовані ст.ст. 13, 14 Конституції України, частинами 1 та 2 ст. 13 Закону України "Про фермерське господарство", ст.ст. 31, 32 Земельного кодексу України щодо права на одержання безоплатно у власність із земель державної і комунальної власності земельних ділянок у розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства. Також третьою особою заявлено клопотання про розгляд справи без її участі через карантинні заходи.

Надані третіми особами пояснення розглянуті судом та долучаються до матеріалів справи.

Представником позивача 18.01.2021 повідомлено суд про неможливість прийняття участі у судовому засіданні 19.01.2021 за сімейними обставинами.

Відповідач у запереченнях на відповідь на відзив позивача від 18.01.2021, сформованих за допомогою підсистеми "Електронний суд", які одержані судом 18.01.2021 о 17 год. 34 хв. та зареєстровані в автоматизованій системі "Діловодство спеціалізованого суду" 19.01.2021, зазначив, що на підставі наказу від 28.07.2020 № 2853-сг "Про припинення права постійного користування землею" Головним управлінням Держгеокадастру у Луганській області здійснено державну реєстрацію припинення права постійного користування земельною ділянкою з кадастровим номером :003:0043. Внаслідок поділу вказаної земельної ділянки новоутворені земельні ділянки, зареєстровані у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про право власності за державою в особі Головного управління Деожгеокадастру у Луганській області. Крім того, відповідно до ч. 12 ст. 186 Земельного кодексу України затвердження Технічної документації щодо поділу та об`єднання земельних ділянок здійснюється замовником, тобто, самим ОСОБА_2 . Посилання позивача на необхідність одночасного погодження документації зі сторони Головного управління Держгеокадастру у Луганській області та передачі у власність новоутворених земельних ділянок членам Фермерського господарства "ЖММ-2" є безпідставними, законодавчо необґрунтованими. Позивач фактично здійснює підміну понять: "погодження" та "затвердження", що призводить до неправильного тлумачення норм земельного законодавства.

Щодо тверджень позивача на незаконне припинення права постійного користування земельною ділянкою за ОСОБА_2 відповідач посилається на те, що за приписами п. "а" ч. 1 ст. 141 Земельного кодексу України підставою припинення права користування земельною ділянкою є добровільна відмова від права користування земельною ділянкою. Згідно з клопотанням ОСОБА_2 від 01.07.2020 № 31-4289/0/1-20 про припинення права постійного користування земельною ділянкою сільськогосподарського призначення для ведення фермерського господарства Головним управлінням Держгеокадастру у Луганській області прийнято наказ від 28.07.2020 № 2853-сг, яким припинено право позивача на постійне користування земельною ділянкою сільськогосподарського призначення для ведення фермерського господарства. Тобто, позивач стверджуючи, що припинення права постійного користування землею за ОСОБА_2 відбулося поза межами підстав, визначених ст. 141 Земельного кодексу України, вводить суд в оману та трактує норми на свою користь.

Також відповідач зазначає, що у зв`язку з припиненням права постійного користування земельною ділянкою за Фермерським господарством "ЖММ-2", припиняється право його членів на виділення земельної частки в порядку, встановленому ст. 32 Земельного кодексу України. Оскільки позивач відмовився від свого права постійного користування землею добровільно, то і відсутній предмет спору, відсутнє право на майно (право постійного користування).

Відповідачем у запереченнях на відповідь на відзив заявлено клопотання про проведення підготовчого засідання без участі представника Головного управління Держгеокадастру у Луганській області.

Судом розглянуті подані Головним управлінням Держгеокадастру у Луганській області заперечення та долучено до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 19.01.2021 закрито підготовче провадження, повідомлено учасників справи про призначення справи до судового розгляду по суті на 09.02.2021.

29.01.2021 від відповідача у справі надійшли додаткові пояснення, сформовані за допомогою підсистеми "Електронний суд" та зареєстровані в автоматизованій системі "Діловодство спеціалізованого суду", в яких останній зазначає, що на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Луганській області від 22.01.2021 № 16-ОТГ "Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність", за результатами розгляду клопотання голови Кремінської міської ради Кремінського району Луганської області від 11.12.2020 № 03-03-02/3242, із державної у комунальну власність передано земельні ділянки сільськогосподарського призначення площею 74,6150 га, які розташовані за межами населених пунктів Кремінської міської ради (територіальної громади) Кремінського району Луганської області. Згідно акту приймання-передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення із державної у комунальну власність від 22.01.2021, що є додатком до наказу від 22.01.2021 № 16-ОТГ, у комунальну власність передані спірні земельні ділянки, зокрема: :04:003:0059, :04:003:0060, :04:003:0062, :04:003:0063, :04:003:0064, :04:003:0065, :04:003:0066, :04:003:0067, :04:003:0068, :04:003:0069, :04:003:0070, :04:003:0071, :04:003:0072, :04:003:0073. Вказаний наказ Головного управління Держгеокадастру у Луганській області разом з додатками до нього є підставою для здійснення державної реєстрації права комунальної власності на передані земельні ділянки за Кремінською міською територіальною громадою в особі Кремінської міської ради. Отже, спірні земельні ділянки вибули з розпорядження Головного управління Держгеокадастру у Луганській області.

Крім того, відповідачем у вказаних додаткових поясненнях заявлено клопотання про розгляд справи без участі Головного управління Держгеокадастру у Луганській області.

Подані Головним управлінням Держгеокадастру у Луганській області додаткові пояснення розглянуті судом та долучені до матеріалів справи.

Представником позивача до початку розгляду справи по суті заявлено клопотання від 09.02.2021 № б/н про відкладення розгляду справи для встановлення належного відповідача у справі, у зв`язку з передачею спірних земельних ділянок із державної у комунальну власність та ненаданням відповідачем копії наказу від 22.01.2021 № 16-ОТГ та акту приймання-передачі земельних ділянок.

У судове засідання 09.02.2021 прибув представник позивача.

Ухвалою суду від 09.02.2021 повідомлено учасників справи про відкладення розгляду справи по суті на 23.02.2021.

17.02.2021 представником позивача подана заява про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Кремінської міської ради, оскільки відповідно до наказу від 22.01.2021 № 16-ОТГ Головним управлінням Держгеокадастру у Луганській області за актом приймання-передачі від 22.01.2021 передано Кремінській міській раді із державної власності у комунальну власність земельні ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею 74,6150 га, зокрема, передано 14 новоутворених земельних ділянок, які сформовані шляхом поділу земельної ділянки з кадастровим номером :04:003:0043.

У судове засідання 23.02.2021 прибув представник позивача.

Ухвалою суду від 23.02.2021 заяву представника Фермерського господарства "ЖММ-2" від 17.02.2021 № б/н про залучення до участі у справі третьої особи задоволено, залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Кремінську міську раду, повідомлено учасників справи про відкладення розгляду справи по суті на 10.03.2021.

09.03.2021 від відповідача у справі на виконання ухвали суду від 23.02.2021 надійшло клопотання, сформоване за допомогою підсистеми "Електронний суд" та зареєстровані в автоматизованій системі "Діловодство спеціалізованого суду", про долучення до матеріалів справи доказів надіслання третій особі - Кремінській міській раді заяв по суті справи.

У судове засідання 10.03.2021 прибув представник позивача.

Третя особа - Кремінська міська рада правом на подачу пояснень та участь у судовому засіданні не скористалась, про дату, час та місце судового засідання була повідомлена належним чином.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши представника позивача, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши у сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Громадянину ОСОБА_2 на підставі рішень 4 і 21 сесій XXIII скликання Кремінської районної Ради народних депутатів Кремінського району Луганської області від 08.09.1998 № 4/10 та від 01.11.2001 № 6/4 надано у постійне користування земельну ділянку площею 63,90 га для ведення селянського (фермерського) господарства, яка розташована за межами населених пунктів на території Червонопопівської сільської ради Кремінського району Луганської області, про що було видано Державний акт на право постійного користування землею серії І-ЛГ № 017954, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею 18.12.2001 за № 406 (том № 1, аркуші справи 93-94).

11.03.1997 ОСОБА_2 відповідно до вимог Закону України від 20.12.1991 № 2009-XII "Про селянське (фермерське) господарство", який діяв на момент виникнення правовідносин, зареєстрував Фермерське господарство "ЖММ-2". Відповідно до нової редакції Статуту Фермерського господарства "ЖММ-2", затвердженої рішенням засновника Фермерського господарства "ЖММ-2" від 29.11.2019 № 3, засновником (власником) та головою господарства є ОСОБА_1 , а членами фермерського господарства є ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 (том № 1, аркуші справи 23-30).

16.05.2019 Відділом у Кремінському районі Головного управління Дергеокадастру у Луганській області здійснено державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :04:003:0043.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 02.07.2019 правокористувачем земельної ділянки площею 63,90 га з кадастровим номером :04:003:0043 є ОСОБА_2 , який звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Луганській області з нотаріально посвідченою заявою від 16.07.2019 про надання згоди на поділ земельної ділянки (том № 1, аркуші справи 95-96, 89).

Головним управлінням Держгеокадастру у Луганській області 01.08.2019 видано наказ № 1639-сг, яким ОСОБА_2 надано згоду на поділ земельної ділянки загальною площею 63,9000 га з кадастровим номером :04:003:0043, розроблення та затвердження технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок (том № 1, аркуші справи 90-91).

Загальними зборами членів Фермерського господарства "ЖММ-2" 03.12.2019 прийнято рішення, оформлене протоколом № 3, про розпаювання земель господарства між 14 членами фермерського господарства (том № 1, аркуші справи 97-98).

Керуючись ст. 56 Закону України "Про землеустрій", ст. 31 Земельного кодексу України, Законом України "Про фермерське господарство" ОСОБА_2 нотаріально посвідченою заявою від 03.12.2019 надав згоду на поділ земельної ділянки площею 63,9000 га на 14 рівноцінних земельних ділянок з метою розподілу між громадянами-членами Фермерського господарства "ЖММ-2", які мають право на безоплатну передачу їм у власність земельних ділянок в розмірі земельної частки (паю), визначеної для членів сільськогосподарських підприємств, розташованих на території Червонопопівської сільської ради Кремінського району Луганської області (том № 1, аркуші справи 87-88).

На виконання п. 3.1 наказу Головного управління Держгеокадастру у Луганській області від 01.08.2019 № 1639-сг ОСОБА_2 звернувся до фізичної особи-підприємця Сідабрас А.К. з заявою від 03.12.2019 про розроблення Технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок, в якій просив поділити земельну ділянку площею 63,9000 га з кадастровим номером :04:003:0043 на 14 рівноцінних земельних ділянок з метою розподілу між громадянами-членами Фермерського господарства "ЖММ-2", але з метою уникнення перешкод при обробітку ґрунту не проводити закріплення їх меж в натурі (на місцевості) межовими знаками по межі поділу, оскільки новосформовані земельні ділянки, після передачі їх у власність громадянам-членам фермерського господарства, будуть використовуватись Фермерським господарством "ЖММ-2" у складі єдиного земельного масиву (том № 1, аркуші справи 43-44).

Фізичною особою-підприємцем Сідабрас А.К. розроблена Технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок.

Внаслідок поділу земельної ділянки з кадастровим номером :04:003:0043 утворено 14 новосформованих земельних ділянок, які зареєстровані в Державному земельному кадастрі з кадастровими номерами: :04:003:0059, :04:003:0060, :04:003:0062, :04:003:0063, :04:003:0064, :04:003:0065, :04:003:0066, :04:003:0067, :04:003:0068, :04:003:0069, :04:003:0070, :04:003:0071, :04:003:0072, :04:003:0073.

Висновком від 03.01.2020 № 31-12-0.3-81/2-20 Головне управління Держгеокадастру у Луганській області керуючись ст. 186-1 Земельного кодексу України погодило Технічну документацію із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок державної власності сільськогосподарського призначення, розташованих за межами населених пунктів на території, яка за даними Державного земельного кадастру враховується в Червонопопівській сільській раді Кремінського району Луганської області, що перебувають у постійному користуванні члена Фермерського господарства "ЖММ-2" громадянина ОСОБА_2 , кадастровий номер земельної ділянки :04:003:0043 (том № 1, аркуш справи 147-148).

Після погодження Головним управління Держгеокадастру у Луганській області Технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок ОСОБА_2 керуючись ч. 12 ст. 186 Земельного кодексу України та п. 3.2 наказу Головного управління Держгеокадастру у Луганській області від 01.08.2019 № 1639-сг затвердив вказану технічну документацію 23.01.2020 (том № 1, аркуш справи 149).

03.02.2020 ОСОБА_2 звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Луганській області із заявою про затвердження Технічної документації та передачу земельних ділянок у власність громадянам-членам Фермерського господарства "ЖММ-2" (том № 2, аркуш справи 123).

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Луганській області від 18.02.2020 № 845-сг відмовлено у передачі у власність громадянам членам Фермерського господарства "ЖММ-2" земельних ділянок, утворених шляхом поділу земельної ділянки загальною площею 63,9000 га, кадастровий номер :04:003:0043, для ведення фермерського господарства, розташованої за межами населених пунктів на території, яка за даними Державного земельного кадастру враховується в Червонопопівський сільській раді Кремінського району Луганської області, до моменту усунення зауважень у технічній документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок та приведення його у відповідність до вимог чинного законодавства України (том № 1, аркуш справи 150).

В додатку № 1 до вказаного наказу відповідач зазначив, що за результатами розгляду Технічної документації встановлено його невідповідність земельному законодавству та законодавству у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності та потребує доопрацювання, а саме:

- згідно вимог ч. 5 ст. 116 Земельного кодексу України земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом;

- відсутній роздрукований електронний польовий журнал (завірений підписом та печаткою виконавця), пояснювальну записку доповнити загальними відомостями масштабом знімання та методу виконання топографічного знімання, характеристикою приладів та їх точністю, відсутня прийнята система координат (п. 7.4.13, п. 12.8 Інструкції з топографічного знімання у масштабах 1:5000, 1:2000, 1:1000 та 1:500 (ГКНТА-2.04-02-98), затвердженої наказом Укргеодезкартографії від 09.04.1998 № 56, Протоколом засідання консультативно-дорадчої ради Головного управління Держгеокадастру у Луганській області від 21.12.2018);

- відсутні відомості про дотримання вимог технічного забезпечення, відсутні дані щодо наявності свідоцтва метрологічної атестації геодезичних інструментів (п. 12.8 Інструкції з топографічного знімання у масштабах 1:5000, 1:2000, 1:1000 та 1:500 (ГКНТА-2.04-02-98), затвердженої наказом Укргеодезкартографії від 09.04.1998 № 56; п. 2.8 Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої наказом Держкомзему України від 18.05.2010 № 376).

01.07.2020 ОСОБА_2 звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Луганській області з заявою про надання дозволу на припинення права постійного користування земельною ділянкою, у зв`язку з отриманням наказу Головного управління Держгеокадастру у Луганській області від 01.08.2019 № 1639-сг про надання згоди на поділ земельної ділянки (том № 2, аркуш справи 127).

За результатами розгляду вказаної заяви наказом Головного управління Держгеокадастру у Луганській області від 28.07.2020 № 2853-сг припинено право постійного користування землею громадянину ОСОБА_2 , яке виникло на підставі Державного акту на право постійного користування землею серії І-ЛГ № 017954, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею 18.12.2001 за № 406, на земельну ділянку загальною площею 63,90 га, для ведення селянського (фермерського) господарства, що розташована за межами населених пунктів, на території, яка за даними Державного земельного кадастру враховується в Червонопопівській сільській раді Кремінського району Луганської області, у зв`язку із добровільною відмовою від права користування земельною ділянкою (том № 1, аркуш справи 151).

21.07.2020 ОСОБА_2 вдруге звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Луганській області з заявою про затвердження Технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок державної власності сільськогосподарського призначення, розташованих за межами населених пунктів на території, яка за даними Державного земельного кадастру враховується в Червонопопівській сільській раді Кремінського району Луганської області, що перебувають у постійному користуванні члена Фермерського господарства "ЖММ-2", та передачу земельних ділянок у власність (том № 2, аркуш справи 135).

Головним управлінням Держгеокадастру у Луганській області 03.08.2020 видано наказ № 3143-сг (том № 1, аркуш справи 153), яким відмовлено у затвердженні документації із землеустрою та передачі у власність громадянам-членам Фермерського господарства "ЖММ-2" земельних ділянок, утворених шляхом поділу земельної ділянки загальною площею 63,90 га, кадастровий номер :04:003:0043, з наступних підстав:

- згідно ст. 186 Земельного кодексу України Технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок не підлягає затвердженню Головним управлінням Держгеокадастру у Луганській області (документ затверджується замовником Технічної документації);

- невідповідність вимогам ст. 32 Земельного кодексу України, а саме, нормами зазначеної статті передбачено, що громадянам України - членам фермерських господарства передаються безоплатно у приватну власність надані їм у користування земельні ділянки у розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території відповідної ради. Отже, безоплатно отримати земельну ділянку у розмірі земельної частки (паю) може безпосередньо особа, на ім`я якої видавався Державний акт на право постійного користування землею.

Крім того, кожний член Фермерського господарства "ЖММ-2" звертався до відповідача з клопотаннями від 21.09.2020 про надання безоплатно у власність земельних ділянок, утворених в результаті поділу земельної ділянки з кадастровим номером :04:003:0043. Наказами Головного управління Держгеокадастру у Луганській області від 05.10.2020 № 3959-сг, № 3960-сг, № 3962-сг, № 3964-сг, № 3965-сг, № 3967-сг, № 3968-сг, № 3970-сг, № 3971-сг, № 3973-сг, № 3974-сг, № 3975-сг, № 3976-сг, № 3978-сг відмовлено у передачі у власність земельних ділянок з таких підстав:

- відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру у Луганській області від 28.07.2020 № 2853-сг припинено право постійного користування землею громадянину ОСОБА_2 , загальною площею 63,9000 га, що перебувала в постійному користуванні на підставі Державного акту на право постійного користування землею серії І-ЛГ № 017954 від 18.12.2001, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 406;

- невідповідність вимогам ст. 32 Земельного кодексу України, а саме, ч. 1 ст. 32 Земельного кодексу України передбачено, що громадянам України - членам фермерських господарств передаються безоплатно у приватну власність надані їм у користування земельні ділянки у розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території відповідної ради.

Прийняття відповідачем наказів від 18.02.2020 № 845-сг, від 28.07.2020 № 2853-сг, від 03.08.2020 № 3143-сг та відмова у передачі у власність земельних ділянок членам фермерського господарства стали підставою для звернення Фермерського господарства "ЖММ-2" до господарського суду з відповідним позовом про визнання незаконними та скасування вказаних наказів, а також зобов`язання відповідача погодити Технічну документацію із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок, що перебувають у постійному користуванні члена Фермерського господарства "ЖММ-2" громадянина ОСОБА_2 , та надати у власність членам Фермерського господарства "ЖММ-2" земельні ділянки, утворені шляхом поділу земельної ділянки з кадастровим номером :04:003:0043.

Надаючи правову кваліфікацію вказаним обставинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 48 Земельного кодексу України (у редакції, чинній на час надання ОСОБА_2 Державного акта на право постійного користування землею) землі сільськогосподарського призначення передаються у власність і надаються у користування громадянам - для ведення особистого підсобного господарства, садівництва, городництва, сінокосіння і випасання худоби.

За змістом ст. 2 Закону України від 20.12.1991 № 2009-XII "Про селянське (фермерське) господарство" (у відповідній редакції) селянське (фермерське) господарство є формою підприємництва громадян України, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією. Членами селянського (фермерського) господарства можуть бути подружжя, їх батьки, діти, які досягли 16-річного віку, та інші родичі, які об`єдналися для роботи в цьому господарстві. Членами селянського (фермерського) господарства не можуть бути особи, в тому числі родичі, які працюють у ньому за трудовим договором (контрактом, угодою). Селянське (фермерське) господарство може бути створено однією особою. Головою селянського (фермерського) господарства є його засновник або особа, яка є його правонаступником.

Згідно з ч. 5 цієї статті Закону на ім`я голови селянського (фермерського) господарства видається відповідно Державний акт на право приватної власності на землю, Державний акт на право постійного користування землею. З ним укладається договір на тимчасове користування землею, в тому числі на умовах оренди. Складаються також інші документи відповідно до законодавства України.

За змістом ст. 7 Земельного кодексу України (у редакції, чинній на час створення ФГ "ЖММ-2") користування землею може бути постійним або тимчасовим. Постійним визнається землекористування без заздалегідь установленого строку. У постійне користування земля надається Радами народних депутатів із земель, що перебувають у державній власності, зокрема, громадянам України для ведення селянського (фермерського) господарства, особистого підсобного господарства.

У частині 1 ст. 23 Земельного кодексу України (у відповідній редакції) передбачено, що право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів.

Аналіз зазначених норм свідчить, що земельна ділянка на праві постійного землекористування для ведення фермерського господарства надавалася ОСОБА_2 не як громадянину України, а як спеціальному суб`єктові - голові створюваного селянського (фермерського) господарства.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 9 Закону України "Про селянське (фермерське) господарство" (у відповідній редакції) після одержання Державного акта на право приватної власності на землю, Державного акта на право постійного користування землею або укладення договору на тимчасове користування землею, в тому числі на умовах оренди, селянське (фермерське) господарство підлягає у 30-денний термін державній реєстрації у Раді народних депутатів, що передала у власність чи надала у користування земельну ділянку. Після відведення земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання Державного акта на право приватної власності на землю, Державного акта на право постійного користування або укладання договору на тимчасове користування землею, в тому числі на умовах оренди, та державної реєстрації селянське (фермерське) господарство набуває статусу юридичної особи, одержує печатку із своїм найменуванням і адресою, відкриває розрахунковий та інші рахунки в установах банку і вступає у відносини з підприємствами, установами та організаціями, визнається державними органами та органами місцевого самоврядування як самостійний товаровиробник при плануванні економічного і соціального розвитку регіону.

Отже, законодавством, чинним на час створення Фермерського господарства "ЖММ-2", було передбачено одержання земельної ділянки як обов`язкової умови для набуття правосуб`єктності фермерським господарством як юридичною особою. Водночас одержання громадянином державного акта, яким посвідчувалося право на земельну ділянку для ведення фермерського господарства, зобов`язувало таку фізичну особу в подальшому подати необхідні документи до відповідної місцевої ради для державної реєстрації фермерського господарства. Тобто закон не передбачав права громадянина використовувати земельну ділянку, надану йому в користування для ведення фермерського господарства, без створення такого фермерського господарства.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.06.2020 у справі № 922/989/18.

01.08.2003 набрав чинності Закон України від 19.06.2003 № 973-IV "Про фермерське господарство", за змістом ст. 2 якого відносини, пов`язані із створенням, діяльністю та припиненням діяльності фермерських господарств, регулюється Конституцією України, Земельним кодексом України, цим Законом та іншими нормативно-правовими актами України.

Згідно з ч. 1 ст. 5, ч. 1 ст. 7, ст. 8 Закону України "Про фермерське господарство" право на створення фермерського господарства має кожний дієздатний громадянин України, який досяг 18-річного віку та виявив бажання створити фермерське господарство. Надання земельних ділянок державної та комунальної власності у власність або користування для ведення фермерського господарства здійснюється в порядку, передбаченому Земельним кодексом України. Фермерське господарство підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом для державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, за умови набуття громадянином України або кількома громадянами України, які виявили бажання створити фермерське господарство, права власності або користування земельною ділянкою.

Наведені положення Закону України "Про фермерське господарство" передбачають, що можливість реалізації громадянином права на створення фермерського господарства безпосередньо пов`язана з наданням (передачею) такій фізичній особі земельних ділянок для ведення фермерського господарства, що є обов`язковою умовою для державної реєстрації фермерського господарства.

У пункті 53 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23.06.2020 у справі № 922/989/18 зазначено: "У розумінні положень статей 1, 5, 7, 8 Закону України "Про фермерське господарство" після отримання земельної ділянки фермерське господарство має бути зареєстроване у встановленому законом порядку і з дати реєстрації набуває статусу юридичної особи. З цього часу обов`язки землекористувача здійснює фермерське господарство, а не громадянин, якому надавалася відповідна земельна ділянка для ведення фермерського господарства".

Крім того, у п. 61 вказаної постанови зазначено, що з моменту державної реєстрації селянського (фермерського) господарства (фермерського господарства) та набуття ним прав юридичної особи таке господарство на основі норм права набуває як правомочності володіння і користування, так і юридичні обов`язки щодо використання земельної ділянки. Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу, що у відносинах, а також спорах з іншими суб`єктами, голова фермерського господарства, якому була передана у власність, постійне користування чи оренду земельна ділянка, виступає не як самостійна фізична особа, власник, користувач чи орендар земельної ділянки, а як представник (голова, керівник) фермерського господарства. У таких правовідносинах їх суб`єктом є не фізична особа - голова чи керівник фермерського господарства, а фермерське господарство як юридична особа (постанова Великої Палати Верховного Суду від 20.03.2019 у справі № 615/2197/15-ц).

Оскільки фермерське господарство є юридичною особою, його спори щодо користування землями фермерського господарства, у тому числі з центральним органом виконавчої влади, який реалізує політику у сфері земельних відносин, з іншими юридичними особами, розглядаються господарськими судами.

Статтею 12 Закону України "Про фермерське господарство" визначено, що землі фермерського господарства можуть складатися із: а) земельної ділянки, що належить на праві власності фермерському господарству як юридичній особі; б) земельних ділянок, що належать громадянам-членам фермерського господарства на праві приватної власності; в) земельної ділянки, що використовується фермерським господарством на умовах оренди. Права володіння та користування земельними ділянками, які знаходяться у власності членів фермерського господарства, здійснює фермерське господарство.

Згідно з ч. 1 ст. 13 Закону України "Про фермерське господарство" члени фермерського господарства мають право на одержання безоплатно у власність із земель державної і комунальної власності земельних ділянок у розмірі земельної частки (паю). Членам фермерських господарств передаються безоплатно у приватну власність із раніше наданих їм у користування земельні ділянки у розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території відповідної ради.

Аналогічні норми закріплені у ст.ст. 31, 32 Земельного кодексу України.

За такого правового врегулювання, будь-який член фермерського господарства має право отримати безоплатно у власність частину земельної ділянки, що перебуває у користуванні фермерського господарства, а не лише особа, якій така земельна ділянка була раніше надана у користування, оскільки така земельна ділянка відведена саме з метою створення фермерського господарства.

За змістом ст. 3 Земельного кодексу України земельні відносини в Україні регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Згідно з ч. 2 ст. 4 Земельного кодексу України завданням земельного законодавства є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Земельного кодексу України землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей.

Громадяни України можуть мати на праві власності та орендувати земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства (ч. 1 ст. 33 Земельного кодексу України).

У відповідності до ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами (ст. 79 Земельного кодексу України).

За нормою ст. 791 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Відповідно до вимог цієї статті формування земельних ділянок здійснюється:

- у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності;

- шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок;

- шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій;

- шляхом інвентаризації земель у випадках, передбачених законом;

- за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв).

Формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі.

Спеціальний Закон, який визначає правові та організаційні основи діяльності у сфері землеустрою і спрямований на регулювання відносин, які виникають між органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами із забезпечення сталого розвитку землекористування, є Закон України від 22.05.2003 № 858-IV "Про землеустрій".

Серед видів технічної документації із землеустрою відповідно до п. "й" ст. 25 вказаного Закону зазначена технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок.

Статтею 26 Закону України "Про землеустрій" визначено, що замовниками документації із землеустрою можуть бути органи державної влади, органи місцевого самоврядування, землевласники і землекористувачі.

Склад технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок визначений ст. 56 Закону України "Про землеустрій", в якій встановлено, що Технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок включає:

а) пояснювальну записку;

б) технічне завдання на складання документації, затверджене замовником документації;

в) кадастрові плани земельних ділянок, які об`єднуються в одну земельну ділянку, або частини земельної ділянки, яка виділяється в окрему земельну ділянку;

г) матеріали польових геодезичних робіт;

ґ) акт приймання-передачі межових знаків на зберігання при поділі земельної ділянки по межі поділу;

д) перелік обтяжень прав на земельну ділянку, обмежень на її використання та наявні земельні сервітути;

е) нотаріально посвідчена згода на поділ чи об`єднання земельної ділянки заставодержателів, користувачів земельної ділянки (у разі перебування земельної ділянки в заставі, користуванні);

є) згоду власника земельної ділянки, для земель державної власності - органу, уповноваженого здійснювати розпорядження земельною ділянкою, на поділ чи об`єднання земельних ділянок користувачем (крім випадків поділу земельної ділянки у зв`язку з набуттям права власності на житловий будинок, розташований на ній).

Отже, виключний перелік документів, який включає технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок, наведено в ст. 56 Закону України "Про землеустрій".

Відповідно до ч. 12 ст. 186 Земельного кодексу України технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок погоджується:

- у разі якщо поділ, об`єднання земельних ділянок здійснюється її користувачем - власником земельних ділянок, а щодо земельних ділянок державної або комунальної власності - органом виконавчої влади, Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом місцевого самоврядування, уповноваженими розпоряджатися земельними ділянками відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу;

- у разі поділу, об`єднання земельної ділянки, що перебуває у заставі, - заставодержателем;

- у разі поділу, об`єднання власником земельної ділянки, що перебуває у користуванні, - землекористувачем.

Технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок затверджується замовником.

Згідно з ч. 10 ст. 24 Закону України "Про Державний земельний кадастр" у разі поділу чи об`єднання земельних ділянок державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію.

За нормою п. 114 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051, державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі поділу чи об`єднання земельних ділянок - на підставі заяви про державну реєстрацію земельних ділянок, які утворилися в результаті такого поділу чи об`єднання.

Положеннями частин 1, 2 ст. 27 Закону України "Про Державний земельний кадастр" визначено, що у разі поділу або об`єднання земельних ділянок запис про державну реєстрацію земельної ділянки та кадастровий номер земельної ділянки скасовуються, а Поземельна книга на таку земельну ділянку закривається. У Поземельній книзі на земельні ділянки, сформовані в результаті поділу або об`єднання земельних ділянок, здійснюється запис про такий поділ чи об`єднання із зазначенням скасованих кадастрових номерів земельних ділянок.

Враховуючи викладене, поділ земельної ділянки призведе до скасування її державної реєстрації, як об`єкта цивільних прав, формування нових земельних ділянок та внесення інформації про них до Державного земельного кадастру.

Як вбачається із матеріалів справи, на підставі нотаріально посвідченої заяви ОСОБА_2 від 16.07.2019 Головним управлінням Держгеокадастру у Луганській області видано наказ від 01.08.2019 № 1639-сг про надання згоди на поділ земельної ділянки загальною площею 63,9000 га з кадастровим номером 441687300:04:003:0043.

В подальшому ОСОБА_2 нотаріально посвідченою заявою від 03.12.2019 надав згоду на поділ земельної ділянки на 14 рівноцінних земельних ділянок з метою розподілу між громадянами-членами Фермерського господарства "ЖММ-2", які мають право на безоплатну передачу їм у власність земельних ділянок в розмірі земельної частки (паю), визначеної для членів сільськогосподарських підприємств, розташованих на території Червонопопівської сільської ради Кремінського району Луганської області.

Фізичною особою-підприємцем Сідабрас А.К. на замовлення ОСОБА_2 виготовлено Технічну документацію із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок державної власності сільськогосподарського призначення, яка погоджена Головним управлінням Держгеокадастру у Луганській області, що підтверджується висновком від 03.01.2020 № 31-12-0.3-81/2-20.

Крім того, в матеріалах справи містяться витяги з Державного земельного кадастру на 14 земельних ділянок, сформованих в результаті поділу земельної ділянки площею 63,9000 га, яким присвоєні кадастрові номери :04:003:0059, :04:003:0060, :04:003:0062, :04:003:0063, :04:003:0064, :04:003:0065, :04:003:0066, :04:003:0067, :04:003:0068, :04:003:0069, :04:003:0070, :04:003:0071, :04:003:0072, :04:003:0073, цільове призначення - для ведення фермерського господарства, категорія земель - землі сільськогосподарського призначення.

Вперше ОСОБА_2 звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Луганській області 03.02.2020 із заявою про затвердження Технічної документації та передачу земельних ділянок у власність громадянам-членам Фермерського господарства "ЖММ-2".

Наказом, виданим Головним управлінням Держгеокадастру у Луганській області, від 18.02.2020 № 845-сг "Про відмову у затвердженні документації із землеустрою та наданні у власність земельної ділянки" відмовлено у передачі у власність громадянам членам Фермерського господарства "ЖММ-2" земельних ділянок, утворених шляхом поділу земельної ділянки загальною площею 63,9000 га, кадастровий номер :04:003:0043, для ведення фермерського господарства, розташованої за межами населених пунктів на території, яка за даними Державного земельного кадастру враховується в Червонопопівський сільській раді Кремінського району Луганської області, до моменту усунення зауважень у технічній документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок та приведення його у відповідність до вимог чинного законодавства України.

Відмовляючи у затвердженні Технічної документації із землеустрою відповідач в додатку № 1 до вказаного наказу послався на невідповідність технічної документації земельному законодавству та законодавству у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності та потребує доопрацювання, а саме:

- згідно вимог ч. 5 ст. 116 Земельного кодексу України земельні ділянки, які пересувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом;

- відсутній роздрукований електронний польовий журнал (завірений підписом та печаткою виконавця), пояснювальну записку доповнити загальними відомостями масштабом знімання та методу виконання топографічного знімання, характеристикою приладів та їх точністю, відсутня прийнята система координат (п. 7.4.13, п. 12.8 Інструкції з топографічного знімання у масштабах 1:5000, 1:2000, 1:1000 та 1:500 (ГКНТА-2.04-02-98), затвердженої наказом Укргеодезкартографії від 09.04.1998 № 56, Протоколом засідання консультативно-дорадчої ради Головного управління Держгеокадастру у Луганській області від 21.12.2018);

- відсутні відомості про дотримання вимог технічного забезпечення, відсутні дані щодо наявності свідоцтва метрологічної атестації геодезичних інструментів (п. 12.8 Інструкції з топографічного знімання у масштабах 1:5000, 1:2000, 1:1000 та 1:500 (ГКНТА-2.04-02-98), затвердженої наказом Укргеодезкартографії від 09.04.1998 № 56; п. 2.8 Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої наказом Держкомзему України від 18.05.2010 № 376).

Суд зауважує, що перевірка на відповідність Технічної документації із землеустрою вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів має здійснюватися саме на етапі погодження такої технічної документації. З урахуванням приписів ч. 17 ст. 186 Земельного кодексу України невідповідність положень Технічної документації вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів є підставою для відмови у її погодженні. Проте висновком від 03.01.2020 № 31-12-0.3-81/2-20 Головне управління Держгеокадастру у Луганській області погодило Технічну документацію із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок державної власності сільськогосподарського призначення. Із вказаного висновку вбачається, що зауваження та пропозиції у Головного управління Держгеокадастру у Луганській області до Технічної документації відсутні.

Крім того, з огляду на приписи ч. 12 ст. 186 Земельного кодексу України Технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок затверджується замовником. Тобто в даному випадку ОСОБА_2 , що ним і було зроблено 23.01.2020, про що свідчать матеріали справи (том № 1, аркуші справи 149).

Отже, Головне управління Держгеокадастру у Луганській області немає повноважень щодо затвердження Технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок та відповідно не може приймати рішення щодо затвердження такої документації.

Однак, Головне управління Держгеокадастру у Луганській області наказом від 18.02.2020 № 845-сг відмовило у затвердженні Технічної документації з підстав її невідповідності вимогам чинного законодавства України (вказане мало бути підставою для відмови у погодженні документації із землеустрою), а не з підстав відсутності повноважень щодо затвердження Технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок.

За таких обставин, оспорюваний наказ від 18.02.2020 № 845-сг не може вважатися таким, що виданий на підставі закону, у зв`язку з чим його слід визнати незаконним та скасувати.

Щодо вимоги позивача про визнання незаконним та скасування наказу Головного управління Держгеокадастру у Луганській області від 28.07.2020 № 2853-сг "Про припинення права постійного користування землею" суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 92 Земельного кодексу України право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

Право користування земельною ділянкою може бути припинено лише з підстав, закріплених у законодавстві.

Так, ст. 141 Земельного кодексу України передбачено, що підставами припинення права користування земельною ділянкою є: добровільна відмова від права користування земельною ділянкою; вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом; припинення діяльності релігійних організацій, державних чи комунальних підприємств, установ та організацій; використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам; використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; систематична несплата земельного податку або орендної плати; набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці; використання земельної ділянки у спосіб, що суперечить вимогам охорони культурної спадщини; передача приватному партнеру, концесіонеру нерухомого майна, розміщеного на земельній ділянці, що перебуває в користуванні державного або комунального підприємства та є об`єктом державно-приватного партнерства або об`єктом концесії.

Відмовляючи ОСОБА_2 у затвердженні Технічної документації відповідач в додатку № 1 до наказу від 18.02.2020 № 845-сг послався, зокрема, на ч. 5 ст. 116 Земельного кодексу України, якою врегульовано, що земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

ОСОБА_2 звертаючись до відповідача із заявою від 01.07.2020 просив припинити право постійного користування земельною ділянкою, у зв`язку з отриманням наказу Головного управління Держгеокадастру у Луганській області від 01.08.2019 № 1639-сг про надання згоди на поділ земельної ділянки.

Головне управління Держгеокадастру у Луганській області наказом від 03.08.2020 № 3143-сг припинило право постійного користування земельною ділянкою громадянину ОСОБА_2 на підставі ст. 141 Земельного кодексу України, у зв`язку із добровільною відмовою від права користування земельною ділянкою, а не з метою подальшої передачі у власність членам Фермерського господарства "ЖММ-2" сформованих земельних ділянок.

Проте, ОСОБА_2 у заяві від 01.07.2020 просив надати дозвіл на припинення права постійного користування земельною ділянкою саме у зв`язку із отриманням наказу відповідача від 01.08.2019 № 1639-сг, яким надано згоду на поділ земельної ділянки, з метою отримання у власність новоутворених земельних ділянок членами фермерського господарства, а не у зв`язку із добровільною відмовою. Тобто, подання цієї заяви було викликано саме поясненнями відповідача, що перед наданням у власність 14 новоутворених земельних ділянок потрібно вирішити питання із правом постійного користування, а не тому, що ОСОБА_2 вирішив відмовитися від земельної ділянки, яку поділив, тому посилання відповідача на ст. 142 Земельного кодексу України є необґрунтованими. Зазначений у ст. 141 Земельного кодексу України перелік підстав припинення права користування земельною ділянкою є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

За висновком Великої Палати Верховного Суду, наведеним у постанові від 23.06.2020 у справі № 922/989/18, право постійного землекористування є безстроковим і може бути припинене лише з підстав, передбачених ст. 141 Земельного кодексу України, перелік яких є вичерпним. Дії органів державної влади, спрямовані на припинення права користування земельною ділянкою поза межами підстав, закріплених у земельному законодавстві, є такими, що порушують право користування земельною ділянкою.

Крім того, як уже зазначалося вище, з моменту створення селянського (фермерського) господарства (фермерського господарства) виникають відповідні правомочності та юридичні обов`язки щодо використання земельної ділянки цим господарством. Такі правомочності набувають сталого юридичного зв`язку саме з фермерським господарством, стають частиною його майна.

Конституція України закріплює, що людина визнається найвищою соціальною цінністю в Україні, яка є соціальною і правовою державою, в якій визнається і діє принцип верховенства права (статті 1, 3 та 8).

Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону (ч. 3 ст. 41 Конституції України).

Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів (ст. 1 Першого протоколу до Конвенції).

Поняття "майно" в розумінні ст. 1 Першого протоколу до Конвенції не обмежується власністю на матеріальні речі та не залежить від формальної класифікації певного блага у внутрішньому праві країни. Згідно з Конвенцією, інші права та інтереси є активами, тому можуть вважатися "правом власності", а відтак і "майном".

Звідси право користування земельною ділянкою, отриманою громадянином - засновником для ведення селянського (фермерського) господарства (фермерського господарства), є майном у розумінні ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, право на яке підпадає під її захист.

Відповідно до пунктів 21, 24 рішення у справі "Федоренко проти України" (№ 25921/02) Європейський суд з прав людини, здійснюючи прецедентне тлумачення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, сформулював правову позицію про те, що право власності може бути "існуючим майном" або "виправданими очікуваннями" щодо можливості ефективного використання права власності чи "законними сподіваннями" з отримання права власності. Аналогічна правова позиція сформульована Європейським судом з прав людини і у справі "Стретч проти Сполученого Королівства" (заява 44277/98).

Приписи норм права, які визначають зміст права постійного користування, обумовили законні очікування ОСОБА_2 на те, що відмовляючись від права постійного користування земельною ділянкою, він та члени фермерського господарства отримають у власність земельні ділянки, сформовані внаслідок поділу земельної ділянки площею 63,9000 га, та будуть здійснювати на них сільськогосподарську діяльність.

Таким чином, позбавлення позивача права користування земельною ділянкою, шляхом прийняття незаконного рішення, розглядається судом як позбавлення позивача певного майна в розумінні ст. 1 Першого протоколу до Конвенції.

Крім того, відповідно до ч. 10 ст. 24 Закону України "Про Державний земельний кадастр" та п. 114 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051, державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі:

- поділу чи об`єднання земельних ділянок - на підставі заяви про державну реєстрацію земельних ділянок, які утворилися в результаті такого поділу чи об`єднання;

- коли протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстроване з вини заявника, - на підставі інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, отриманої шляхом безпосереднього доступу до зазначеного Реєстру.

Відомості про земельну ділянку у разі скасування її державної реєстрації: набувають статусу архівних за рішенням Державного кадастрового реєстратора; відображаються на кадастровій карті в архівному шарі даних геоінформаційної системи; зберігаються в Державному земельному кадастрі постійно разом з відомостями про відповідного Державного кадастрового реєстратора, дату та час набуття статусу архівних такими відомостями.

Статтею 16 Закону України "Про Державний земельний кадастр" та п. 29 Порядку ведення Державного земельного кадастру встановлено, що скасований кадастровий номер земельної ділянки не може бути присвоєний іншій земельній ділянці. Інформація про скасовані кадастрові номери земельних ділянок зберігається у Державному земельному кадастрі постійно.

У разі поділу чи об`єднання земельній ділянці присвоюється новий кадастровий номер.

Згідно вимог ст. 24 та ч. 1 ст. 27 Закону України "Про Державний земельний кадастр" та пунктів 107-111, 136 Порядку ведення Державного земельного кадастру внесення до Державного земельного кадастру відомостей про земельну ділянку, яка утворилася в результаті поділу раніше сформованої земельної ділянки здійснюється за місцем їх розташування відповідним Державним кадастровим реєстратором центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Внесення до Державного земельного кадастру відомостей про земельну ділянку, яка утворилася в результаті поділу раніше сформованої земельної ділянки здійснюється за заявою власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності або уповноваженої ними особи.

У разі поділу або об`єднання земельних ділянок запис про державну реєстрацію земельної ділянки та кадастровий номер земельної ділянки скасовуються, а Поземельна книга на таку земельну ділянку закривається.

Відомості до Державного земельного кадастру про земельну ділянку в разі її поділу чи об`єднання з іншою земельною ділянкою вносяться на підставі заяви про державну реєстрацію земельної ділянки, яка утворилася в результаті такого поділу чи об`єднання, шляхом здійснення Державним кадастровим реєстратором таких дій:

- скасування державної реєстрації земельної ділянки шляхом закриття Поземельної книги відповідно до пункту 60 цього Порядку із скасуванням кадастрового номера земельної ділянки за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру;

- здійснення державної реєстрації земельної ділянки, яка утворилася в результаті поділу чи об`єднання, згідно з пунктами 107-111 і 113 цього Порядку;

- внесення до Поземельної книги на земельну ділянку, сформовану в результаті поділу чи об`єднання земельних ділянок, запису про такий поділ чи об`єднання із зазначенням скасованого кадастрового номера земельної ділянки шляхом: проставлення на титульному аркуші Поземельної книги в паперовій формі позначки про утворення земельної ділянки в результаті поділу чи об`єднання за формою згідно з додатком 28, в якій зазначаються скасований кадастровий номер земельної ділянки, підстава для поділу чи об`єднання земельної ділянки, дата такого поділу чи об`єднання, відомості про Державного кадастрового реєстратора, який зробив позначку; внесення до розділу 1 "Земельна ділянка. Загальні відомості" Поземельної книги в електронній формі відповідних записів про скасований кадастровий номер земельної ділянки, підстави для поділу чи об`єднання земельної ділянки, дату такого поділу чи об`єднання із застосуванням засобів кваліфікованого електронного підпису;

- внесення до Поземельної книги на земельну ділянку, сформовану в результаті поділу чи об`єднання земельних ділянок, запису про обмеження у використанні земельної ділянки, яка поділена чи об`єднана з іншою (крім випадків, коли обмеження поширювалося лише на частину земельної ділянки, яка в результаті поділу земельної ділянки не увійшла до сформованої земельної ділянки).

Тобто, скасування державної реєстрації земельної ділянки у разі поділу чи об`єднання відбувається автоматично на підставі заяви про державну реєстрацію земельних ділянок, які утворились в результаті такого поділу чи об`єднання, та не вимагає подачі заяви про припинення права постійного користування.

З огляду на викладене, видання оспорюваного наказу від 28.07.2020 № 2853-сг всупереч вимогам земельного законодавства є підставою для визнання його недійсним.

Щодо вимоги позивача про визнання незаконним та скасування наказу Головного управління Держгеокадастру у Луганській області від 03.08.2020 № 3143-сг "Про відмову у затвердженні документації із землеустрою та наданні у власність земельної ділянки" суд зазначає наступне.

Відмовляючи у затвердженні Технічної документації відповідач у зазначеному наказі послався на те, що Технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок не підлягає затвердженню Головним управлінням Держгеокадастру у Луганській області (документ затверджується замовником Технічної документації), а також на невідповідність вимогам ст. 32 Земельного кодексу України, якою передбачено, що громадянам України - членам фермерських господарств передаються безоплатно у приватну власність надані їм у користування земельні ділянки у розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території відповідної ради. Отже, безоплатно отримати земельну ділянку у розмірі земельної частки (паю) може безпосередньо особа, на ім`я якої видавався Державний акт на право постійного користування землею.

Суд погоджується з тим, що Технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок не підлягає затвердженню Головним управлінням Держгеокадастру у Луганській області в силу приписів ст. 186 Земельного кодексу України, а затверджується самим замовником.

Проте, суд не погоджується з приводу того, що Технічна документація не відповідає вимогам ст. 32 Земельного кодексу України, оскільки правову норму, що міститься у вказаній статті слід розуміти як таку, що надає громадянам України - членам фермерських господарств право на отримання у приватну власність надані їм у користування земельні ділянки у розмірі земельної частки (паю). При цьому такими, що надані фермерському господарству, вважають і земельні ділянки, надані голові фермерського господарства для його створення. Відтак, член фермерського господарства має право отримати безоплатно у власність частину земельної ділянки, що перебуває у користуванні фермерського господарства. Іншими словами, не лише особа, якій раніше була надана у користування земельна ділянка для ведення фермерського господарства, має право на отримання її у власність, оскільки така земельна ділянка була йому відведена саме з метою створення фермерського господарства.

Більш того, Головним управлінням Держгеокадастру у Луганській області не надана у власність земельна ділянка у розмірі земельної частки (паю) особі, на ім`я якого видавався Державним акт на право постійного користування земельною ділянку, а саме, ОСОБА_2 .

Оскільки виданий відповідачем наказ від 28.07.2020№ 2853-сг, яким припинено право користування землею, визнано судом незаконним та скасовано, у зв`язку з чим наказ від 03.08.2020 № 3143-сг підлягає скасуванню в частині відмови у затверджені документації із землеустрою з підстав невідповідності вимогам ст. 32 Земельного кодексу України.

Що стосується вимоги позивача про зобов`язання відповідача погодити Технічну документацію із землеустрою та надати у власність членам Фермерського господарства "ЖММ-2" утворені земельні ділянки в результаті поділу земельної ділянки з :04:003:0043, то у задоволенні вказаної вимоги слід відмовити, оскільки Головним управлінням Держгеокадастру у Луганській області висновком від 03.01.2020 № 31-12-0.3-81/2-20 вже погоджено Технічну документацію із землеустрою, а вимога про передачу утворених земельних ділянок членам фермерського господарства є передчасною, у зв`язку з тим, що видані відповідачем накази від 05.10.2020 № 3959-сг, № 3960-сг, № 3962-сг, № 3964-сг, № 3965-сг, № 3967-сг, № 3968-сг, № 3970-сг, № 3971-сг, № 3973-сг, № 3974-сг, № 3975-сг, № 3976-сг, № 3978-сг у судовому порядку не оскаржувались та є чинними на час вирішення даного спору.

Крім того, в процесі розгляду справи Головним управлінням Держгеокадастру у Луганській області на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 16.11.2020 № 1113 "Деякі заходи щодо прискорення реформ у сфері земельних відносин" та ст. 117 Земельного кодексу України відповідно до наказу від 22.01.2021 № 16-ОТГ передано за актом приймання-передачі від 22.01.2021 Кремінській міській раді (Кремінській міській територіальній громаді) із державної власності у комунальну 14 сформованих земельних ділянок з кадастровими номерами: :04:003:0059, :04:003:0060, :04:003:0062, :04:003:0063, :04:003:0064, :04:003:0065, :04:003:0066, :04:003:0067, :04:003:0068, :04:003:0069, :04:003:0070, :04:003:0071, :04:003:0072, :04:003:0073, утворених шляхом поділу земельної ділянки з кадастровим номером :04:003:0043. У зв`язку з чим у Головного управління Держгеокадастру у Луганській області відсутні повноваження щодо передачі у власність вказаних земельних ділянок.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір за подання позову покладається на відповідача пропорційно задоволеним вимогам в сумі 5 255 грн 00 коп. Решта судового збору покладається на позивача.

Щодо витрат позивача на правову допомогу, то суд зазначає наступне.

За приписами ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема і витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Станом на день прийняття рішення, позивачем не надано належних доказів на підтвердження понесених витрат на правову допомогу, тому судом не розглядається та не вирішується питання щодо розподілу витрат позивача на правову допомогу.

У судовому засіданні відповідно до ст. 240 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 129, 233, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

1.Позовні вимоги Фермерського господарства "ЖММ-2" до Головного управління Держгеокадастру у Луганській області, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - громадян-членів Фермерського господарства "ЖММ-2": 1. ОСОБА_1 , 2. ОСОБА_2 , 3. ОСОБА_3 , 4. ОСОБА_2 , 5. ОСОБА_4 , 6. ОСОБА_5 , 7. ОСОБА_6 , 8. ОСОБА_7 , 9. ОСОБА_8 , 10. ОСОБА_9 , 11. ОСОБА_10 , 12. ОСОБА_11 , 13. ОСОБА_12 , 14. ОСОБА_13 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Кремінської міської ради про визнання незаконними і скасування наказів та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

2.Визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Луганській області від 18.02.2020 № 845-сг "Про відмову у затвердженні документації із землеустрою та наданні у власність земельної ділянки".

3.Визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Луганській області від 28.07.2020 № 2853-сг "Про припинення права постійного користування землею".

4.Визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Луганській області від 03.08.2020 № 3143-сг "Про відмову у затвердженні документації із землеустрою та наданні у власність земельної ділянки" в частині відмови у затверджені документації із землеустрою з підстав невідповідності вимогам ст. 32 Земельного кодексу України.

5.У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

6.Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Луганській області, місцезнаходження: проспект Центральний, будинок 17, корпус 2, м. Сєвєродонецьк, Луганська область, 93404, ідентифікаційний код 39771244 на користь Фермерського господарства "ЖММ-2", місцезнаходження: вул. Степна, будинок 25, село Голикове, Кремінський район, Луганська область, 92924, ідентифікаційний код 24207740 судовий збір в сумі 5 255 грн 00 коп., видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

7.Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду у строки, передбачені ст. 256 ГПК України, та порядку, визначеному п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

8.Повне рішення складено - 16.03.2021.

Суддя А.В. Секірський