РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

16.03.2021Справа № 910/176/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Удалової О.Г., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін (без проведення судового засідання) господарську справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Лемтранс"

до Акціонерного товариства "Українська залізниця"

про стягнення 95 346,86 грн,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Лемтранс" (далі - ТОВ "Лемтранс", позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі - АТ "Українська залізниця", відповідач) про стягнення 95 346,86 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач, у порушення норм чинного законодавства України, не забезпечив збереження вагонів позивача під час перевезень, у зв`язку з чим вагони №№ 56610314, 62058227, 63245575, 62068226, 61840435, 62009279, 62006903, 63523773, 62074323, 61856548, 52590775, 63246110, 53497848, 62083407, 63245187, 62315684, 60461621, 54040670, 61020640, 63278543, 61847232, 61851861 були пошкоджені, що стало підставою проведення їх технічного огляду та ремонту та завдало збитків позивачу на загальну суму 95 346,86 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.01.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в справі, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання).

05.02.2021 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній зазначає про відсутність у позивача права пред`являти позовні вимоги за пошкодження вантажу. Крім цього, відповідач зауважує, що за умовами договору № Дон/В-19500/НЮ-П від 28.12.2019 передбачено, що оплата всіх послуг з технічного обслуговування здійснюється позивачем окрім тих, що виникли через експлуатаційні обставини, враховуючи, що факт розукомлектування власних вагонів не відноситься до експлуатаційних обставин, а відтак ремонт вагонів підлягає оплаті зі сторони позивача.

10.02.2021 на адресу суду надійшла відповідь на відзив, у якій позивач, заперечуючи проти тверджень відповідача, зазначає, що зміст його вимог зосереджений не на тому, що вагони були розукомплектовані невстановленими особами, а на тому, що відповідач не забезпечив схоронність (збереження) майна (вагонів) під час їх курсування залізничними коліями.

Відповідач своїм правом на подання заперечень на відповідь на відзив не скористався.

Відповідно до ч. 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши надані документи та матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив:

У червні-липні 2020 року відповідачем було здійснено перевезення вантажних вагонів власності (оренди) позивача.

На станціях Сартана (код станції 484809), Покровськ (код станції 482004), було виявлено пошкодження (розукомплектування) вагонів власності позивача, а саме:

№№ 56610314, 62058227, 63245575, 62068226, 61840435, 62009279, 62006903, 63523773, 62074323, 61856548, 52590775, 63246110, 53497848, 62083407, 63245187, 62315684, 60461621, 54040670, 61020640, 63278543, 61847232, 61851861, які в подальшому були направленні на технічне обслуговування внаслідок встановлення відсутності деталей, про що свідчать відповідні повідомлення форми ВУ-23М, а саме: №№ 4805 від 12.07.2020, № 4800 від 12.07.2020, № 4792 від 12.07.2020, № 4474 від 03.07.2020, № 4473 від 03.07.2020, № 4475 від 03.07.2020, № 5046 від 19.07.2020, № 5104 від 20.07.2020, № 5331 від 28.07.2020, № 5357 від 29.07.2020, № 5361 від 29.07.2020, № 4711 від 09.07.2020, № 4710 від 09.07.2020, № 4784 від 12.07.2020, № 4573 від 05.07.2020, № 4458 від 07.07.2020, № 4628 від 07.07.2020, № 4809 від 12.07.2020, № 9885 від 02.07.2020,№ 9881 від 02.07.2020, № 8960 від 13.07.2020, № 8961 від 13.07.2020.

З метою складання комерційних актів форми ГУ-22 ТОВ «ЛЕМТРАНС» письмово звернулось з заявами вих. № 5359/ДВ від 10.08.2020, що підтверджується описом вкладення та експрес накладною Global post (експрес накладна 77202437) та № 5357/ДВ від 10.08.2020, що підтверджується описом вкладення та експрес накладною Global post (експрес накладна 77202437) до начальника станції Сартана структурного підрозділу «Станція Маріуполь-Порт» регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця», з заявою № 5341/ДВ від 10.08.2020, що підтверджується описом вкладення та експрес накладною Global post (експрес накладна 77202405) до начальника стації Покровськ регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця».

З метою складання відповідний актів, а саме актів про пошкодження вагону форми ВУ-25М ТОВ «ЛЕМТРАНС» письмово звернулось з заявою вих. № 5360/ДВ від 10.08.2020, що підтверджується описом вкладення та експрес накладною Global Post (експрес накладна 77202610), № 5358/ДВ від 10.08.2020, що підтверджується описом вкладень та експрес накладною Global Post (експрес накладна 77202610), № 5342/ДВ від 10.08.2020, що підтверджується описом вкладень та експрес накладною Global Post (експрес накладна 77202610) до начальника структурного підрозділу «Волноваське вагонне депо» регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця».

Також TOB «ЛЕМТРАНС» звернулось до директора регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» зі скаргами вих. № 6331/ДВ від 17.09.2020 (направлено кур`єрською службою доставки Global Post з описом вкладення - експрес накладна № 77205320), вих. № 6329/ДВ від 17.09.2020 (направлено кур`єрською службою доставки Global Post з описом вкладення - експрес накладна № 77205320) на дії начальника станції Сартана структурного підрозділу «Станція Маріуполь-Порт» регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця», вих. № 6319/ДВ від 17.09.2020 (направлено кур`єрською службою доставки Global Post з описом вкладення - експрес накладна № 77205320) на дії начальника станції Покровськ регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця», та до Начальника структурного підрозділу «Служба вагонного господарства» регіональної філії «Донецька залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» зі скаргами вих. № 6332/ДВ від 17.09.2020 (направлено кур`єрською службою доставки Global Post з описом вкладення - експрес накладна № 77205321), вих. № 6330/ДВ від 17.09.2020 (направлено кур`єрською службою доставки Global Post з описом вкладення - експрес накладна № 77205321), вих. № 6320/ДВ від 17.09.2020 (направлено кур`єрською службою доставки Global Post з описом вкладення - експрес накладна № 77205321) на дії начальника структурного підрозділу «Волноваське вагонне депо» регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця», у зв`язку з тим, що зазначеними особами було відмовлено представникам ТОВ «ЛЕМТРАНС» у складанні актів. ТОВ «ЛЕМТРАНС» у даних скаргах просив розглянути скарги та за результатами їх розгляду дати відповідним особам розпорядження про складання комерційних актів та актів про пошкодження вагонів відповідно до вимог Правил складання актів.

Як зазначає позивач, акти, які засвідчують факт пошкодження вагонів (акти форми ГУ-22 та ВУ-25М) не складені відповідачем та не надані позивачу.

Внаслідок розукомплектування вагонів ТОВ «ЛЕМТРАНС» було змушене передати структурному підрозділу «Волноваське Вагонне депо» регіональної філії «Донецька залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» та структурному підрозділу «Покровське вагонне депо» регіональної філії «Донецька залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» аналогічні деталі, які були відсутні на вагонах, для подальшого їх встановлення на вагони, оскільки вагони використовуються у господарській діяльності ТОВ «ЛЕМТРАНС».

ТОВ «ЛЕМТРАНС» було придбано деталі, які були встановлені замість відсутніх деталей на розукомплектованих вагонах, а саме:

1) На підставі Контракту купівлі-продажу № 495 від 14.03.2018 та специфікації (додаток № 6 від 10.10.2018) у ЗАО ВТФ «Трансмашэкспорт» (м. Москва, Російська Федерація) було придбано:

- головна частина 270.023-1 у кількості 3 шт. на загальну суму 12 286,56 грн, що дорівнює 29 025,00 російських рублів по офіційному курсу гривні до російського рубля станом на дату оплати 21.11.2018.

Зазначена продукція була сплачена згідно з платіжним дорученням в іноземній валюті або банківських металах № 93 від 20.11.2018, яке проведено банком 21.11.2018, на підставі отриманого рахунку № 5/495 від 20.11.2018.

За даними Національного банку України офіційний курс гривні до російського рубля станом на 21.11.2018 становить 10 російських рублів = 4,2331 грн.

2) На підставі договору поставки № 59/14 від 10.02.2014 та специфікації № 52 від 27.12.2019 у ТОВ «Укртранспневматика» було придбано:

- авторежим 265 А-1 у кількості 5 шт. на загальну суму 19 782,00 грн.

Зазначена продукція була сплачена згідно платіжного доручення № 493 від 21.01.2020, № 68 від 08.01.2020 на підставі виставленого рахунку № ТП000000915 від 17.12.2019.

3) На підставі договору поставки № 710/16 від 01.11.2016 та специфікації № 56 від 01.06.2020 у ТДВ «Попаснянський ВРЗ» було придбано:

- авторежим 265 А-1 у кількості 13 шт. на загальну суму 54 600,00 грн.

Кошти були сплачені згідно платіжних доручень № 6830 від 14.07.2020, № 6832 від 14.07.2020 та № 6833 від 14.07.2020.

4) На підставі договору поставки № 710/16 від 01.11.2016 та специфікації № 51 від 02.01.2020 у ТДВ «Попаснянський ВРЗ» було придбано:

- балочка опорна 100.41.030-0СБ у кількості 1 шт. на загальну суму 984,00 грн.

Кошти були сплачені згідно платіжного доручення № 976 від 07.02.2020.

Загальна вартість придбаних деталей склала: 12 286,56 грн + 19 782,00 грн + 54 600,00 грн + 984,00 грн = 87 652,56 грн.

Відповідно до пункту 21 Правил користування вагонами і контейнерами, ремонт пошкодженого вагона здійснюється на підприємстві, що має право на виконання таких робіт, або на найближчому до місця пошкодження вагоноремонтному підприємстві. Перелік таких підприємств оприлюднюється у товарних конторах станцій обслуговування.

28.12.2019 між позивачем (замовник) та відповідачем (підрядник) укладено договір на технічне обслуговування з відчепленням вантажних вагонів № Дон/В-19500/НЮ-п.

Відповідно до цього договору підрядник зобов`язується виконувати технічне обслуговування з відчепленням вагонів замовника: ТОВ-1 (технічне обслуговування порожніх вантажних вагонів з відчепленням при підготовці їх до перевезень) та ТОВ-2 (технічне обслуговування вантажних вагонів з відчепленням їх від поїздів) силами та на базі структурних підрозділів підрядника - вагонних депо (Структурний підрозділ «Волноваське вагонне депо» філії «Донецька залізниця» АТ «Укрзалізниця», Структурний підрозділ «Покровське вагонне депо» філії «Донецька залізниця» АТ «Укрзалізниця», Структурний підрозділ «Попаснянське вагонне депо» філії «Донецька залізниця» АТ «Укрзалізниця», Структурний підрозділ «Слов`янське вагонне депо» філії «Донецька залізниця» АТ «Укрзалізниця», Структурний підрозділ «Костянтинівське вагонне депо» філії «Донецька залізниця» АТ «Укрзалізниця», Структурний підрозділ «Лиманське вагонне депо» філії «Донецька залізниця» АТ «Укрзалізниця»).

Деталі, придбані позивачем для встановлення їх замість відсутніх деталей на розукомплектованих вагонах, були передані структурному підрозділу «Волноваське вагонне депо» регіональної філії «Донецька залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» та структурному підрозділу «Покровське вагонне депо» регіональної філії «Донецька залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» та були встановлені на зазначені вище вагони відповідно до актів № 134 від 31.07.2020, № 07/0105 від 31.07.2020 зняття з відповідального зберігання і витрат запасних частин, які постачає ТОВ «Лемтранс» для технічного обслуговування вагонів з відчепленням при підготовці до перевезень згідно договору № Дон/В-19500/НЮ-п від 28.12.2019.

У зв`язку з розукомплектуванням зазначених вагонів та на виконання вищезазначених правил структурним підрозділом «Волноваське вагонне депо» регіональної філії «Донецька залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» та структурним підрозділом «Покровське вагонне депо» регіональної філії «Донецька залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» було виконано ремонтні роботи по встановленню деталей на розукомплектовані вагони і підтвердженням зазначеного є наступні документи: Акт № 16 від 31.07.2020, Акт б/н від 31.07.2020 (вагони №№ 56610314, 62058227, 63245575, 62068226, 61840435, 62009279, 62006903, 63523773, 62074323, 61856548, 52590775, 63246110, 53497848, 62083407, 63245187, 62315684, 60461621, 54040670, 61020640, 63278543, 61847232, 61851861).

Загальна вартість витрат по встановленню (технічному обслуговуванню вагонів) деталей на вагони становить 5 735,18 грн, оплата яких підтверджується долученими до матеріалів справи платіжними дорученнями.

Окрім того, позивачем були понесені витрати на транспортування пошкоджених вагонів на ремонт загальною сумою 1 959,12 грн, що підтверджується залізничними накладними № 49596034, 49456809, 49688211, 49706773, 49842289, 49859192, 49656978, 49584329, 49514086, 49596034.

Також, на підтвердження того, що позивачем було сплачено вартість транспортування вагонів до місця ремонту, до матеріалів справи додано копію особового рахунку № НОМЕР_1 за липень 2020 року та переліки № 20200703 від 03.07.2020, № 20200707 від 07.07.2020, № 20200712 від 12.07.2020, № 20200716 від 16.07.2020, № 20200718 від 18.07.2020, № 20200720 від 20.07.2020, № 20200728 від 28.07.2020, № 20200729 від 29.07.2020..

Таким чином, обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначає, що внаслідок незабезпечення схоронності (збереження) майна (вагонів) при перевезенні залізничним транспортом, відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачу суму збитків, понесених останнім в результаті заміни розукомплектованих деталей на загальну суму 95 346,86 грн, з яких: 87 652,56 грн - витрати на придбання деталей, 5 735,18 грн - витрати на технічне обслуговування, 1 959,12 грн - витрати на транспортування розукомплектованих вагонів до місця ремонту.

Згідно зі ч. 1 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до ст. 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу здійснюється за договором перевезення; загальні умови визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Статтею 307 Господарського кодексу України передбачено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Постановою Кабінету Міністрів України № 457 від 06.04.1998 затверджено Статут залізниць (далі - Статут), який визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під`їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту (стаття 2 Статуту).

Відповідно до ст. 5 Статуту нормативні документи, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту, безпеки руху, охорони праці, громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту і комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті, є обов`язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Згідно зі ст. 6 Статуту накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Відповідно до п. 6.4. Правил реєстрації та експлуатації власних вантажних вагонів, затверджених наказом Міністерства транспорту та зв`язку України № 856 від 28.09.2004, порожні власні вагони перевозяться за перевізними документами, в яких в графі 20 "Найменування вантажу" вказується "Власний вагон (найменування власника) направляється до пункту навантаження (у ремонт тощо)".

Судом встановлено, що відповідачем здійснювалось перевезення вантажних вагонів власності (оренди) позивача, а саме: №№ 56610314, 62058227, 63245575, 62068226, 61840435, 62009279, 62006903, 63523773, 62074323, 61856548, 52590775, 63246110, 53497848, 62083407, 63245187, 62315684, 60461621, 54040670, 61020640, 63278543, 61847232, 61851861.

Згідно зі ст. 8 Статуту перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти залізницями провадиться у вагонах парку залізниць або орендованих у залізниць, а також у власних вагонах, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб`єктам підприємницької діяльності, в тому числі розташованим за межами України. Вагони, призначені для перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, повинні відповідати вимогам Правил технічної експлуатації залізниць України та санітарно-гігієнічним і протиепідемічним нормам і правилам.

За приписами п. 3.4 Правил експлуатації власних вантажних вагонів, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України № 17 від 29.01.2015, власні вантажні вагони, що виходять на колії загального користування, за конструкцією, строком служби, періодом проведення планових видів ремонту і технічним станом повинні відповідати всім вимогам, які встановлюються до вагонів інвентарного парку залізниць, включаючи спеціалізований рухомий склад, та мати відомості про комплектацію вагона.

Відповідно до п. 4.1 вказаних Правил, випуск власних вантажних вагонів на колії загального користування допускається після відповідного огляду їх технічного стану працівниками вагонного господарства, а для перевезення небезпечного вантажу в спеціалізованих вагонах - при пред`явленні відправником вантажу працівникам станцій і вагонного господарства свідоцтва про технічний стан вагона, що гарантує безпеку перевезення цього вантажу. Номер свідоцтва і результати огляду технічного стану вагонів працівник вагонного господарства записує в книзі пред`явлення вагонів вантажного парку до технічного обслуговування (форма ВУ-14).

Як встановлено судом, на станціях Сартана (код станції 484809), Покровськ (код станції 482004) було виявлено пошкодження (розкомплектування) вагонів позивача, які полягали у разобладнанні ручного стояночного гальма.

За фактом встановлення відсутності вищезазначених деталей, вагони власності (оренди) ТОВ "Лемтранс" були направлені на технічне обслуговування, про що свідчать оформлені відповідні повідомлення форми ВУ-23М.

Відповідно до п. 4.6 Правил обслуговування залізничних під`їзних колій, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000, обов`язок охорони вагонів і вантажів на під`їзній колії покладається на підприємство. Якщо під`їзна колія обслуговується локомотивом залізниці, то охорону вагонів і вантажів до моменту фактичної подачі вагонів і з моменту збирання вагонів з під`їзної колії організовує залізниця.

Згідно з пунктами 20, 21 Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 113 від 25.02.1999, пошкодження вантажного вагона - це порушення справного стану вагона або його складових частин унаслідок зовнішніх впливів, що перевищують рівні, установлені ГОСТ 22235-76, а також унесення змін у конструкції вагонів, заварювання дверей, люків, знімання бортів платформ, дверей напіввагонів, знімного устаткування вагонів тощо, свердління (пробивання, пропалювання) отворів для кріплення вантажів у деталях вагонів, а також кріплення до них вантажів за допомогою зварювання без дозволу залізниці.

Ремонт пошкодженого вагона здійснюється на підприємстві, що має право на виконання таких робіт, або на найближчому до місця пошкодження вагоноремонтному підприємстві. Перелік таких підприємств оприлюднюється у товарних конторах станцій обслуговування.

На виконання вищезазначених Правил, у зв`язку з розкомплектуванням вагонів, останні були відправлені до структурного підрозділу «Волноваське Вагонне депо» регіональної філії «Донецька залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» та структурного підрозділу «Покровське вагонне депо» регіональної філії «Донецька залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця».

Судом встановлено, що для ремонту пошкоджених вагонів ТОВ "Лемтранс" було придбано та надано необхідні деталі на загальну суму 87 652,56 грн, понесено на технічне обслуговування в розмірі 5 735,18 грн та витрати на транспортування розукомплектованих вагонів до місця ремонту в сумі 1 959,12 грн.

Відповідно до п. 22 Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 113 від 25.02.1999 сума збитків за пошкодження вагона складається з:

витрат на транспортування пошкодженого вагона від місця пошкодження до місця його ремонту в розмірі провізної плати, визначеної відповідно до Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом України, затвердженого наказом Міністерства транспорту України № 551 від 15.11.1999, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України № 828/4121 від 01.12.1999, з урахуванням коригувальних коефіцієнтів, що діють на момент транспортування;

вартості ремонту пошкодженого вагона з урахуванням вартості втрачених та (або) пошкоджених частин;

витрат на перевантаження вантажу з пошкодженого вагона, якщо його неможливо відремонтувати в навантаженому стані, які визначаються за калькуляцією вартості робіт, що надається разом з розрахунком збитків;

плати за користування вагоном за нормативний час перебування пошкодженого вагона в деповському, капітальному ремонті або технічному обслуговуванні з відчепленням (додаток 9), визначеної за ставками плати за користування вагонами згідно з пунктом 14 цих Правил.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Стаття 224 Господарського кодексу України зобов`язує учасника господарських відношень, який порушив господарські зобов`язання або встановлені вимоги, які стосуються здійснення господарської діяльності, відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушені. Під збитками розуміються витрати, здійсненні уповноваженою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не отримані їй доходи, які уповноважена сторона отримала б у разі належного виконання зобов`язання або дотримання правил здійснення господарської діяльності іншою стороною.

За приписами статті 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у разі порушення його цивільного права, має право на їх відшкодування. При цьому збитки визначаються, як втрата, яку особа отримала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила чи повинна зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально отримати при звичайних обставинах, якщо б його право не було порушено (упущена вигода).

Статтею 225 Господарського кодексу України визначений вичерпний перелік складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, зокрема: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково втрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом, вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства.

Проте, позивачу потрібно довести суду факт заподіяння йому збитків, розмір зазначених збитків та докази невиконання зобов`язань та причинно-наслідковий зв`язок між невиконанням зобов`язань та заподіяними збитками.

Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків за порушення договірних зобов`язань та/або відшкодування позадоговірної шкоди потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, збитки, причинний зв`язок між протиправною поведінкою боржника та збитками кредитора, вина боржника.

Відсутність хоча б одного із вище перелічених елементів, утворюючих склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за порушення у сфері господарської діяльності, оскільки його поведінка не може бути кваліфікована як правопорушення.

Суд зазначає, що саме на позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками. При цьому, важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдано особі, - наслідком такої протиправної поведінки.

Отже, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 02.06.2010 № 6-469св10).

Як зазначено у п. 11 Оглядового листа Вищого господарського суду України № 01-8/91 від 29.11.2007 "Про деякі питання судової практики застосування Статуту залізниць України, інших норм транспортного законодавства" порожні приватні власні вагони, які перевозяться залізницею за повними перевізними документами зі сплатою провізної плати, мають статус "вантажу", і якими залізниця не має права розпоряджатись на свій розсуд, як вона розпоряджається вагонами загального парку залізниць, а зобов`язана доставити ці власні порожні вагони на станцію призначення у цілості та збереженості і видати їх одержувачу, зазначеному в накладній.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Вищого господарського суду України № 904/4195/16 від 23.03.2017, № 904/3013/16 від 17.01.2017.

Відповідно до ст. 924 Цивільного кодексу України перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не зміг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Статтею 23 Закону України "Про залізничний транспорт" встановлено, що перевізники несуть відповідальність за зберігання вантажу, багажу, вантажобагажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу, а також за дотримання терміну їх доставки в межах, визначених Статутом залізниць України. За незбереження (втрату, нестачу, псування, пошкодження) прийнятого до перевезень вантажу, багажу, вантажобагажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з незалежних від них причин.

За приписами ст. 110 Статуту залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству.

Відповідно до ст. 114 Статуту залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, а саме за псування і пошкодження - у розмірах тієї суми, на яку було зниженого його вартість.

Згідно з п. 2 ст. 126 Статуту за пошкодження залізницею вагонів або контейнерів, що належать підприємствам, залізниця несе матеріальну відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди.

Беручи до уваги вищенаведене, суд дійшов висновку про наявність всіх елементів складу правопорушення, а саме протиправної бездіяльності відповідача, що виявилась у незабезпеченні збереженості (схоронності) належного позивачу майна (вагонів), завданих збитків - пошкодження складових частин вагонів, та причинного зв`язку між протиправною поведінкою та завданою шкодою. При цьому, відповідачем не доведено суду належними та допустимими доказами, що пошкодження вагонів під час їх перевезення залізницею сталось не з вини відповідача.

Стосовно доводів залізниці про те, що ТОВ "Лемтранс" є неналежним позивачем, суд зазначає, що позивач є власником (орендарем) спірних вагонів, що підтверджується долученими до матеріалів справи договорами оренди залізничного рухомого складу, договорів лізингу та залізничними накладними, а тому платником тарифу і оператором за залізничними накладними є також ТОВ "Лемтранс", отже, позивач мав право звернутись до суду з даним позовом, вважаючи, що йому завдано матеріальних збитків.

Твердження відповідача про відсутність доказів на підтвердження усіх елементів складу правопорушення, в тому числі й вини відповідача, спростовуються встановленими та оціненими вище судом обставинами.

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно зі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до положень ст. 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, згідно положень ст. 74 Господарського процесуального кодексу України. Згідно зі ст. 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З огляду на вищенаведені норми, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача 95 346,86 грн збитків.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 86, 129, 232-234, 240, 250-252 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, місто Київ, вулиця Тверська, будинок 5, ідентифікаційний код 40075815) на користь Товариства з обмеженою відповідальнісю «ЛЕМТРАНС» (03150, місто Київ, вулиця Антоновича, будинок 46-46А, ідентифікаційний код 30600592) 95 346 (дев`яносто п`ять тисяч триста сорок шість) грн 86 коп. збитків та 2 102 (дві тисячі сто дві) грн 00 коп. судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з п.п. 17.5 пункту 17 розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складено та підписано 16.03.2021.

Суддя О.Г. Удалова