ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.03.2021м. ДніпроСправа № 904/6565/20

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Лакс", м. Ніжин Чернігівської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сімейна аптека 2011", м. Дніпро

про стягнення заборгованості у розмірі 324 560, 97 грн

Суддя Ярошенко В.І.

Без участі (повідомлення) представників сторін

ПРОЦЕДУРА

Товариство з обмеженою відповідальністю фірма "Лакс" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сімейна аптека 2011" про стягнення заборгованості в розмірі 324 560, 97 грн, у тому числі: суми основного боргу в розмірі 315 659, 39 грн та інфляційних втрат у розмірі 8 901, 58 грн.

Ухвалою суду від 07.12.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; відповідачу для подання відзиву встановлено 15-тиденний строк з дня отримання (вручення) даної ухвали.

Статтею 248 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

У зв`язку з неможливістю поштового відправлення через відсутність фінансування у Господарському суді Дніпропетровської області, ухвалу суду від 07.12.2020 фактично було направлено відповідачу 29.01.2021.

Оскільки строк для подання відповідачем відзиву на позов виходить за межі встановленого статтею 248 Господарського процесуального кодексу України строку розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, судом застосовано принцип розумного строку тривалості провадження для надання можливості обом учасникам справи скористатись своїми процесуальними правами, що є необхідним заходом дотримання таких засад господарського судочинства як змагальність сторін та рівність учасників процесу під час розгляду даної справи. Наведене відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практиці Європейського суду з прав людини, які згідно з приписами статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" підлягають застосуванню судами при розгляді справ як джерело права.

На адресу суду повернувся направлений відповідачу конверт із ухвалою суду від 07.12.2020 з довідкою відділення поштового зв`язку про відсутність адресата за вказаною адресою.

19.02.2021 ухвала суду від 07.12.2020 була повторно надіслана відповідачу на його адресу, вказану в Єдиному держаному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 49000, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Гладкова, буд. 43.

Відповідач відзиву на позов у встановлений судом строк не надав.

Суд наголошує на тому, що зі своєї сторони ним здійснені всі необхідні заходи щодо належного повідомлення учасників справи про розгляд цієї справи.

Згідно із частинами 2, 3 статті 120 Господарського процесуального суду України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою; виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Пунктом 10 частини 2 статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" встановлено, що в Єдиному держаному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань містяться відомості про юридичну особу, зокрема, щодо її місцезнаходження.

Відповідно до положень частини 6 статті 242 Господарського процесуального суду України днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

При цьому, частина 7 статті 120 Господарського процесуального суду України зобов`язує учасників судового процесу повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

На адресу суду повернувся вдруге направлений відповідачу конверт із ухвалою суду від 07.12.2020, до якого відділенням поштового зв`язку додано довідку про причину невручення поштового відправлення - "адресат відсутній за вказаною адресою".

Вказаний факт свідчить про належне повідомлення відповідача про відкриття провадження у справі та можливість подання до суду заяв по суті справи.

Згідно із частиною 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України, яка кореспондується із частиною 2 статті 178 цього Кодексу, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Тому суд розглядає справу за наявними у ній матеріалами і документами, визнаними судом достатніми, в порядку статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

В порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України судом прийнято рішення у справі.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором поставки № ГР 31 від 27.11.2013 в частині повної та своєчасної оплати вартості отриманого ним товару.

Позиція відповідача

Відповідач не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву на позов.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

27.11.2013 між Товариством з обмеженою відповідальністю фірмою "Лакс" (далі постачальник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Сімейна аптека 2011" (далі покупець, відповідач) було укладено договір поставки № ТГ 31 (далі договір, арк. с. 28-29).

Відповідно до пункту 1.1 договору постачальник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим договором, поставляти та передавати у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити лікарські препарати, вироби медичного призначення, предмети санітарії та гігієни, біологічно активні добавки (далі товар).

Пунктом 1.2 договору передбачено, що поставка товару здійснюється окремими партіями в асортименті, кількості та за цінами, згідно погоджених покупцем та постачальником заявок на поставку та відповідно до товарно-транспортних накладних (далі ТТН), які є невід`ємними додатками до даного договору. Заявки на поставку можуть подаватися письмово, електронними листами або усно по телефону.

Згідно з пунктом 3.1 договору поставка товару здійснюється постачальником або шляхом самовивозу покупцем (по узгодженню сторін). Строки та місце поставки вказуються в ТТН.

Покупець зобов`язаний забезпечити своєчасне (в день поставки) і належне прийняття товару (п. 3.2 договору).

У пункті 3.4 договору визначено, що продукція приймається покупцем:

- за кількістю згідно з ТТН;

- за якістю згідно з сертифікатами якості та/або іншими супровідними документами і фактичним станом товару.

Датою поставки партії товару вважається дата підписання уповноваженим представником покупця ТТН або проставляння на ній печатки (штампу) покупця. Перехід права власності, а також ризиків випадкової загибелі або знищення майна відбувається у момент передачі товару покупцеві, про що свідчить підпис уповноваженого представника або печатка (штамп) покупця на ТТН (п. 3.5 договору).

Відповідно до пункту 4.1 договору ціна за одиницю товару та загальна вартість партії товару вказуються у ТТН. Ціна вказана у ТТН є незмінною і не поширюється на наступні партії товару.

Пунктом 4.2 договору передбачено, що оплата кожної партії товару здійснюється шляхом перерахування коштів на рахунок постачальника у строк, вказаний в ТТН.

Загальна сума договору складається із сум, вказаних в ТТН, виданих на підставі даного договору (п. 4.3 договору).

Згідно з пунктом 8.1 договору даний договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31 грудня поточного року. Якщо за 15 днів до закінчення строку дії договору сторони не виявлять бажання його розірвати, то він автоматично пролонгується на наступний календарний рік. Кількість пролонгацій не обмежена.

Письмових доказів у підтвердження розірвання договору матеріали справи не містять, тому суд доходить висновку, що протягом спірного періоду (2019 рік) договір був чинним.

На виконання умов договору позивач у період з 05.08.2019 по 19.09.2019 поставив відповідачу партіями товар на загальну суму 315 659, 39 грн, що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями товарно-транспортних накладних, які містять підписи уповноважених представників та/або відтиски штампу відповідача (арк. с. 30-199).

Всі товарно-транспортні накладні містять посилання на договір № ТГ 31 від 27.11.2013.

Позивач стверджує, що відповідач у визначені в товарно-транспортних накладних строки розрахунків за отриманий товар не здійснив, у зв`язку з чим заборгованість відповідача за договором становить 315 659, 39 грн.

Зазначені обставини і стали причиною звернення позивача до суду з даними позовом, в якому позивач просить суд стягнути з відповідача суму боргу за поставлений товар у розмірі 315 659, 39 грн та суму інфляційних втрат у розмірі 8 901, 58 грн.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Щодо правовідносин сторін

Частиною 1 статті 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

З огляду на наявний в матеріалах справи договір та обставини справи, між позивачем та відповідачем виникли правовідносини з поставки товару.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України).

Щодо суми основного боргу

За приписами частини 1 статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З урахуванням умов пункту 4.2 договору та строків оплати товару, вказаних у долучених до позову товарно-транспортних накладних, строк виконання відповідачем зобов`язання з оплати вартості поставленого позивачем товару є таким, що настав.

Відповідач своїх зобов`язань з повної та своєчасної оплати вартості отриманого товару не виконав, у зв`язки з чим за ним перед позивачем обліковується заборгованість у загальні сумі 315 659, 39 грн.

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до положень статті 599 Цивільного кодексу України зобов`язань припиняється виконанням, проведеним належним чином.

На момент розгляду справи доказів погашення заборгованості перед позивачем за поставлений товар відповідачем суду не надано.

Враховуючи наведене, позовні вимоги в частині суми основного боргу в розмірі 315 659, 39 грн визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо суми інфляційних втрат

Статтею 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За приписами статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Позивач за порушення відповідачем зобов`язання по оплати отриманого ним товару заявив до стягнення з останнього інфляційні втрати в розмірі 8 901, 58 грн за період з листопада 2019 року по жовтень 2020 року.

Нормою частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіркою наданого позивачем розрахунку інфляційних втрат судом виявлено помилку в розмірі сукупного індексу інфляції за період з листопада 2019 року по жовтень 2020 року, а саме: позивачем застосовано значення сукупного індексу інфляції в розмірі 102, 82 (оскільки не враховано значення індексу інфляції за грудень 2019 року в розмірі 99, 8), тоді як вірним за цей період є значення сукупного індексу інфляції в розмірі 102, 62. Після здійсненого судом перерахунку сума інфляційних втрат становить 8 262,49 грн.

Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення інфляційних втрат підлягають частковому задоволенню в розмірі 8 262, 49 грн. У позовних вимогах про стягнення інфляційних втрат у розмірі 639, 09 грн слід відмовити.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам у розмірі 4 858, 83 грн.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 114, 129, 165, 178, 233, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сімейна аптека 2011" (49000, м. Дніпро, вул. Гладкова, буд. 43; ідентифікаційний код 37361478) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Лакс" (16600, Чернігівська область, м. Ніжин, вул. Московська, буд. 54; ідентифікаційний код 14255011) основний борг у розмірі 315 659, 39 грн, інфляційні втрати в розмірі 8 262, 49 грн та витрати зі сплати судового збору в розмірі 4 858, 83 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відмовити у задоволенні позовних вимог про стягнення інфляційних втрат у розмірі 639, 09 грн.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата підписання рішення 11.03.2021.

Суддя В.І. Ярошенко