ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2021 року Справа № 925/1270/20
Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Васяновича А.В.,

секретар судового засідання Пріхно Л.А.,
за участі представників сторін:
від позивача за первісним позовом - Куниця В.Ю. представник за довіреністю,
від відповідача за первісним позовом - представник не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за первісним позовом
військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, м. Київ
до товариства з обмеженою відповідальністю ВіВа-Трейд,
м. Черкаси
про стягнення 24 398 грн. 48 коп.

за зустрічним позовом
товариства з обмеженою відповідальністю ВіВа-Трейд,
м. Черкаси
до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, м. Київ
про стягнення 3 345 грн. 86 коп.
ВСТАНОВИВ:
До Господарського суду Черкаської області з позовом звернулася військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України до товариства з обмеженою відповідальністю ВіВа-Трейд про стягнення з відповідача 24 398 грн. 48 коп. пені, у зв`язку з неналежним виконанням умов договору №2340/10/ВЗЗ-2020 про закупівлю товару від 23 квітня 2020 року.
Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 02 жовтня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
15 жовтня 2020 року від товариства з обмеженою відповідальністю ВіВа-Трейд надійшла зустрічна позовна заява до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про стягнення 3 345 грн. 86 коп. пені, у зв`язку з неналежним виконанням військовою частиною умов договору №2340/10/ВЗЗ-2020 про закупівлю товару від 23 квітня 2020 року.
Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 21 жовтня 2020 року прийнято зустрічний позов товариства з обмеженою відповідальністю ВіВа-Трейд до спільного розгляду з первісним позовом.
Вимоги за зустрічним позовом об`єднано в одне провадження з первісним позовом. Вирішено перейти до розгляду справи за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання суду на 12 год. 00 хв. 12 листопада 2020 року.
Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 12 листопада 2020 року відкладено підготовче засідання на 10 год. 30 хв. 01 грудня 2020 року.
Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 01 грудня 2020 року продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів.
Відкладено підготовче засідання на 11 год. 00 хв. 21 січня 2021 року.
Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 21 січня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Розгляд справи по суті призначено на 11 год. 30 хв. 18 лютого 2021 року.
Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 18 лютого 2021 року відкладено розгляд справи по суті на 25 лютого 2021 року.
В судовому засіданні, яке відбулося 25 лютого 2021 року суд оголосив перерву до 14 год. 30 хв. 04 березня 2021 року.
Відповідач за первісним позовом в судове засідання не з`явився, надіслав суду клопотання про відкладення розгляду справи.
З урахуванням положень ст. 195, 202 ГПК України клопотання відповідача за первісним позовом суд залишив без задоволення.
Представник позивача за первісним позовом в судовому засіданні первісні позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити, проти зустрічних вимог заперечував з підстав викладених у відзиві на зустрічну позовну заяву та зазначав, що зустрічна позовна заява є необґрунтованою, оскільки встановлений договором строк оплати товару не було порушено.
Рахунок на оплату товару товариством з обмеженою відповідальністю ВіВа-Трейд за №3487 було виставлено лише 28 квітня 2020 року, який в той же день було оплачено.
У відповіді на відзив за зустрічним позовом товариство з обмеженою відповідальністю ВіВа-Трейд вказувало, що військова частина здійснила попередню оплату 28 квітня 2020 року, хоча повинна була оплатити товар 27 квітня 2020 року, оскільки 22 квітня 2020 року було відправлено рахунок №3847 від 16 квітня 2020 року на оплату.
У заперечені на відповідь на відзив за зустрічним позовом військова частина вказувала, що відповідно до ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Відтак, пеня може бути нарахована лише за повний день прострочення платежу.
Представник відповідача за первісним позовом в минулому судовому засіданні позовні вимоги за первісним позовом визнав частково, про що було вказано у зустрічній позовній заяві та вказував, що одночасне застосовування п.7.3 та 7.3.1. договору призведе до подвійної відповідальності за одне й те ж саме порушення, що прямо заборонено Конституцією України як основним Законом України.
В судовому засіданні, яке відбулося 04 березня 2021 року згідно ч. 1 ст. 240 ГПК України було оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення зі справи №925/1270/20.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача за первісним позовом та дослідивши докази, суд вважає, що первісний позов підлягає частковому задоволенню, а в задоволенні зустрічного позову слід відмовити виходячи з наступного:
Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено господарським судом під час її розгляду, 23 квітня 2020 року між військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України (замовник) та товариством з обмеженою відповідальністю ВіВа-Трейд (учасник) було укладено договір №2340/10/ВЗЗ-2020.
Відповідно до пункту 1.1. договору учасник зобов`язується у визначені договором строки поставити замовнику якісні товари, зазначені у специфікації, яка є невід`ємною частиною цього договору, а замовник - прийняти і оплатити такі товари.
Пунктом 1.2. договору визначено, що найменування (номенклатура, асортимент) товару ДК 021:2015-33140000-3 - медичні матеріали (респіратори класу FFР2 (респіратори Днепр -2)).
Кількість товару за договором 191 170 штук.
За своєю правовою природою укладений між сторонами договір є договором поставки.
Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Первісні позовні вимоги обґрунтовано тим, що в порушення умов договору відповідач за первісним позовом порушив строки поставки товару, а тому позивачем за первісним позовом заявлено вимогу про стягнення 11 015 грн. 04 коп. пені, та на підставі ст.ст. 536, 693 ЦК України, п.7.3 договору заявлено вимогу про стягнення 13 383 грн. 44 коп.
Зустрічні позовні вимоги обґрунтовані тим, що військовою частиною було невчасно оплачено рахунок щодо попередньої оплати товару, а тому на підставі п. 7.3.1. позивач за зустрічним позовом заявив вимогу про стягнення 3 345 грн. 86 коп. пені.
Відповідно до п.4.1. договору розрахунки, на умовах попередньої оплати товару у розмірі 50 відсотків від ціни договору, указаній в розділі 3 договору в сумі 3 345 857 грн. 34 коп., на підставі розпорядження Головного управляння Національної гвардії України 15 квітня 2020 року №27/30-2945 та проводяться шляхом поетапного спрямування бюджетних коштів учаснику (крім нерезидентів) на небюджетний рахунок, відкритий на його ім`я в органах Казначейства у встановленому законодавством порядку, з подальшим використанням зазначених коштів учасником виключно з такого рахунку на цілі, визначені договором на підставі абзацу 3 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 04 грудня 2019 року №1070 Деякі питання здійснення розпорядниками (одержувачами) бюджетних коштів попередньої оплати товарів, робіт і послуг, що закуповуються за бюджетні кошти протягом 2 двох календарних днів з дати укладання договору та його реєстрації в органах Державної казначейської служби, за умови надання учасником належним чином оформленого рахунку на оплату та при наявності фінансування з державного бюджету. Перебіг строку попередньої оплати починається з моменту здійснення її першого етапу.
При цьому уся сума попередньої оплати перераховується учаснику на умовах, указаних в абзаці 1 цього пункту договору, але не пізніше 27 квітня 2020 року.
Остаточний розрахунок у розмірі 50 відсотків (в сумі 3 345 857,34 грн.) замовник здійснює після поставки товару, протягом 3 календарних днів.
Відповідно до 7.3.1. договору за порушення строків виконання зобов`язання щодо поставки або оплати товару винна сторона сплачує пеню у розмірі 0,1% вартості товару, з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення.
Позивач за зустрічним позовом вказував, що оскільки рахунок на попередню оплату був виставлений 16 квітня 2020 року, то військова частина повинна була оплатити рахунок 27 квітня 2020 року, однак сплатила попередню оплату 28 квітня 2020 року.
До зустрічного позову додано копію рахунку від 16 квітня 2020 року на суму 6 691 714, 68 грн.
Проте, як вже зазначалося вище, договір між сторонами було укладено лише 23 квітня 2020 року.
Тобто, рахунок на який посилається позивач за зустрічним позовом було складено раніше укладання договору.
Отже, суд відхиляє доводи позивача за зустрічним позовом стосовно того, що на виконання умов договору останній направив військовій частині рахунок 16 квітня 2020 року.
Водночас, з матеріалів справи вбачається, що рахунок на оплату по замовленню №3847 на суму 3 345 857 грн. 34 коп. було виставлено товариством з обмеженою відповідальністю ВіВа-Трейд 28 квітня 2020 року (а.с. 45).
І саме цей рахунок було оплачено військовою частиною.
Тобто, відповідачем за зустрічним позовом було здійснено попередню оплату 28 квітня 2020 року (в день отримання відповідного рахунку), що підтверджується копією виписки (а.с.68).
Згідно ч. 2 ст. 613 ЦК України якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов`язок, виконання зобов`язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що військовою частиною не було порушено умов договору щодо своєчасності сплати попередньої оплати в розмірі 3 345 857 грн. 34 коп.
Крім того, позивачем за зустрічним позовом при нарахуванні неустойки не було враховано положення ст. 3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань згідно якої розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.
Таким чином, підстав для стягнення з відповідача за зустрічним позовом неустойки в розмірі 3 345 грн. 86 коп. немає.
Що стосується первісних позовних вимог судом враховано наступне:
Згідно пункту 5.1 договору строк поставки товару за цим договором складає 22 календарних днів з моменту підписання сторонами цього договору, але не пізніше 20 травня 2020 року.
Відповідачем за первісним позовом в період з 22 травня по 25 травня 2020 року було поставлено товар на загальну суму 6 691 714 грн. 68 коп., що підтверджується копіями видаткових накладних (підписаних обома сторонами), а саме:
№4615 від 22 травня 2020 року на суму 3 345 857 грн. 34 коп.;
№4616 від 22 травня 2020 року на суму 1 904 742 грн. 66 коп.;
№4559 від 25 травня 2020 року на суму 1 441 114 грн. 68 коп.
Відповідачем за первісним позовом всупереч ч. 1 ст. 74, ст. ст. 76, 77 ГПК України не було доведено факту своєчасної поставки товару на підставі умов договору постачання.
Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Пунктом 7.1. договору визначено, що за невиконання або неналежне виконання своїх обов`язків за договором сторони несуть відповідальність, передбачену відповідно до Цивільного та Господарського кодексів України, а також інших чинних нормативно-правових актів України та цим договором.
Згідно п. 7.3. договору сторони узгодили між собою, що за невиконання зобов`язання щодо поставки товару, учасник відповідно до вимог статей 536 та 693 Цивільного кодексу України сплачує 0,1% від суми попередньої оплати за кожен день прострочення з дня коли товар мав бути переданий замовнику до дня фактичного передання товару або повернення йому суми попередньої оплати.
Пунктом 7.3.1. договору сторони узгодили, що за невиконання зобов`язання щодо поставки або оплати товару винна сторона сплачує пеню в розмірі 0,1% вартості товару, з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення поставки понад 30 календарних днів додатково стягується штраф у розмірі 7% вартості непоставленого товару.
Як зазначалось вище, пунктом 5.1 строк поставки товару встановлено не пізніше 20 травня 2020 року, але згідно видаткових накладних та фактичного прийому товару за адресою: м. Київ, вул. Євгена Коновальця 38, були порушені строки поставки товару, а саме: №4615 від 22 травня 2020 року (95 585 шт.), № 4616 від 22 травня 2020 року (54 415 шт.), № 4559 від 25 травня 2020 року (41 170 шт.)
Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Абзацом третім частини другої статті 231 Господарського кодексу України визначено, що у разі, якщо порушено господарське зобов`язання, виконання якого фінансується за рахунок Державного бюджету України, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах:
за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.
Відповідно до абзацу третього частини другої статті 231 Господарського кодексу України та пункту 7.3.1 розділу договору, позивачем за первісним позовом заявлено до стягнення пеню за порушення строку поставки товару в розмірі 11 015 грн. 04 коп. на підставі нижченаведеного розрахунку, а саме:
за порушення строку поставки товару по видатковій накладній №4615 за 1 день прострочки - 0,1% вартості товару в сумі 3 345 857,34 грн. = 3 345,86 грн. х 1 днів - розмір пені становить 3 345,86 грн.;
за порушення строку поставки товару по видатковій накладній №4616 за 1 день прострочки - 0,1% вартості товару в сумі 1 904 726,66 грн. = 1 904,74 грн. х 1 день - розмір пені становить 1 904,74 грн.;
за порушення строку поставки товару по видатковій накладній №4559 за 4 дні прострочки - 0,1% вартості товару в сумі 1 441 114,68 грн. = 1 441,12 грн. х 4 дня - розмір пені становить 5 764,44 грн.
Нарахування пені за порушення строків поставки товару нараховано вірно, в цій частині позов відповідачем за первісним позовом визнано, а тому заявлена вимога про стягнення неустойки підлягає задоволенню.
Також позивачем за первісним позовом заявлено вимогу про стягнення 13 383 грн. 44 коп. на підставі п. 7.3 договору.
Згідно ч. 3 ст. 693 ЦК України на суму попередньої оплати нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути переданий, до дня фактичного передання товару покупцеві або повернення йому суми попередньої оплати. Договором може бути встановлений обов`язок продавця сплачувати проценти на суму попередньої оплати від дня одержання цієї суми від покупця.
Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.
Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Отже, п. 7.3. договору сторони узгодили між собою сплату процентів на суму попередньої оплати від дня, коли товар мав бути переданий, до дня фактичного передання товару покупцеві.
Правова природа неустойки та процентів нарахованих на суму попередньої оплати є різною, а тому суд відхиляє доводи відповідача за первісним позовом стосовно того, що до нього застосовано подвійну відповідальність за одне й те саме порушення зобов`язання.
Позивачем нараховано проценти на суму попередньої оплати за чотири дні прострочення від дня, коли товар мав бути переданий, до дня фактичного передання товару покупцеві (по 25 травня 2020 року) - 0,1% вартості попередньої оплати товару в сумі 3 345 857,34 грн. = 3 345,86 х 4 дні - розмір пені становить 13 383 грн. 44 коп.
Водночас розмір процентів розраховано позивачем за первісним позовом невірно, оскільки 22 травня 2020 року вже було поставлено товару на всю суму отриманої попередньої оплати.
Отже, прострочка поставки товару складає лише два дні, а тому розмір процентів становить 6 691 грн. 72 коп. з 20 травня 2020 року по 22 травня 2020 року (2 дні) - 0,1% вартості попередньої оплати товару в сумі 3 345 857,34 грн. = 3 345,86 х 2 дні.
Таким чином з відповідача за первісним позовом підлягає стягненню 6 691 грн. 72 коп. процентів за користування чужими грошовими коштами, а в решті вимог про стягнення процентів слід відмовити.
Отже, на користь первісного позивача підлягає стягненню 11 015 грн. 04 коп. пені та 6 691 грн. 72 коп. процентів за користування чужими грошовими коштами.
Судові витрати підлягають розподілу між сторонами відповідно до вимог ст. 129 ГПК України.
На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 129, 237, 238, 240 ГПК України, суд
ВИРІШИВ:
1. Первісний позов задовольнити частково.
2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю ВіВа-Трейд, вул. Героїв Дніпра, 53, кв. 99, м. Черкаси, ідентифікаційний код 33585132 на користь військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, вул. Нижньоюрківська, 8-А, м. Київ, ідентифікаційний код НОМЕР_2 11 015 грн. 04 коп. пені, 6 691 грн. 72 коп. процентів за користування чужими грошовими коштами та 1 525 грн. 42 коп. судового збору.
3. В решті вимог первісного позову - відмовити.
4. В задоволенні зустрічного позову - відмовити повністю.
Видати відповідний наказ після набрання рішення законної сили.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строк визначені ст. 241 ГПК України.

Рішення суду може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в порядку та строки передбачені розділом ІV ГПК України.

Повне рішення складено 09 березня 2021 року.

Суддя А.В.Васянович