Господарський суд
Житомирської області
_______________________________________
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" березня 2021 р. м. Житомир Справа № 906/1271/20

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Шніт А.В.

секретар судового засідання Шахова Я.В.

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився;

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомирська обласна енергопостачальна компанія"

до Громадської організації "Садівничих товариств Тетерівський масив"

про стягнення 265 293,89 грн

Товариство з обмеженою відповідальністю "Житомирська обласна енергопостачальна компанія" звернулося до господарського суду з позовом до Громадської організації "Садівничих товариств Тетерівський масив" про стягнення 265 293,89грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на неналежне виконання відповідачем умов договору №07-1212 від 21.12.2018 про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг в частині оплати спожитої електричної енергії.

В якості правових підстав позову позивач зазначає ст.526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України.

Ухвалою суду від 16.11.2020 постановлено прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі, здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначити на 17.12.2020.

17.12.2020 до суду повернулася ухвала суду від 16.11.2020, яка направлялася на адресу відповідача, з відміткою відділення поштового зв`язку: "адресат відсутній за вказаною адресою" (а.с.4-8,т.2).

Ухвалою суду від 17.12.2020 продовжено строк підготовчого провадження, підготовче засідання відкладено на 28.01.2021.

13.01.2021 до суду повернулася ухвала суду від 17.12.2020, яка направлялася на адресу відповідача, з відміткою відділення поштового зв`язку: "адресат відсутній за вказаною адресою" (а.с.13-16, т.2).

Господарський суд ухвалою від 28.01.2021 закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 04.03.2021.

Сторони уповноважених представників у судове засідання не направили.

04.03.2021 на електронну адресу суду від позивача надійшов лист №1, згідно якого повідомлено, що заборгованість за спожиту електроенергію за спірний період відповідачем не погашена.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань №65 від 04.03.2021 адреса місцезнаходження відповідача не змінилася, відомості про припинення юридичної особи відсутні (а.с. 27-30, т.2).

Відповідно до пункту 4 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Згідно з частинами 3, 7 статті 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Отже, у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.2 Закону України "Про доступ до судових рішень" судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що учасники провадження мали доступ до судових рішень та мали можливість ознайомитись з ухвалами суду у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Зважаючи на те, що неявка представників сторін не перешкоджає всебічному, повному та об`єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.

21.12.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Житомирська обласна енергопостачальна компанія", що діє на підставі ліцензії на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу, виданою постановою НКРЕКП від 14.06.2018 № 429 (постачальник, позивач) та Громадською організацією «Садівничих товариств «Тетерівський масив» (споживач, відповідач) укладено договір №07-1212 про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (далі - договір) (а.с. 3-8, т.1).

За умовами п.1.1 цей договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії виключно побутовим та малим непобутовим споживачам (далі - споживач) постачальником універсальних послуг (далі - постачальник) та укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання споживача до умов цього договору, згідно із заявою-приєднання яка є додатком 1 до цього договору.

Умови договору розроблені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" та Правил роздрібного ринку електричної енергії (ПРРЕЕ), затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 №312 та є однаковими для всіх споживачів (п. 1.2 договору).

Згідно з п.2.1 договору постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Споживач розраховується з постачальником за спожиту електричну енергію за цінами (тарифами), що визначаються відповідно до методики (порядку), затвердженої регулятором, згідно з обраною споживачем комерційного пропозицією, яка є додатком 3 до цього Договору (п.5.1. договору).

Спосіб визначення ціни за електричну енергію зазначається в комерційній пропозиції постачальника (п.5.2 договору).

Розрахунковим періодом за договором є календарний місяць (п. 5.8. договору).

У п.5.10 договору сторонами погоджено, зокрема, що оплата рахунка постачальника за цим договором має бути здійснена споживачем у строки, визначені у рахунку, але не менше 5 робочих днів від дати отримання споживачем цього рахунка, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеної у комерційній пропозиції, прийнятої споживачем.

Відповідно до п.п.1 п. 6.2 договору споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії згідно з умовами цього договору.

Цей договір укладається на строк, зазначений в комерційній пропозиції, яку обрав споживач, та набирає чинності з дати подання споживачем заяви-приєднання (п. 13.1 договору).

Заявою-приєднання (додаток №1 до договору постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг) визначено початок постачання електричної енергії - 01.01.2019 (а.с.9, т.1).

Умовами комерційної пропозиції № 2-УП, що є додатком № 3 до договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, передбачено, що повна оплата вартості електричної енергії, включаючи витрати за послуги розподілу (передачі), здійснюється за фактичним споживанням виключно на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника універсальних послуг до 5 числа місяця наступного за розрахунковим (а.с.241-242, т.1).

В матеріалах справи містяться рахунки за період 2019 року (а.с.11-22, т.1) та січня-серпня 2020 року (а.с. 244-251, т.1) та докази часткової сплати за використану активну електроенергію (а.с 46-229, т.1).

У зв`язку з невиконанням договірних зобов`язань у відповідача виникла заборгованість перед позивачем за спожиту електричну енергію в період з 01.12.2019 по 31.08.2020, яка складає 265293,89грн.

Не проведення відповідачем розрахунків за спожиту електроенергію стало приводом для звернення позивача за захистом порушеного права до суду.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

За змістом ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договір та інші правочини.

Згідно ст.173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених ГК України, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші тощо), а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Наведена правова норма кореспондується зі ст.509 Цивільного кодексу України: зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст.901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За змістом ст.ст.526, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином та у встановлений строк, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання то воно підлягає виконанню в цей строк.

В силу ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно пункту 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Пунктом 2 ст. 614 Цивільного кодексу України встановлено, що відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами статей 76, 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідач не подав суду відзиву та доказів, які б спростовували доводи позивача, натомість позивач обґрунтував свої позовні вимоги належними та достатніми доказами.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення 265 293,89грн заборгованості за спожиту електроенергію обґрунтовані, заявлені у відповідності до вимог чинного законодавства, підтверджуються матеріалами справи і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Розподіл судових витрат.

Судовий збір, в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, у розмірі 3979,41грн покладається на відповідача.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Громадської організації "Садівничих товариств "Тетерівський масив" (12423, Житомирська обл., Житомирський район, с.Буки, вул. Л.Українки, буд. 1, ідентифікаційний код 38273299) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомирська обласна енергопостачальна компанія" (10003, м. Житомир, майдан Перемоги, буд. 10, ідентифікаційний код 42095943):

- 265 293,89грн заборгованості за спожиту електроенергію,

- 3 979,41грн судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 12.03.21

Суддя Шніт А.В.

Віддрукувати:

1 - у справу;

2 - позивачу (наручно) та на електронну пошту

3 - відповідачу (рек. з пов.)