Представники учасників справи у судове засідання не прибули.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Блок Майстер Україна» (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «БК РЕДДІТО» (далі - відповідач) стягнення заборгованості у розмірі 1455433,61 грн.
Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує на те, що відповідачем порушено умови Договору підряду № 03/20 від 13.03.2020 року в частині повної та своєчасної оплати за виконані роботи.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.11.2020 відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 17.12.2020 року.
Розгляд справи неодноразово відкладався. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.02.2021, постановленою без виходу до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання, задоволено заяву позивача про збільшення позовних вимог, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 18.02.2021.
В судовому засіданні 18.02.2021 судом було оголошено вступну та резолютивну частину рішення, яким задоволено позовні вимоги стосовно заборгованості у розмірі 1460034,78 грн.
У судовому рішенні питання щодо розподілу судових витрат, понесених позивачем у справі, не вирішене.
Як вбачається з позовної заяви, представник позивача просив покласти судові витрати на відповідача та зазначив, що позивач зможе надати точний розрахунок понесених судових витрат із підтверджуючими доказами у встановлені строки ГПК України.
19.02.2021 до Господарського суду міста Києва надійшла заява від представника позивача про винесення рішення про розподіл судових витрат на правничу допомогу та передана судді Демидову В.О. 22.02.2021 р.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.02.2021 призначено судове засідання для вирішення питання про судові витрати на 01.03.2021.
У зв`язку із тимчасовою непрацездатністю судді Демидова В.О., з 25.02.2021 по 04.03.2021 (включно), ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.03.2021 призначено судове засідання для вирішення питання про судові витрати на 11.03.2021.
У судовому засіданні 11.03.2021 представник позивача підтримав заяву про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 40 000,00 грн.
Відповідно до п. 3 ч. 1ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Частиною 1 ст. 124 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:
1) на професійну правничу допомогу;
2)пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;
3)пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;
4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Згідно з приписами статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відтак, ч. 3 ст. 4 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність передбачено, що адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання (організаційні форми адвокатської діяльності).
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Про адвокатуру та адвокатську діяльність договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Відповідно до ч. 3 ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу, врегульовано Главою 63 Цивільного кодексу України. Зокрема, стаття 903 Цивільного кодексу України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Глава 52 Цивільного кодексу України регулює загальні поняття та принципи будь-якого цивільного договору, включаючи договір про надання послуг. Стаття 632 Цивільного кодексу України регулює поняття ціни договору; за приписами вказаної статті ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін.
Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
За змістом п.1 ч.3 ст.123 та ст.126 Господарського процесуального кодексу України у їх сукупності можливе покладення на сторони у справі як судових витрат тільки тих сум, які були сплачені стороною за отримання послуг саме адвоката (у розумінні пункту 1 статті 1 та частини першої статті 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"), а не будь-якої особи, яка надавала правову допомогу стороні у справі.
Відповідно до ст.56 Господарського процесуального кодексу України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.
Статтею 58 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.
Слід зазначити, що юридична особа самостійно вирішує питання про вибір свого представника у господарському суді. Держава гарантує такій особі відшкодування судових витрат на юридичні послуги, що надаються лише адвокатом. Витрати юридичної особи на надані їй у господарському судочинстві послуги адвоката відшкодовуються в порядку, встановленому процесуальним законом.
Відповідно до вимог ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, необхідно виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст.27,30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".
Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).
У позовній заяві позивач зазначив попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, у якому зазначено, що витрати на правничу допомогу складають 50 000,00 грн.
В заяві представника позивача від 19.02.2021, яка надійшла на адресу Господарського суду міста Києва про винесення рішення про розподіл судових витрат на правничу допомогу останній в обґрунтування розміру заявленої суми витрат на професійну правничу допомогу зазначає, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Блок Майстер Україна» укладено договір №б/н про надання правової допомоги від 11.11.2020 з адвокатом Леонтьєвим Глібом Євгенійовичем та зауважив, що відповідно до п. 3.1 договору про надання правової допомоги від 11.11.2020 клієнт зобов`язується сплатити адвокату вартість юридичних послуг адвоката (гонорар) за представництво інтересів клієнта в органах судової влади під час судового розгляду справи про стягнення заборгованості із ТОВ «РЕДДІТО» у розмірі 40 000,00(сорок тисяч) гривень 00 копійок, які клієнт зобов`язаний сплатити протягом 20 (двадцяти) календарних днів з моменту винесення рішення по справі судом першої інстанції.
Крім того, у матеріалах справи наявний ордер на надання правової допомоги на ім`я Леонтьєва Гліба Євгенійовича (серія КВ № 417343 від 11.11.2020), а також договір про надання правової допомоги № б/н від 11.11.2020, укладеного між Адвокатом Леонтьєвим Глібом Євгенійовичем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Блок Майстер Україна»
Предметом договору про надання правової допомоги № б/н від 11.11.2020, укладеного між Адвокатом Леонтьєвим Глібом Євгенійовичем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Блок Майстер Україна» (клієнт) є послуги надання правової допомоги, відповідно до яких адвокат, в порядку та на умовах визначених Договором, надає клієнту правову допомогу - захищає права та інтереси клієнта в рамках господарського процесу, в тому числі у зв`язку із стягнення заборгованості із ТОВ «РЕДДІТО» за договором підряду, для чого він має право представляти інтереси клієнта (надає правову допомогу) в органах державної влади, на підприємствах, установах, організаціях всіх форм власності та підпорядкування, в усіх без виключення судах України, правоохоронних органах тощо, для чого клієнт надає адвокату відповідні повноваження, перераховані у п. 1.2 договору (п. 1.1 договору).
На виконання умов договору про надання правової допомоги № б/н від 11.11.2020 року адвокатом надано такі послуги:
- проведено вивчення характеру правовідносин між сторонами;
- проведено аналіз судової практики та підготовка позовної заяви про стягнення заборгованості із пред`явлення солідарної позовної вимоги;
- здійснено подання позовної заяви про стягнення заборгованості до Господарського суду міста Києва;
- проведено аналіз, підготовку та подання відповіді на відзив Відповідача;
- підготовлено та озвучено в судовому засіданні додаткові пояснення по справі;
- Прийнято участь у судових засідання.
Загальний час витрачений на супроводження справи в суді першої інстанції становить 108 годин.
Крім того, суд дійшов висновку, що відповідно змісту пункту 4 частини другої статті 27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", а саме диспозицією вказаної норми визначено, що адвокатський гонорар може існувати у фіксованій формі.
Оскільки договором про надання правової допомоги від 11.11.2020 визначено суму гонорару саме в такий спосіб, відповідач не зобов`язаний посилатися на час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг). Обґрунтованість розміру витрат на оплату послуг адвоката в такому разі визначається на підставі наявних доказів.
Аналогічна правова позиція викладена в додатковій постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року у справі № 924/447/18.
Згідно ч.4 ст.129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.
Керуючись ст. 123, 124, 126, 129, 233, 238, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд
4. Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.
Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Додаткове рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в строк, встановлений ст.256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому ст.257 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням приписів п. 4 Розділу X «Прикінцеві положення» та п.п.17.5 п.17 Розділу ХІПерехідні положення Господарського процесуального кодексу України.
Дата складення та підписання додаткового рішення 15.03.2021.
Суддя В.О.Демидов