ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" березня 2021 р. Справа№ 910/10505/20 (755/4515/19)

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Верховця А.А.

суддів: Пантелієнка В.О.

Остапенка О.М.

За участю секретаря судового засідання Брунько А.І.

та представників сторін:

від ПТ "Універсальний ломбард "Грошовичо`Ок" ТОВ "Фінансова допомога" і компанія": Остафійчук М.В. (довіреність б/н від 16.01.2020);

від ОСОБА_1 : Ландишева С.М. (ордер АІ №1092221 від 26.02.2021).

розглянувши матеріали апеляційної скарги Повного товариства "Універсальний ломбард "Грошовичо`Ок" Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова допомога" і компанія" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.01.2021

за заявою ОСОБА_1

за участю заінтересованих осіб:

суб`єкт оскарження Приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Солонько Микола Миколайович

стягувач Повне товариство "Універсальний ломбард "Грошовичо`Ок" Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова допомога" і компанія"

про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню

у справі № 755/4515/19

за позовом Повного товариства "Універсальний ломбард "Грошовичо`Ок" Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова допомога" і компанія"

до ОСОБА_1

про стягнення 713 534,63 грн

у межах справи №910/10505/20

за заявою ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 )

про неплатоспроможність боржника фізичної особи

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду міста Києва перебуває справа №910/10505/20 за заявою ОСОБА_1 про неплатоспроможність боржника фізичної особи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.01.2021 у справі №910/10505/20 (755/4515/19) заяву ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий лист №755/4515/19 виданий 09.06.2020 Дніпровським районним судом міста Києва на виконання рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 10.12.2019 у справі №755/4515/19 про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Повного товариства "Універсальний ломбард "Грошович`Ок" Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова допомога" і Компанія (ідентифікаційний код: 40485181; адреса: 25006, м. Кіровоград, вул. Велика Перспективна, 50, оф.306) заборгованості за договором від 23.02.2017 №12/ФК за період з 23.02.2017 по 14.03.2019, за кредитом - 335 000,00 грн, заборгованості з процентів - 306 955,17 грн, інфляційних збитків - 55 334,25 грн, судового збору - 10 703,02 грн, а всього 707 992,44 грн.

Стягнуто з Повного товариства "Універсальний ломбард "Грошович`Ок" Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова допомога" і Компанія" на користь ОСОБА_1 безпідставно одержані за виконавчим листом №755/4515/19, виданим 09.06.2020 Дніпровським районним судом міста Києва на виконання рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 10.12.2019 у справі №755/4515/19, грошові кошти у сумі 707 992,44 грн.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою Господарського суду міста Києва, Повне товариство "Універсальний ломбард "Грошовичо`Ок" Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова допомога" і компанія" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, згідно якої просить суд скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.01.2021 у справі №910/10505/20 (№755/4515/19) та прийняти нове судове рішення, яким в задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню та стягненню коштів, відмовити в повному обсязі; судові витрати покласти на боржника.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги апелянт посилається на те, що судом при постановленні ухвали неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права, висновки викладені в оскаржуваному рішенні суду не відповідають дійсним обставинам справи.

Мотивуючи доводи апеляційної скарги апелянт вказує на відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 та як наслідок, відсутність передумов для визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню.

Крім того скаржник відмічає, що оскільки виконавчий лист №755/4515/19 видано Дніпровським районним судом міста Києва, то у місцевого господарського суду відсутні повноваження на розгляд заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Також апелянт зазначає, що в порушення норм процесуального права місцевий господарський суд здійснив розгляд заяви ОСОБА_1 за відсутності приватного виконавця.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.02.2021 апеляційну скаргу Повного товариства "Універсальний ломбард "Грошовичо`Ок" Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова допомога" і компанія" у справі №910/10505/20 (№755/4515/19) передано на розгляд складу колегії суддів: головуючий суддя Верховець А.А., судді: Остапенко О.М., Поляков Б.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.02.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Повного товариства "Універсальний ломбард "Грошовичо`Ок" Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова допомога" і компанія" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.01.2021 у справі №910/10505/20 (№755/4515/19); апеляційну скаргу призначено до розгляду на 09.03.2021.

02.03.2021 до суду апеляційної інстанції від ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, згідно якого боржник просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.01.2021 - без змін.

Так, боржник зауважує, що виконавчий лист №755/4515/19 від 09.06.2020 не підлягає виконанню, оскільки рішення суду, на підставі якого було видано виконавчий лист скасоване, тому відсутні підстави для проведення виконавчих дій за цим виконавчим провадженням.

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.03.2021, здійсненого у зв`язку із перебуванням судді Полякова Б.М., який входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, у відпустці, у справі №910/10505/20 (№755/4515/19) сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Верховця А.А., суддів Пантелієнка В.О., Остапенка О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.03.2021 апеляційну скаргу Повного товариства "Універсальний ломбард "Грошовичо`Ок" Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова допомога" і компанія" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.01.2021 у справі №910/10505/20 (№755/4515/19) прийнято до провадження у визначеному складі колегії суддів.

В судовому засіданні 09.03.2021 у розгляді справи №910/10505/20 (755/4515/19) за апеляційною скаргою Повного товариства "Універсальний ломбард "Грошовичо`Ок" Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова допомога" і компанія" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.01.2021 оголошено перерву до 11.03.2021.

В судовому засіданні 11.03.2021 представник скаржника вимоги апеляційної скарги підтримав, просив суд апеляційну скаргу задовольнити, оскаржувану ухвалу скасувати.

Представник ОСОБА_1 заперечував проти доводів апеляційної скарги з мотивів наведених у відзиві, просив суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги, оскаржувану ухвалу залишити без змін.

В судовому засіданні 11.03.2021, згідно ст. 240 Господарського процесуального кодексу (далі за текстом - ГПК) України, оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Відповідно до ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Статтею 271 ГПК України передбачено, що апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши думку представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали норм матеріального та процесуального законодавства, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, колегія суддів дійшла висновку, що вимоги апеляційної скарги Повного товариства "Універсальний ломбард "Грошовичо`Ок" Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова допомога" і компанія" підлягають задоволенню, ухвала Господарського суду міста Києва від 13.01.2021 підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, з огляду на наступне.

Як слідує з матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом, заочним рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 10.12.2019 у справі №755/4515/19 позов ПТ "Універсальний ломбард "Грошович`ОК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково, вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь ПТ "Універсальний ломбард "Грошович`ОК" заборгованість за договором від 23.02.2017 №12/ФК за період з 23.02.2017 по 14.03.2019, за кредитом - 335 000,00 грн, заборгованості за процентами - 306 955,17 грн, інфляційних збитків - 55 334,25 грн, судового збору 10 703,02 грн, а всього: 707 992,44 грн.

На виконання заочного рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 10.12.2019 у справі №755/4515/19, 09.06.2020 було видано виконавчий лист.

23.06.2020 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Солонько М.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №62404775, постанову про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій та постанову про стягнення з боржника основної винагороди.

Постановою приватного виконавця від 23.06.2020 виконавче провадження №62404775 було приєднано до зведеного виконавчого провадження №57979341.

20.08.2020 у зведеному виконавчому провадженні №57979341 було проведено електронні торги, на яких продано належну відповідачу квартиру за адресою: АДРЕСА_2 за 800 000,00 грн, з яких на рахунок приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Солонька М.М. перераховано 760 000,00 грн.

Разом з тим ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 29.10.2020 скасовано рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 10.12.2019 у справі №755/4515/19 на підставі якого відкрите виконавче провадження №62404775, постановлено справу призначити до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 09.11.2020 цивільну справу №755/4515/19 за позовом Повного товариства "Універсальний ломбард "Грошович`Ок" Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова допомога" і Компанія" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості передано у порядку статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства до Господарського суду міста Києва, в провадженні якого перебуває справа №910/10505/20 про неплатоспроможність боржника фізичної особи ОСОБА_1

20.11.2020 до Дніпровського районного суду міста Києва надійшла заява ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, згідно якого боржник просила суд:

- визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист №755/4515/19, виданий 09.06.2020 Дніпровським районним судом міста Києва на виконання рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 10.12.2019 у справі №755/4515/19;

- стягнути з Повного товариства "Універсальний ломбард "Грошович`ОК" Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова допомога і компанія" на користь ОСОБА_1 безпідставно одержані за виконавчим листом №755/4515/19 грошові кошти у сумі 707 992,44 грн.

В обґрунтування вказаної заяви ОСОБА_1 відмітила, що судове рішення на підставі якого видано виконавчий документ скасовано, а отже виконавчий лист є таким, що виданий помилково, обов`язок його виконання у боржника відсутній, а виконавчий лист слід визнати таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 30.11.2020 цивільну справу №755/4515/19 за заявою ОСОБА_1 , за участю заінтересованих осіб: суб`єкт оскарження: Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Солонько Микола Миколайович, стягувач Повне товариство "Універсальний ломбард "Грошович`ОК" Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова допомога і компанія" про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню - передано у порядку статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства до Господарського суду міста Києва, в провадженні якого перебуває справа №910/10505/20 про неплатоспроможність боржника фізичної особи ОСОБА_1 .

Господарський суд міста Києва розглянувши заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню дійшов висновку про її задоволення.

Мотивуючи дане рішення місцевий господарський суд виходив з того, що рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 10.12.2019 у справі №755/4515/19 (на підставі якого було видано виконавчий лист від 09.06.2020 №755/4515/19 про стягнення з відповідача заборгованості) скасовано після видачі зазначеного виконавчого листа, тому виконавчий лист є таким, що виданий помилково, обов`язок його виконувати у заявника відсутній, виконавчий лист слід визнати таким, що не підлягає виконанню.

Однак Північний апеляційний господарський суд не погоджується з наведеним твердженням місцевого господарського суду, зважаючи на наступне.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів, унормовані розділом VІ ЦПК України.

В силу ст. 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно із Законом України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень державною виконавчою службою здійснюється на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

З наведених положень законодавства випливає, що підставою для виконання судових рішень є виконавчі листи.

Відповідно до ст. 432 ЦПК України, що кореспондується зі ст. 328 ГПК України, виконавчий лист має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України «Про виконавче провадження». Суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Наслідком визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» є закінчення виконавчого провадження.

Наведені в статті 432 ЦПК України (ст. 328 ГПК України) підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

До матеріальних підстав відносяться випадки відсутності обов`язку боржника через його припинення, добровільне виконання боржником чи іншою особою.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема:

- видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню);

- коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню;

- видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа;

- помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване;

- видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката;

- пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Під іншими причинами (за роз`ясненнями узагальнення судової практики Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25.09.2015), слід розуміти випадки, коли в апеляційному чи касаційному порядку або ж у зв`язку з нововиявленими обставинами скасовано чи змінено рішення суду, а виконавчий лист ще не виконаний.

Таким чином апогеєм судового захисту є фактичне виконання рішення суду, тому наведеними положеннями Основного Закону України встановлено обов`язковість до виконання судових рішень.

Виняток з цього правила становлять перелічені в статті 432 ЦПК України (ст. 328 ГПК України) причини, якими може бути обумовлено невиконання рішення суду.

Таким чином, до підстав для невиконання рішення суду (визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню), відносяться випадки, коли немає матеріальної передумови для виконання рішення, тобто об`єктивно відсутній обов`язок боржника, або ж випадки видачі виконавчого документа, коли його не треба було видавати, тобто випадки помилкової видачі виконавчого листа, або випадки, коли після видачі виконавчого документа був змінений зміст рішення.

Разом з тим, як слідує з матеріалів справи, виконавчий лист №755/4515/19 від 09.06.2020 про стягнення з відповідача заборгованості був виданий у той період коли рішення набрало законної сили та було чинним. Подальші питання щодо стягнення за даним виконавчим листом вирішуються у порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження».

У пункті 5 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено скасування рішення суду, на підставі якого видано виконавчий документ, як самостійну підставу для закінчення виконавчого провадження.

У зв`язку з цим, у разі, якщо виконавчий лист вже пред`явлено до виконання, необхідності звертатися до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, немає. Виконавче провадження в цьому випадку буде закінчене на зазначеній підставі.

Отже, беручи до уваги, що Законом України «Про виконавче провадження» передбачено самостійну підставу для закінчення виконавчого провадження - скасування рішення суду, на підставі якого видано виконавчий документ, враховуючи, що наведені боржником обставини не підпадають під перелічені в процесуальному законі підстави для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, відсутні підстави для визнання виконавчого листа №755/4515/19 від 09.06.2020 таким, що не підлягає виконанню.

Крім того, згідно із частиною п`ятою статті 11 ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України, статті 18 ГПК України однією з основних засад судочинства є обов`язковість рішень суду.

Статтею 18 ГПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими чи службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Стосовно вимоги ОСОБА_1 про стягнення з Повного товариства "Універсальний ломбард "Грошович`ОК" Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова допомога і компанія" на користь ОСОБА_1 безпідставно одержаних за виконавчим листом №755/4515/19 грошових коштів у сумі 707 992,44 грн, суд відмічає наступне.

Як встановлено судом апеляційної інстанції та слідує з матеріалів справи, 23.06.2020 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Солонько М.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №62404775 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Повного товариства "Універсальний ломбард "Грошович`ОК" Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова допомога і компанія" 707 992,44 грн на підставі виконавчого листа №755/4515/19 від 09.06.2020.

Враховуючи, що на виконанні у приватного виконавця знаходилось зведене виконавче провадження №57979341 від 27.12.2018, де об`єднано виконавчі провадження №57978968, №57978973, №57978979, постановою приватного виконавця від 23.06.2020 виконавче провадження №62404775 було приєднано до зведеного виконавчого провадження №57979341.

20.08.2020 у зведеному виконавчому провадженні №57979341 було проведено електронні торги, на яких продано належну відповідачу квартиру за адресою: АДРЕСА_2 за 800 000,00 грн, з яких на рахунок приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Солонька М.М. перераховано 760 000,00 грн.

Згідно пояснень боржника станом на 20.08.2020 у зведеному виконавчому провадженні №57979341 залишок заборгованості становив 114 067,42 грн. При цьому, за твердженнями скаржника сума заборгованості у зведеному виконавчому провадженні становила 257 664,49 грн.

Суд апеляційної інстанції не має можливості достеменно встановити суму заборгованості по зведеному виконавчому провадженню №57979341, оскільки матеріали справи не містять відповідних доказів, а судом першої інстанції не досліджено матеріали зведеного виконавчого провадження. Тоді як згідно норм процесуального права суд апеляційної інстанції не може досліджувати обставини, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Разом з тим, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 46 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо під час розподілу грошових сум у випадку, передбаченому п. 3 ч. 1 ст. 45 цього Закону, стягнутої суми недостатньо для задоволення вимог стягувачів за виконавчими документами, кошти розподіляються виконавцем між стягувачами в черговості, що встановлена вказаним законом.

Вимоги стягувачів кожної наступної черги задовольняються після задоволення в повному обсязі вимог стягувачів попередньої черги. У разі якщо стягнутої суми недостатньо для задоволення в повному обсязі всіх вимог однієї черги, вимоги задовольняються пропорційно до належної кожному стягувачу суми. Вимоги стягувачів щодо виплати заборгованості із заробітної плати та інші вимоги, пов`язані з трудовими правовідносинами, задовольняються в порядку надходження виконавчих документів.

Зважаючи на те, що у зведеному виконавчому провадженні №57979341 було стягнуто з боржника грошові кошти у розмірі 760 000,00 грн, то в силу наведених норм права, державний виконавець мав розподілити отримані кошти між стягувачами пропорційно до належної кожному стягувачу суми. При цьому, як було зазначено вище, враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів стосовно суми заборгованості боржника у зведеному виконавчому провадженні №57979341, суд апеляційної інстанції не може достеменно встановити яка сума коштів підлягала перерахуванню на виконання виконавчого листа №755/4515/19 від 09.06.2020.

А відтак, висновок місцевого господарського суду про те, що продаж належної боржнику квартири у зведеному виконавчому провадженні №57979341 відбувся саме на виконання виконавчого листа №755/4515/19 від 09.06.2020 про стягнення заборгованості у розмірі 707 992,44 грн, що є підставою для стягнення безпідставно отриманих грошових коштів за спірним виконавчим провадженням, є невірним, оскільки не базується на нормах матеріального права та обставинах справи.

Разом з тим колегія суддів звертає увагу скаржника на наступне.

Відповідно до статті 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права від порушень.

Абзацом другим частини другої статті 16 Цивільного кодексу України визначено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом (крім зазначених в абзаці першому цієї частини), що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Частиною 2 статті 16 Цивільного кодексу України передбачено перелік способів захисту цивільних прав, які мають універсальний характер та можуть застосовуватися до всіх чи більшості суб`єктивних прав.

Згідно з частиною 1 статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, зазначені норми визначають об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту. Особа, право якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права, який має відповідати тим фактичним обставинам, які склалися, виходячи із тих відносин, які відповідають таким нормам права.

В свою чергу суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб. Наведена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 22.01.2019 у справі №912/1856/16, від 14.05.2019 у справі №910/11511/18.

Надаючи правову оцінку належності обраного зацікавленою особою способу захисту, судам належить зважати і на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції. Так, у рішення від 15 листопада 1996 року у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Суть цієї статті зводиться до вимоги надати заявникові такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органу розглядати по їх суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань.

Крім того, Суд вказав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

Аналіз наведеного дає підстави для висновку, що законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень ст. 55 Конституції України та ст. 13 Конвенції, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний спосіб правового захисту, не заборонений законом.

Вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Тобто, ефективний спосіб захисту має бути таким, що відповідає змісту порушеного права, та таким, що забезпечує реальне поновлення прав особи, за захистом яких вона звернулась до суду, відповідно до вимог законодавства.

Враховуючи, що Законом України «Про виконавче провадження» передбачено, що скасування рішення суду є підставою для закінчення виконавчого провадження та беручи до уваги, що грошові кошти від продажу належної ОСОБА_1 квартири стягнуті в межах зведеного виконавчого провадження, вимоги ОСОБА_1 викладені в заяві про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню не гарантують особі відновлення порушеного права та не є ефективним способом захисту прав у даних правовідносинах, з чого слідує, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту.

Зважаючи на викладене, Північний апеляційний господарський суд вважає, що у задоволенні заяви ОСОБА_1 слід відмовити.

Стосовно доводів скаржника про те, що у місцевого господарського суду були відсутні повноваження на розгляд заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, оскільки виконавчий лист №755/4515/19 видано Дніпровським районним судом міста Києва, колегія суддів зазначає наступне.

Як встановлено під час розгляду справи, виконавчий лист №755/4515/19 дійсно був виданий Дніпровським районним судом міста Києва. Проте, зважаючи на відкриття провадження у справі №910/10505/20 про неплатоспроможність боржника фізичної особи ОСОБА_1 , ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 09.11.2020 цивільну справу №755/4515/19 передано у порядку статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства до Господарського суду міста Києва. А відтак, всі процесуальні питання, пов`язані з виконанням судового рішення №755/4515/19 має вирішувати Господарський суд міста Києва в межах провадження у справі про неплатоспроможність боржника фізичної особи ОСОБА_1 , що спростовує наведені доводи скаржника.

До того ж, згідно ч.ч. 6, 7 ГПК України, спори між судами щодо підсудності не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому цією статтею, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Крім того колегія суддів критично сприймає доводи скаржника про те, що місцевий господарський суд при постановленні оскаржуваної ухвали порушив норми процесуального права, оскільки здійснив розгляд заяви ОСОБА_1 за відсутності приватного виконавця.

Як слідує з матеріалів справи, приватний виконавець Солонько М.М. був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи про що свідчить наявне в матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 44, т. 2). Разом з тим, приватний виконавець не скористався правом на подання заяв, клопотань, заперечень, а його неявка у судове засідання, з урахуванням положень ч. 3 ст. 328 ГПК України, не перешкоджає розгляду вказаної вище заяви.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 277 ГПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Оскільки Господарський судом міста Києва застосовано закон, який не підлягав застосуванню, колегія суддів вважає за необхідне скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.01.2021 та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 , у зв`язку з чим апеляційна скарга Повного товариства "Універсальний ломбард "Грошовичо`Ок" Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова допомога" і компанія" підлягає задоволенню.

У зв`язку з задоволенням апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 ГПК України, судові витрати покладаються на боржника.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 271, 275, 277, 282, 283, 328 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Повного товариства "Універсальний ломбард "Грошовичо`Ок" Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова допомога" і компанія" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.01.2021 у справі №910/10505/20 (755/4515/19) задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.01.2021 у справі №910/10505/20 (755/4515/19) скасувати.

3. Прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

4. Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) на користь Повного товариства "Універсальний ломбард "Грошовичо`Ок" Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова допомога" і компанія" (25006, м. Кіровоград, вул. Велика Перспективна, 50, оф. 306; ) 2 270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн 00 коп. судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

5. Матеріали справи №910/10505/20 (755/4515/19) повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Cторони мають право оскаржити постанову до Верховного Суду в порядку, передбаченому ст.ст. 286-291 ГПК України.

Повний текст постанови складено 15.03.2021.

Головуючий суддя А.А. Верховець

Судді В.О. Пантелієнко

О.М. Остапенко