Господарський суд
Житомирської області
______________________________________________________________________
_____________________________________________________________________________
УХВАЛА

"15" березня 2021 р. м. Житомир Справа № 906/221/21

Господарський суд Житомирської області у складі судді Маріщенко Л.О.,

розглядаючи заяву від 10.03.2021 Акціонерного товариства "Таскомбанк" про забезпечення позову у справі №906/221/21

за позовом: Акціонерного товариства "Таскомбанк"

до 1. Багатогалузевого приватного малого підприємства "Агро"

2. ОСОБА_1

про стягнення 111 407,23 грн.

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Таскомбанк" звернулось до суду з позовом про стягнення солідарно з Багатогалузевого приватного малого підприємства "Агро" та ОСОБА_1 заборгованість за договором №ID6555904 про відкриття відновлювальної кредитної лінії від 19.06.2019 в розмірі 111 407,23 грн, з яких 97 473,48 грн заборгованість за кредитом, 7 628,99 грн заборгованість по відсоткам, 6 304,76 грн пеня.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Багатогалузеве приватне мале підприємство "Агро" в порушення умов договору про відкриття відновлювальної кредитної лінії не повернув кредитні кошти у передбачений договором термін та не сплатив в повному обсязі проценти, в результаті чого утворилась заборгованість, яку позивач просить стягнути солідарно з Багатогалузевого приватного малого підприємства "Агро" та фізичної особи ОСОБА_1 , яка виступає поручителем за виконання зобов`язань відповідача-1 згідно укладеного договору поруки № Т 05.10.2018 І 7280 від 19.06.2019.

Оскільки одним із відповідачів за позовом визначено фізичну особу ОСОБА_1 , то ухвалою суду від 03.03.2021 направлено запит до Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області щодо інформацію про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи.

11.03.2021 до суду надійшла заява АТ "Таскомбанк" від 10.03.2021 про забезпечення позову, в якій просить вжити заходи забезпечення позову, а саме накласти арешт та заборонити вчиняти реєстраційні дії щодо автомобіля марки САЗ 3507 1986 р.в. дата реєстрації 28.08.2013, автомобіля марки FORD TOURNEO CONNECT 2010 р.в. дата реєстрації 08.10.2019, автомобіля марки SUZUKI GRAND VITARA 2006 р.в. дата реєстрації 28.07.2016 - власник ОСОБА_1 та накласти арешт та заборонити вчиняти реєстраційні дії щодо автомобіля марки ГАЗ 3307 2004 р.в. дата реєстрації 22.11.2012, автомобіля марки ГАЗ 3307 2005 р.в. дата реєстрації 22.11.2012 - власник Багатогалузеве приватне мале підприємство "Агро".

Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що відповідачі в добровільному порядку взяті на себе зобов`язання по поверненню кредитних коштів не виконують у зв`язку з чим заборгованість постійно збільшується.

Умови кредитного договору № ID6555904 про відкриття відновлювальної кредитної лінії від 19.06.2019 позичальником не виконані, кредитні кошти у встановлені договором строки не повернуті, як наслідок станом на 27.01.2021 заборгованість позичальника за кредитним договором становить 111 407,23 грн.

Також заявник вказує на те, що позичальник навмисно протягом тривалого часу не здійснює виконання зобов`язань за кредитним договором щодо погашення суми боргу, процентів за його користування, діє недобросовісно, ухиляється від виконання обов`язків, покладених кредитним договором, тому існує обґрунтована ймовірність неможливості виконання рішення суду про стягнення коштів із боржників за рахунок наявного у них майна та у зв`язку із цим, заявник змушений звернутися до суду із заявою про забезпечення позову та накладання арешту на майно боржників.

Так, заявником було виявлено наступне майно, що належить відповідачу 1 а саме автомобіль марки ГАЗ 3307 2004 р.в. дата реєстрації 22.11.2012, автомобіль марки ГАЗ 3307 2005 р.в. дата реєстрації 22.11.2012 та відповідачу 2- автомобіль марки САЗ 3507 1986 р.в. дата реєстрації 28.08.2013, автомобіль марки FORD TOURNEO CONNECT 2010 р.в. дата реєстрації 08.10.2019, автомобіль марки SUZUKI GRAND VITARA 2006 р.в. дата реєстрації 28.07.2016.

Допускаючи, що у випадку відчуження відповідачами вказаного рухомого майна буде неможливим звернути стягнення на нього у разі ухвалення судом рішення про стягнення боргу, заявник вважає єдиним дієвим, ефективним та співмірним заходом забезпечення позову є накладання арешту на майно, що належить відповідачам на праві приватної власності.

Розглянувши заяву про забезпечення позову суд зазначає наступне.

Згідно зі ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. При цьому, сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою.

З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з заявою про забезпечення позову.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову повинні бути співрозмірними з заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Предметом позову в даній справі є вимога про стягнення солідарно з Багатогалузевого приватного малого підприємства "Агро" та ОСОБА_1 заборгованості за договором №ID6555904 про відкриття відновлювальної кредитної лінії від 19.06.2019 в розмірі 111 407,23 грн, посилаючись на не повернення позичальником кредитних коштів у передбачений договором термін та не сплатив в повному обсязі процентів.

Разом з тим, заявник, з метою забезпечення даного позову, просить суд накласти арешт на майно належне відповідачам, однак у такому випадку відсутній зв`язок між вказаним заходом забезпечення позову та предметом позовної вимоги, оскільки рухоме майно не належить до предмета спору у даній справі.

Крім того, заява про забезпечення позову ґрунтується виключно на припущеннях щодо можливого ухилення відповідачів від виконання рішення суду в даній справі в разі задоволення позову.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст.76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст.77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на наведене вище, підстав для задоволення заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони вчиняти реєстраційні дії щодо майна відповідачів, суд на даний час не вбачає, тому у задоволенні заяви відмовляє.

За таких обставин, керуючись ст.ст. 136, 137, 140, 234, 235 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Акціонерного товариства "Таскомбанк" про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена.

Дата підписання: 15.03.2021

Суддя Маріщенко Л.О.

Друк:

1 - в справу

2 - заявнику (рек.)