ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"04" березня 2021 р. Cправа № 902/1206/20

за позовом:Державного підприємства "Закупнянський кар"єр" (вул. Кар"єрна, буд. 1, смт. Закупне, Чемеровецький р-н., Хмельницька обл., 31614)

до:Товариства з обмеженою відповідальністю "Подільський козак" (Площа Героїв Чорнобиля, буд. 1, кімн. 230, м. Вінниця, 21001)

про стягнення 630 000,00 грн

Суддя Яремчук Ю.О.

Секретар судового засідання Гнатик Є.Б.

Представники сторін не з`явились

В С Т А Н О В И В :

10.12.2020 р. до Господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява Державного підприємства "Закупнянський кар`єр" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Подільський козак" про стягнення 630 000,00 грн.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу № 902/1206/20 розподілено судді Яремчуку Ю.О.

Ухвалою суду від 14.12.2020 р. відкрито провадження у справі № 902/1206/20. Визначено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 13.01.2021 р.

Ухвалою суду від 14.01.2021 р. підготовче засідання у справі відкладено на 08.02.2021 р.

На визначену дату судом 08.02.2021 р. в судове засідання представники сторін не з`явились, про дату, час та місце судового засідання у справі повідомлялися ухвалою суду, зокрема в матеріалах справи міститься поштове повідомлення про вручення ухвали суду позивачу, від відповідача на адресу суду конверт повернувся.

Ухвалою суду від 08.02.2021 р. закрито підготовче провадження та призначено справу № 902/1206/20 для судового розгляду по суті на 04.03.2021 р.

На визначену дату судом в судове засідання представник позивача не з`явився, про дату час та місце судового

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, направлена кореспонденція суду повернута з поштовою відміткою "Адресат відсутній за вказаною адресою".

З врахуванням викладеного суд зазначає, що згідно із п.п. 4, 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

За вказаних обставин у суду є достатні підстави вважати, що ним вжито належних заходів до повідомлення відповідача про дату, час та місце судового слухання, але останній не скористались правом на участь свого представника у судовому засіданні.

Статтею 42 Господарського процесуального кодексу України визначено права та обов`язки учасників судового процесу, зокрема учасники справи зобов`язані: виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази тощо.

Також суд зазначає, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 р. (Закон України від 17.07.1997 р. № 475/97 - ВР), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Перебіг строків судового розгляду у цивільних справах починається з часу надходження позовної заяви до суду, а закінчується ухваленням остаточного рішення у справі, якщо воно не на користь особи (справа "Скопелліті проти Італії" від 23.11.1993 р.), або виконанням рішення, ухваленого на користь особи (справа "Папахелас проти Греції" від 25.03.1999 р.).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду неефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (параграфи 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі "Смірнова проти України").

Суд нагадує, що роль національних суддів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (&51 рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 р. у справі "Красношапка проти України").

Суд нагадує, що це роль національних судів - організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (див.рішення Суду у справі Шульга проти України, no. 16652/04, від 02.12.2010).

До того ж організація провадження таким чином, щоб воно було швидким та ефективним, є завданням саме національних судів (див. рішення Суду у справі Білий проти України, no. 14475/03, від 21.10.2010).

Згідно із ч.1 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи положення ст.ст.13,74 ГПК України якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав, а тому вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній матеріалами і документами без явки в судове засідання представника відповідача.

Будь-яких письмових заяв і клопотань щодо відкладення розгляду справи, а також відзиву на позовну заяву, на день розгляду справи від відповідача до суду не надійшло.

З огляду на вищезазначене суд приходить до висновку, що відповідач належним чином був повідомлений про дане судове засідання. Неявка останнього є підставою до розгляду справи за його відсутності, що передбачено п.1 ч.3 ст.202 ГПК України.

Водночас слід зазначити, що положеннями ст.178 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

За таких обставин, справа підлягає вирішенню за наявними матеріалами з огляду на приписи ч.9 ст.165 та ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Подільський Козак» (надалі-Постачальник) та Державним підприємством «Закупнянський кар`єр» (надалі-Покупець) 21.01.2020 р. укладено Договір поставки обладнання № 21/01/2020.

Відповідно до п.1.1. договору Постачальник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі виготовити та передати у власність Покупцеві обладнання, визначене у п.2.1. цього договору, а Покупець - прийняти та оплатити товар.

Між сторонами 21.01.2020 р. було підписано Специфікацію №1 (додаток № 1) до Договору поставки №21/01/2020 від 21.01.2020 р., відповідно до якого Постачальник зобов`язаний поставити покупцю обладнання в асортименті, кількості, комплектності та за ціною визначеною в Специфікації.

Відповідачем було виставлено рахунок-фактуру №СФ-0000002 від 29.01.2020 року на суму 570 120,00 грн з ПДВ та направлено позивачу за допомогою електронної пошти - файл у форматі jpeg.

Як свідчать матеріали справи позивачем, як Покупцем, була здійснена оплата в порядку визначеному п.3.1., п.3.2. вказаного договору згідно рахунка-фактури №СФ-0000002 від 29.01.2020 р., шляхом перерахування грошових коштів як попередньої оплати на загальну суму 460 000,00 грн.

Відповідно до умов п. 4.2. Договору виготовлення та передача Обладнання Покупцю здійснюється Постачальником в строк, що не може перевищувати 55 робочих днів з дати фактичної сплати завдатку згідно п. 3.1. договору.

Позивач стверджує, що оскільки позивач, як Покупець, сплатив завдаток у сумі 170 000, 00 грн. (30% вартості обладнання) 5 платежами на суму - 180 тис. грн (згідно платіжних доручень № 1560 від 30.01.2020 р. - 30.01.2020 - 50 000,00 грн, № 1583 від 04.02.2020 р. - 04.02.2020 - 30 000,00 грн, № 1631 від 14.02.2020 р. - 14.02.2020 - 30 000,00 грн, № 1641 від 18.02.2020 р. 18.02.2020 - 30 000,00 грн, № 1679 від 25.02.2020 р. 25.02.2020 - 40 000,00 грн,) останній з яких 25.02.2020 р., то передача всього обладнання відповідачем, як Постачальником, мала відбутись в строк до 13.05.2020 р. включно.

У зв`язку із порушенням відповідачем умов договору щодо поставки товару (обладнання) позивач звернувся до відповідача із письмовими вимогами від 20.10.2020 р., та 09.11.2020 р. до відповідача про поставку замовленого обладнання або повернення позивачу грошових коштів сплачених за договором №21/01/2020 від 21.01.2020 р. (подвійного завдатку та попередньої оплати у загальній сумі 630 000,00 грн), шляхом направлення листів (штрих кодовий ідентифікатор (трек-номер) 494, 940,) що підтверджується фіскальними чеками з відділення поштового зв`язку AT «Укрпошта» від 26.10.2020 р., від 13.11.2020 р.

З урахуванням встановлених обставин, суд дійшов наступних висновків.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Так судом встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Подільський Козак» (надалі-Постачальник) та Державним підприємством «Закупнянський кар`єр» (надалі-Покупець) 21.01.2020 р. укладено Договір поставки обладнання № 21/01/2020.

Відповідно до п.1.1. договору Постачальник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі виготовити та передати у власність Покупцеві обладнання, визначене у п.2.1. цього договору, а Покупець - прийняти та оплатити товар.

Між сторонами 21.01.2020 р. було підписано Специфікацію №1 (додаток № 1) до Договору поставки №21/01/2020 від 21.01.2020 р., відповідно до якого Постачальник зобов`язаний поставити покупцю обладнання в асортименті, кількості, комплектності та за ціною визначеною в таблиці, а саме: сушка барабанна СБ 1200-9000, довжина барабана 9000 мм, внутрішній діамант 1200 мм, наружний діамант 1400мм. Сумка барабанна по всій площині утеплена базальтовой ватой товщиною 100 мм. Потужність 9 квт. у кількості 1шт; базальтов «Циклон», складена з блоків «циклонів» і витягаючою потужністю 8000 куб.метрів привід 5,5 квт за годину у кількості 1 шт; конвейєр ланцюговий скребкового типу з двома охолоджувальними вентиляторами, довжина 14000 мм привід конвеєра мотор редуктор 3 квт за годину. Привід вентиляторів 6000 мм, довжина сита 6500 мм, внутрішній діаметр барабана 1000 мм привід 3 квт за годину. Встановлена сітка а отвором 0,7 мм. у кількості 1 шт; Накопичувальний бункер з автоматичною подачею матеріалу. Розміри 000x4000x2500 мм. Встановлений майданчиковий 1,5 квт за годину. Привід мотор редуктор 5,5 квт за годину у кількості 1 шт; загальною вартістю 570120,00 грн. (п`ятсот сімдесят тисяч сто двадцять гривень 00 копійок) з ПДВ.

Умовами договору між сторонами було погоджено, що 30% загальної вартості обладнання в п. 2.1. договору, що складає 170 000,00 грн з ПДВ (попередня оплата), покупець сплачує у вигляді завдатку на рахунок постачальника не пізніше 5 банківських днів від дати підписання договору на підставі рахунку-фактури (факсокопії рахунку) постачальника; 30% загальної вартості обладнання в п. 2.1. договору, що складає 170000,00 грн з ПДВ черговий платіж покупець сплачує на рахунок постачальника не пізніше 20 банківських днів від дати сплати авансового платежу згідно п.3.1. договору, на підставі рахунку-фактури (факсокопії рахунку) постачальника; 40% загальної вартості обладнання, визначеної п.2.1. договору, що складає 230120,00 грн з ПДВ (остаточний платіж) покупець сплачує на рахунок постачальника не пізніше 5 банківських днів від дати підписання сторонами акту приймання-передачі обладнання на підставі рахунку-фактури (факсокопії рахунку) постачальника (п.п. 3.1., 3.2., 3.3. договору).

Судом встановлено, що позивач на виконання умов договору здійснив проплати на загальну суму 460 000,00 грн, № 1560 від 30.01.2020 р. - 30.01.2020 - 50 000,00 грн; № 1583 від 04.02.2020 р. - 04.02.2020 - 30 000,00 грн; № 1631 від 14.02.2020 р. - 14.02.2020 - 30 000,00 грн; № 1641 від 18.02.2020 р. 18.02.2020 - 30 000,00 грн; № 1679 від 25.02.2020 р. 25.02.2020 - 40 000,00 грн; № 1735 від 04.03.2020 р. 04.03.2020 - 50 000,00 грн; № 1763 від 13.03.2020 р. 13.03.2020 - 50 000,00 грн; № 1797 від 24.03.2020 р. 24.03.2020 - 50 000,00 грн; № 1880 від 07.04.2020 р. 07.04.2020 -30 000,00 грн; № 1882 від 07.04.2020 р. 07.04.2020 - 20 000,00 грн; № 1924 від 13.04.2020 р. 13.04.2020 - 30 000,00 грн; № 1958 від 22.04.2020 р. 22.04.2020 - 50 000,00 грн.

Відповідно до п.4.4 Договору постачальник повідомляє покупця про виготовлення та готовність обладнання до передачі (поставки). Для передачі (поставки) обладнання, уповноважений представник покупця зобов`язаний прибути до місця поставки не пізніше 5 робочих днів з дати отримання вказаного в даному пункті повідомлення. Представник покупця має бути наділений всіма необхідними повноваженнями для реалізації встановлених даним Договором.

Відповідно до п. 4.6. датою передачі товару та переходу права власності на обладнання вважається дата підписання сторонами акту приймання-передачі обладнання.

Відповідно до п.4.7. разом з обладнанням постачальник передає покупцю наступні документи на українській мові:

-Оригінали рахунків-фактур (у випадку здійснення оплат на підставі фотокопій документів);

-Оригінал видаткової накладної;

-Оригінал податкової накладної;

-Оригінал акту приймання-передачі обладнання.

-Інструкції з експлуатації (паспорт з гарантійними зобов`язаннями) на обладнання.

Відповідно до п. 6.1. Договору постачальник несе відповідальність за невиконання або неналежне виконання зобов`язань, передбачених даним Договором відповідно до чинного законодавства України.

Однак, відповідач не передав товар (обладнання), що визначений у специфікації № 1 до договору у передбаченому договором порядку та строки. Відповідач також у визначені договором строки не надіслав позивачу повідомлення про виготовлення та готовність Обладнання до передачі (поставки). У зв`язку із чим відсутній підписаний сторонами відповідно до положень п. 4.6. договору акт приймання-передачі обладнання.

У зв`язку з чим, позивач, зважаючи на тривале невиконання відповідачем зобов`язань з поставки товару, враховуючи невиконання викладених в претензіях вимог про повернення сплаченого завдатку та суму у розмірі завдатку та попередньої оплати, звернувся до суду з позовом, в якому на підставі ст. 571 Цивільного кодексу України просить стягнути з відповідача 170 000,00 грн неповернутого завдатку та додатково суму у розмірі завдатку, що в загальній сумі складає 170 000,00 грн та 290 000,00 грн попередньої оплати.

Згідно з ч.1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч.2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п.1 ч.2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Як передбачено ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 662 Цивільного кодексу України визначено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Відповідно до ст. 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Стаття 693 Цивільного коджексу України визначено, що якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. На суму попередньої оплати нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути переданий, до дня фактичного передання товару покупцеві або повернення йому суми попередньої оплати. Договором може бути встановлений обов`язок продавця сплачувати проценти на суму попередньої оплати від дня одержання цієї суми від покупця.

Згідно зі ст. 538 Цивільного кодексу України виконання свого обов`язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов`язку, є зустрічним виконанням зобов`язання.

При зустрічному виконанні зобов`язання сторони повинні виконувати свої обов`язки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту.

Сторона, яка наперед знає, що вона не зможе виконати свого обов`язку, повинна своєчасно повідомити про це другу сторону.

У разі невиконання однією із сторін у зобов`язанні свого обов`язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов`язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов`язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі.

Якщо зустрічне виконання обов`язку здійснено однією із сторін, незважаючи на невиконання другою стороною свого обов`язку, друга сторона повинна виконати свій обов`язок.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст. 202 Господарського кодексу України, ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання, зокрема, припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Стаття 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених законом або договором.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 570 Цивільного кодексу України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання.

Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Згідно зі ст. 571 Цивільного кодексу України якщо порушення зобов`язання сталося з вини боржника, завдаток залишається у кредитора.

Якщо порушення зобов`язання сталося з вини кредитора, він зобов`язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості.

Сторона, винна у порушенні зобов`язання, має відшкодувати другій стороні збитки в сумі, на яку вони перевищують розмір (вартість) завдатку, якщо інше не встановлено договором.

У разі припинення зобов`язання до початку його виконання або внаслідок неможливості його виконання завдаток підлягає поверненню.

Суд зауважує, що частиною 2 ст. 570 ЦК України встановлює презумпцію авансу, так як на відміну від завдатку аванс це лише спосіб платежу, він не виконує забезпечувальної функції за правилами ч.1 ст. 546 ЦК України, а виконує функцію попередньої оплати.

З цього випливає, що коли сторони хочуть визначити, що сплачена сума є завдатком, вони мають здійснити наступне.

По-перше, між сторонами має бути укладений договір, яким передбачаються зобов`язання сторін (сплата коштів боржником, та передання майна, надання послуг, тощо кредитором). Тобто це не може бути попередній договір, про укладення у майбутньому основного договору. Це має бути саме основний договір. В інакшому випадку сплачена сума коштів вважатиметься авансом.

По-друге, форма домовленості про сплату завдатку має бути письмова. Сторони можуть укласти окремо договір завдатку або передбачити його умови в основному договорі.

По-третє, сторони мають прямо зазначити, що сума грошей, що сплачується боржником у рахунок майбутніх платежів є завдатком.

Таким чином, за умови відсутності хоча б одного з трьох вищенаведених критеріїв відмінності передані однією стороною другій стороні грошові суми у рахунок належних за договором платежів є не завдатком, а авансом.

Суттєва відмінність авансу від завдатку полягає в тому, що на аванс не покладено функцію забезпечувати взяте сторонами на себе зобов`язання незалежно від того, яка сторона відповідальна за невиконання зобов`язання, той хто отримав аванс, повинен його повернути.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладених в ухвалах Судової палати з цивільних справ від 26.02.2004, від 13.10.2005, а також від 21.06.2006 вбачається, що залишення завдатку особі, яка його одержала, або стягнення з неї подвійної суми завдатку застосовується в тих випадках, коли між сторонами було укладено договір, проте він не виконується з вини якоїсь із сторін. Якщо ж сторони домовились укласти договір, але відповідним чином його не оформили, сплачені в рахунок виконання договору платежі визнаються авансовими і повертаються в тому розмірі, в якому вони надавала.

Відтак, суд робить висновок, що внесення завдатку, як способу виконання зобов`язання може мати місце у випадку наявності зобов`язання про це, яке мало б випливати з договору, укладеного між сторонами.

У даному випадку, сторони, укладаючи даний договір поставки обладнання №21/01/2020 від 21.01.2020 р., передбачили передачу (отримання) завдатку як гарантію на подальше виконання зобов`язань за ним.

Правові наслідки порушення або припинення зобов`язання, забезпеченого завдатком встановлено ст. 571 ЦК України, якою передбачено наступне. Якщо порушення зобов`язання сталося з вини боржника, завдаток залишається у кредитора. Якщо порушення зобов`язання сталося з вини кредитора, він зобов`язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості. Сторона, винна у порушенні зобов`язання, має відшкодувати другій стороні збитки в сумі, на яку вони перевищують розмір (вартість) завдатку, якщо інше не встановлено договором. У разі припинення зобов`язання до початку його виконання або внаслідок неможливості його виконання завдаток підлягає поверненню.

Пунктом 6.1. договору сторони визначили, що Постачальник несе відповідальність за невиконання або неналежне виконання зобов`язань передбачених договором відповідно до чинного законодавства України.

Оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені вказаною нормою. Оціночне поняття істотності порушення договору законодавець розкриває за допомогою іншого оціночного поняття - "значної міри" позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Іншим критерієм істотного порушення договору закон визнає розмір завданої порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору. При цьому йдеться не лише про грошовий вираз завданої шкоди, прямі збитки, а й випадки, коли потерпіла сторона не зможе використати результати договору.

Вирішальне значення для застосування зазначеного положення закону має співвідношення шкоди з тим, що могла очікувати від виконання договору сторона.

Судом встановлено, що у спірних правовідносинах саме відповідач безпідставно не виконав умови договору, іншого матеріали справи не містять.

За вказаних обставин, така протиправна поведінка відповідач значною мірою позбавила позивача того, на що вказане підприємство розраховувало при укладенні договору поставки обладнання № 21/01/220 р. від 21.01.2020 р.

У зв`язку з чим, суд визнає допущене позивачем порушення власних зобов`язань у спірних правовідносинах істотним та таким, що дозволяє суду зробити висновок про те, що в даному випадку порушення зобов`язання сталося з вини боржника.

Приписами ч.1 ст.77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Слід зазначити, що підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Визначення підстав позову є процесуальним правом виключно позивача.

При цьому, позивач визначив, що підставою позову є укладений між сторонами договір поставки обладнання № 21/01/2020 від 21.01.2020 р., таким чином суд повинен оцінювати докази з урахуванням умов даного договору.

Як зазначалось вище, умовами договору сторони погодили, 30% загальної вартості обладнання в п. 2.1. договору, що складає 170 000,00 грн з ПДВ (попередня оплата), покупець сплачує у вигляді завдатку на рахунок постачальника не пізніше 5 банківських днів від дати підписання договору на підставі рахунку-фактури (факсокопії рахунку) постачальника.

Разом з тим, оплата позивачем лише 460 000, 00 грн не спростовує факту, що сума 170 000,00 грн є завдатком, оскільки позивач вказує, що оплата була здійснена на виконання умов договору та рахунку фактури; тому сума сплати в розмірі 170 000,00 грн є чітко завдатком, що узгоджується із приписами ст.ст.547, 570 ЦК України.

Таким чином, зважаючи на тривале невиконання відповідачем зобов`язань з поставки товару, враховуючи невиконання викладених в претензіях № 10 від 01.02.2018 року вимог про повернення сплаченого завдатку, на підставі ст. 571 Цивільного кодексу України з відповідача підлягає стягненню 170 000,00 грн неповернутого завдатку та додатково сума у розмірі завдатку 170 000,00 грн та 290 000,00 грн попередньої оплати у відповідності до ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України.

Як визначено ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За наслідками розгляду спору суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачем обґрунтовані та доведені, відповідачем не заперечені та не спростовані, тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Понесені позивачем витрати на сплату судового збору в сумі 9 450,00 грн підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача у відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 52, ст.ст. 7, 8, 13, 14, 18, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Подільський козак" (Площа Героїв Чорнобиля, буд. 1, кімн. 230, м. Вінниця, 21001, ідент. код 40475482) на користь Державного підприємства "Закупнянський кар"єр" (вул. Кар"єрна, буд. 1, смт. Закупне, Чемеровецький р-н., Хмельницька обл., 31614, ідент. код 00373735) 170 000.00 грн завдатку; 170 000,00 грн суми у розмірі завдатку; 290 000,00 грн суми попередньої оплати та судовий збір в розмірі 9 450,00 грн.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Згідно з приписами ч.1 ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

5. Згідно з положеннями ч.1 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

6. Примірник повного тексту судового рішення надіслати сторонам рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення та на електронну адресу позивача

Повне рішення складено 12 березня 2021 р.

Суддя Яремчук Ю.О.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (вул. Кар"єрна, буд. 1, смт. Закупне, Чемеровецький р-н., Хмельницька обл., 31614, )

3 - відповідачу (Площа Героїв Чорнобиля, буд. 1, кімн. 230, м. Вінниця, 21001)