ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

03.03.2021 Справа № 914/2998/20
м.Львів
за позовом: Військової частини НОМЕР_1 , м.Львів

до відповідача: Фізичної особи підприємця Химчака Володимира Івановича, м.Львів

про стягнення збитків у розмірі 150060,00 грн.

Суддя Кітаєва С.Б.
За участю секретаря Зарицької О.Р.
Представники сторін:
від позивача: Угніч І.В. представник;

від відповідача: Миколів А.М. адвокат

вільний слухач: Мачіха Н.А.

Суть спору: на розгляді Господарського суду Львівської області перебуває справа за позовом Військової частини НОМЕР_1 до Фізичної особи підприємця Химчака Володимира Івановича про стягнення збитків у розмірі 150060,00 грн.

Рух справи висвітлено у відповідних ухвалах суду. Зокрема, ухвалою суду від 10.02.2021 суд перейшов до розгляду даної справи за правилами загального позовного провадження, до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору залучено Західне територіальне управління Внутрішнього аудиту Міністерства оборони України та підготовче засідання призначено на 03.03.2021.

Відповідно до ч.ч.2-3 ст.8 ГПК України, будь-яка особа має право бути присутньою у відкритому судовому засіданні. Від особи, яка бажає бути присутньою у судовому засіданні, забороняється вимагати будь-які документи, крім документа, що посвідчує особу. Особи, які бажають бути присутніми у судовому засіданні, допускаються до зали судових засідань до початку судового засідання або під час перерви.

Зважаючи на вищевикладене, до початку підготовчого засідання суд допустив до зали судового засідання особу, яка бажала бути присутньою в підготовчому засіданні, перевіривши документи, що посвідчують її особу.

Відповідно до ст.222 ГПК України фіксування судового процесу здійснюється з допомогою звукозаписувального технічного засобу, а саме: програмно-апаратного комплексу Акорд.

12.02.2021, за вх.№3407/21, в документообігу суду зареєстровано подане позивачем клопотання про долучення до матеріалів справи доказів скерування третій особі позовної заяви з додатками.

19.02.2021, за вх.№4009/21, в документообігу суду зареєстровано подане відповідачем клопотання про долучення до матеріалів справи доказів скерування третій особі відзиву з додатками.

02.03.2021, за вх.№4840/21, в документообігу суду зареєстровано подану третьою особою заяву про розгляд справи без участі представника третьої особи.

02.03.2021, за вх.№4842/21, в документообігу суду зареєстровано подані третьою особою пояснення по суті спору, які суд прийняв до розгляду та долучив до матеріалів справи.

Представники позивача та відповідача в підготовче засідання 03.03.2021 з`явилися.

Під час підготовчого засідання представники сторін повідомили, що не знайомі з поясненнями третьої особи, відтак, суд надав для ознайомлення представникам позивача та відповідача для ознайомлення подані третьою особою пояснення.

В засіданні заслухано представників сторін по клопотанню позивача (вх.№150/21 від 18.01.2021) «про забезпечення доказів шляхом призначення судової будівельно-технічної експертизи».

Так, представник позивача просить клопотання задоволити. Клопотання мотивовано тим, що у відзиві на позовну заяву відповідач зазначає про неналежність долучених позивачем доказів, а саме звіту аудиту від 26.08.2020 №526/47. Відтак, на думку представника позивача, для надання суду належних та допустимих доказів, для визначення фактичного обсягу та якості виконаних відповідачем робіт виникла необхідність у проведенні судової будівельно-технічної експертизи, яку він просить суд у даній справі призначити, оплату за проведення якої гарантує.

На вирішення судової експертизи поставити наступні питання:

- Чи відповідає виконана ФОП Химчак В.І. відповідно до договору №99 від 13.11.2018, конструкція об`єкту проектно-технічній документації та вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва? Якщо не відповідає, то в чому полягають невідповідності?

- Чи виконані ФОП Химчак В.І. будівельні роботи за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до договору №99 від 13.11.2018 відповідають проектній документації та вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва (ДБН, стандартам, технічним умовам тощо)? Якщо не відповідають, то в чому полягають невідповідності?

- Який перелік та об`єми фактично виконаних будівельних робіт з будівництва відповідно до договору №99 від 13.11.2018 за адресою: АДРЕСА_1 ?

- Яка вартість фактично виконаних робіт з будівництва ФОП Химчак В.І. відповідно до договору №99 від 13.11.2018 за адресою: м.Львів, вул.Стрийська, 88?

- Чи відповідають обсяги та вартість фактично виконаних робіт з будівництва об`єктів за адресою: м.Львів, вул.Стрийська, 88 відповідно до договору №99 від 13.11.2018 обсягам та вартості, визначеним проектно-кошторисною або первинною документацією з будівництва?

Клопотання мотивоване посиланням на ст.ст.99,110 ГПК України.

Представник відповідача заперечив проти задоволення вказаного клопотання, зазначивши, що в матеріалах справи достатньо доказів для того, щоб суд міг самостійно з`ясувати всі обставини справи, які мають значення для справи. Окрім цього, представник відповідача зазначив, що позивач міг самостійно замовити проведення судової експертизи та подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.

При розгляді клопотання, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 ГПК України, суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений, або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Частиною 2 ст. 110 ГПК України визначено, що способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

З урахуванням наведених приписів ст. 110 ГПК України вбачається, що визначальною умовою для забезпечення судом доказів є існування підстав припускати, що засіб доказування може бути втрачений, або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Положеннями п. 4-5 ч. 1 ст. 111 ГПК України передбачено обов`язкові вимоги, яким повинна відповідати заява про забезпечення доказів, а саме: докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні; обґрунтування необхідності забезпечення доказів.

Натомість позивач, звертаючись до суду з заявою про забезпечення доказів, не зазначив обставини, для доказування яких необхідне вжиття заходів забезпечення доказів, не навів та відповідно не обґрунтував підстав, за існування яких можна припустити, що засіб доказування може бути втрачений, або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Відтак, подана позивачем заява не відповідає вимогам п. 4-5 ч. 1 ст. 111 ГПК України, оскільки не містить належного обґрунтування необхідності забезпечення доказів.

Суд зазначає, що процесуальний механізм забезпечення доказів це не лише спосіб здобути докази, які стосуються предмету доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати має ґрунтуватися на об`єктивних фактах. Тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

З огляду на вищевикладене, зважаючи на прохальну частину клопотання позивача про забезпечення доказів шляхом призначення судової експертизи, суд розцінює дане клопотання як клопотання про призначення судової експертизи в порядку ст.99 ГПК України, яке розглядається судом у загальному порядку в межах підготовчого провадження.

Відповідно до ст.99 ГПК України, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обгрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Статтею 1 Закону України «Про судову експертизу» передбачено, що судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів дізнання, досудового та судового слідства. Судово-експертна діяльність здійснюється на принципах законності, незалежності, об`єктивності і повноти дослідження (ст. 3 Закону України «Про судову експертизу»).

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Аналогічні положення викладені у пункті 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 4 від 23.03.2012р. "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" якою роз`яснено, що судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи.

У даному конкретному випадку, суд не вбачає дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних обставин, що входять до предмета доказування при розгляді даного спору. Крім того, наявні у справі докази не є взаємно суперечливими, а відтак, немає потреби у спеціальних знаннях експерта та у призначенні судової експертизи для оцінки таких доказів.

Крім того, у постанові Верховного Суду від 11.06.2018 у справі № 922/2716/17 об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду зазначила, що суду слід виходити з того, що при призначенні судової експертизи, як процесуальної дії суду, яка у будь-якому випадку збільшує строк розгляду справи, що, відповідно, може мати наслідком порушення прав і охоронюваних законом інтересів учасників справи, а тому у кожному разі має бути обґрунтованою. При цьому призначення судової експертизи з порушенням зазначених вимог має наслідком безпідставне збільшення строку розгляду справи, тобто вихід за межі розумного строку розгляду справи, що суперечитиме статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з ст.2 ГПК України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності та розглядом інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осію, держави.

Основними засадами (принципами) господарського судочинства, серед іншого, є верховенство права, змагальність сторін, диспозитивність, пропорційність, розумність строків розгляду справи судом.

Відповідно до ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.4 ст.74 Господарського процесуального кодексу України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалення судового рішення (ст.76 ГПК України).

Згідно з ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. (ст.79 ГПК).

Відтак, дослідивши клопотання позивача, суд вважає, що заявником не наведено обґрунтованого мотивування необхідності призначення судової експертизи у даній справі, оскільки відсутня сукупність умов, встановлених законом для її проведення, у зв"язку з чим відмовляє позивачу в задоволенні клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи.

Відповідно до ст.177 ГПК України завданнями підготовчого провадження є: остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з`ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вирішення відводів; визначення порядку розгляду справи; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті. Підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання. Підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

Відповідно до ст.185 ГПК України, за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про: залишення позовної заяви без розгляду; закриття провадження у справі; закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Отже, враховуючи те, що судом остаточно з`ясований предмет спору та характер спірних правовідносин, позовні вимоги та склад учасників судового процесу; визначені обставини справи, які підлягають встановленню, та зібрані відповідні докази; вчинені усі дії з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті, суд дійшов висновку про закриття підготовчого провадження у справі та призначення розгляду справи по суті.

Керуючись ст.ст. 42, 46, 99, 110, 177, 182, п.3 ч.2 ст.185, ст.ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити позивачу в задоволенні клопотання вих.№690/97/3/2 від 18.01.2021 (вх.№150/21 від 18.01.2021) про призначення у справі №914/2998/20 судової будівельно-технічної експертизи.

2. Закрити підготовче провадження та призначити справу №914/2998/20 до судового розгляду по суті.

3. Судове засідання з розгляду справи по суті призначити на 01.04.2021 р. о 14:30 год.
Засідання відбудеться у приміщенні господарського суду Львівської області за адресою: м. Львів, вул. Личаківська, 128, 2 поверх, зал судових засідань №9.
4. Учасникам процесу: явка повноважних представників в судове засідання.

5. Інформацію про справу можна отримати за такою веб-адресою: http://court.gov.ua/fair/sud5015.

6. Ухвала набирає законної сили в порядку ст.235 ГПК України.

Суддя С.Б. Кітаєва