ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" березня 2021 р. Справа№ 910/19775/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Яковлєва М.Л.

суддів: Куксова В.В.

Шаптали Є.Ю.

за участю секретаря судового засідання: Майданевич Г.А.

за участю представників учасників справи згідно протоколу судового засідання від 16.03.2021 року у справі №910/19775/20 (в матеріалах справи).

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГОТЕХКОНСАЛТИНГ"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.12.2020 про відмову в забезпеченні позову у справі №910/19775/20 (суддя Джарти В.В.)

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГОТЕХКОНСАЛТИНГ"

до приватного акціонерного товариства "НАЦІОНАЛЬНА ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ "УКРЕНЕРГО"

про зобов`язання здійснити перерахунок вартості послуг з передачі електричної енергії.

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2020 року товариство з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГОТЕХКОНСАЛТИНГ" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до приватного акціонерного товариства "НАЦІОНАЛЬНА ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ "УКРЕНЕРГО" (далі - відповідач) про зобов`язання здійснити перерахунок вартості послуг з передачі електричної енергії.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору про надання послуг з передачі електричної енергії № 0684-02024 від 08.05.2019.

28.12.2020 через відділ діловодства та документообігу Господарського суду міста Києва від позивача надійшла заява про забезпечення позову, в якій просив заборонити приватному акціонерному товариству "НАЦІОНАЛЬНА ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ "УКРЕНЕРГО" до набрання законної сили рішенням Господарського суду міста Києва у справі №910/19775/20:

- застосовувати заходи щодо присвоєння товариству з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГОТЕХКОНСАЛТИНГ» статусу «Переддефолтний» відповідно до положень п. 1.7.1. Глави 1.7. розділу І Правил ринку, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 307 від 14.03.2018, у зв`язку з наявністю заборгованості за послуги з передачі електричної енергії - застосовувати заходи щодо присвоєння товариству з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГОТЕХКОНСАЛТИНГ» статусу «Переддефолтний» відповідно до положень п. 1.7.1. Глави 1.7. розділу І Правил ринку, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 307 від 14.03.2018, у зв`язку з наявністю заборгованості за послуги з передачі електричної енергії та/або з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління;

- надсилати товариству з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГОТЕХКОНСАЛТИНГ» та Регулятору повідомлення про набуття товариством з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГОТЕХКОНСАЛТИНГ» статусу «Переддефолтний»;

- публікувати на офіційному веб-сайті Адміністратора розрахунків повідомлення про набуття товариством з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГОТЕХКОНСАЛТИНГ» (код за ) статусу «Переддефолтний» із зазначенням дати набуття такого статусу;

- використовувати фінансові гарантії, що надаються товариством з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГОТЕХКОНСАЛТИНГ» для покриття його заборгованості перед оператором системи передачі;

- використовувати фінансові гарантії, що надаються товариством з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГОТЕХКОНСАЛТИНГ», для покриття заборгованості перед Адміністратором розрахунків;

- направляти до уповноважених банків довідку, що містить інформацію щодо повного та скороченого найменування товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГОТЕХКОНСАЛТИНГ», його ЄДРПОУ, розміру простроченої електропостачальником оплати вартості його небалансів електричної енергії;

- надсилати товариству з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГОТЕХКОНСАЛТИНГ» та Регулятору повідомлення про набуття товариством з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГОТЕХКОНСАЛТИНГ» статусу «Дефолтний»;

- публікувати на офіційному веб-сайті Адміністратора розрахунків повідомлення про набуття товариством з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГОТЕХКОНСАЛТИНГ» статусу «Дефолтний» із зазначенням дати набуття такого статусу;

- зупиняти майбутні та скасовувати діючі реєстрації двосторонні договори щодо продажу електричної енергії товариством з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГОТЕХКОНСАЛТИНГ»;

- встановлювати нульовий обсяг продажу електричної енергії на ринку «на добу наперед» та внутрішньодобовому ринку для товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГОТЕХКОНСАЛТИНГ»;

- здійснювати переведення постачання електричної енергії споживачам товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГОТЕХКОНСАЛТИНГ» на постачальника «останньої надії» відповідно до Правил роздрібного ринку;

- направляти до уповноважених банків довідку, що містить інформацію щодо повного та скороченого найменування товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГОТЕХКОНСАЛТИНГ», його ЄДРПОУ та кінцевий розмір простроченої оплати вартості його небалансів електричної енергії.

Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову позивач зазначає, що за його переконанням вартість послуг з постачання електричної енергії за липень 2019 року потрібно розраховувати відповідно до Постанови НКРЕКП від 12.12.2018 № 1905 «Про встановлення тарифу на передачу електричної енергії ДП «НЕК «Укренерго» на 2019 рік» в розмірі на III квартал 2019 рік - 5,740 коп./кВт год (без ПДВ). На підставі вказаної Постанови вартість фактично наданого обсягу послуг для позивача в липні 2019 року склала: фактичний обсяг послуг з передачі електричної енергії (МВт*год) за липень 2019 року * ставку тарифу (грн/МВт*год) в липні 2019 року, тобто 1300,659 МВт*год. * 57,40 грн/МВт*год = 74 657,83 грн (ПДВ - 14 931,57 грн). Загальна вартість послуг з ПДВ дорівнює 89 589,40 грн. З огляду на зазначене, різниця у вартості послуг за липень 2019 року між даними розрахованими позивачем, та даними, розрахованими відповідачем, складає 452 676,15 грн з ПДВ.

Позивач зазначає, що вищевказана сума є спірною та нарахована незаконно, однак відповідач обліковує суму 452 676,15 грн як його заборгованість за послуги з постачання електричної енергії за договором.

Відповідачем надіслано на адресу товариства лист №01/20240 попередження про можливість застосування до позивача статусу «Переддефолтний» на підставі пункту 1.7.1. глави 1.7. розділу І Правил ринку у разі нездійснення оплати протягом 30 календарних днів за послуги з передачі електричної енергії та/або з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління.

У зв`язку з тим, що розгляд даної справи щодо спірної заборгованості може тривати більше 30 днів, то позивач обґрунтовано вбачає необхідність та доцільність в прийнятті мір забезпечення позову до набрання законної сили рішенням в запропонований спосіб.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.12.2020 у справі №910/19775/20 у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено повністю.

Приймаючи вказане судове рішення суд першої інстанції вказав на те, що позивачем не доведено наявності обставин, які б дійсно могли призвести до ускладнення або унеможливлення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням, позивач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.12.2020 у справі №910/19775/20 та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити заяву про забезпечення позову у повному обсязі. Крім того, скаржником при поданні апеляційної скарги було заявлено клопотання про відновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 29.12.2020 у справі №910/19775/20.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник посилається на те, що оскаржуване судове рішення є необґрунтованим, прийняте з неповним з`ясуванням та за недоведеності обставин, що мають значення для справи.

Згідно витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному головуючому судді від 09.02.2021, справу №910/19775/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: Яковлєв М.Л. - головуючий суддя; судді: Шаптала Є.Ю., Куксов В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.02.2021 поновлено товариству з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГОТЕХКОНСАЛТИНГ» пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 29.12.2020 у справі №910/19775/20 та відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГОТЕХКОНСАЛТИНГ» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.12.2020 у справі №910/19775/20, а також розгляд вказаної апеляційної скарги призначено на 16.03.2021 о 10:30 год.

25.02.2021 через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити її без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін, як таке, що прийнято у повній відповідності до вимог законодавства України.

16.03.2021 в судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити, а оскаржуване рішення суду першої інстанції скасувати.

Представник відповідача в даному судовому засіданні заперечив проти задоволення апеляційної скарги та підтримав доводи викладенні у відзиві на апеляційну скаргу.

Згідно із ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву, заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржуване судове рішення скасуванню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статті 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п.п. 2, 4 ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується, в тому числі, забороною відповідачу вчиняти певні дії та забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову (ч. 3 ст. 137 ГПК України).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 138 ГПК України встановлено, що заява про забезпечення позову подається після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

За статтею 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Інститут вжиття заходів забезпечення позову є одним із механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту.

Тобто забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, метою якого є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Аналогічні правові висновки щодо застосування ст.ст. 136, 137 ГПК України викладені у постановах Верховного Суду від 10.04.2018 у справі №910/19256/16, від 14.05.2018 у справі № 910/20479/17, від 14.06.2018 у справі № 916/10/18, від 23.06.2018 у справі № 916/2026/17, від 16.08.2018 у справі № 910/5916/18, від 11.09.2018 у справі № 922/1605/18, від 14.01.2019 у справі № 909/526/18, від 21.01.2019 у справі № 916/1278/18, від 25.01.2019 у справі № 925/288/17, від 26.09.2019 у справі № 904/1417/19.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду та наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Обранням належного заходу забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу забезпечення позову із вимогами позивача, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи.

Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову необхідно дотримуватися принципу їх співмірності із заявленими позивачем вимогами. Заходи щодо забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав інших осіб, не залучених до участі у справі. Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову слід враховувати, що такими заходами не повинні порушуватися права осіб, що не є учасниками справи, застосовуватися обмеження, не пов`язані з предметом спору.

Вказане узгоджується з правовою позицією, яка викладений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.04.2020 у справі №910/12661/19.

Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у своїй постанові від 16.08.2018 по справі № 910/1040/18 зазначила, що оскільки позивач звернувся до суду з позовними вимогами немайнового характеру, судове рішення, у разі задоволення якого не вимагається примусове виконання, то в цьому випадку мала застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. При цьому в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

До того ж, статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод "Право на ефективний засіб юридичного захисту" встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову. При цьому, вжиття заходів до забезпечення позову має на меті запобігти утрудненню чи неможливості виконання рішення господарського суду, прийнятого за результатами розгляду справи, в разі задоволення позову.

Слід зазначити, що згідно рішення Європейського суду з прав людини від 29 червня 2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. У рішенні Європейського суду з прав людини від 31 липня 2003 року у справі "Дорани проти Ірландії", було зазначено що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що предметом позову у даній справі є немайнова вимога позивача про зобов`язання здійснити перерахунок вартості послуг з передачі електричної енергії, наданих товариству з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГОТЕХКОНСАЛТИНГ» у липні 2019 року за договором про надання послуг з передачі електричної енергії №0684-02024 від 08.05.2019 року, шляхом застосування тарифу на послуги з передачі електричної енергії, визначеного постановою НКРЕКП від 12.12.2018 №1905 «Про встановлення тарифу на передачу електричної енергії ДП «НЕК «УКРЕНЕРГО» на 2019 рік» в розмірі на ІІІ квартал 2019 рік - 5,740 коп./кВт год (без ПДВ) та відобразити його в рахунку-фактурі та відповідному акті приймання-передачі послуг за липень 2019 року та акті коригування в розрахунку 89 589,40 грн з ПДВ за фактично отриманий обсяг послуг з передачі електричної енергії в липні 20149 року 1300,659 МВт*год.

Як вказує позивач, різниця у вартості послуг за липень 2019 року між даними розрахованими позивачем, та даними, розрахованими відповідачем, складає 452 676,15 грн з ПДВ.

Позивач зазначає, що вищевказана сума є спірною та нарахована незаконно, однак відповідач обліковує суму 452 676,15 грн як його заборгованість за послуги з постачання електричної енергії за договором.

Позивач є учасником ринку електричної енергії та здійснює свою діяльність на підставі ліцензії на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу, виданої на підставі постанови НКРЕКП №276 від 28.02.2019.

У зв`язку з тим, що діяльність та функціонування учасників ринку електричної діяльності регулюються, зокрема, Правилами ринку, які затверджено постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №307, де в п.1.7.1 передбачена можливість з боку відповідача застосування до учасників ринку статусу «Переддефолтний», а надані «Дефолтний» у разі наявності понад 30 днів непогашеної заборгованості за послуги з передачі електричної енергії, що, в свою чергу, може зумовити припинення провадження позивача господарської діяльності на ринку електричної енергії в цілому.

Відповідачем надіслано на адресу позивача лист №01/20240 попередження про можливість застосування до позивача статусу «Переддефолтний» на підставі пункту 1.7.1. глави 1.7. розділу І Правил ринку у разі нездійснення оплати протягом 30 календарних днів за послуги з передачі електричної енергії та/або з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління.

Позивачем вказано про отримання 30.11.2020 електронною поштою повідомлення від відповідача про можливість набуття позивачем статусу «Переддефолтний» з 30.11.2020 у зв`язку із заборгованістю за послугу з передачі електричної енергії. Також позивачу повідомлено про те, що перелік учасників ринку, які набули статусу «Переддефолтний» буде оприлюднено на сайті НЕК «УКРЕНЕРГО».

Даний факт надіслання на електрону адресу позивача вказаного повідомлення відповідачем не оспорюється, а тому приймається як доказ по справі.

Згідно п. 1.7.1 Правил ринку учасник ринку, крім ОСП (оператор системи передачі), ОР (оператор ринку) та гарантованого покупця, набуває статусу «Переддефолтний» при настанні принаймні однієї з таких подій або обставин, зокрема, 1) учасник ринку до 18:00 банківського дня, що є другим робочим днем після дати отримання на електронну адресу учасника ринку через систему управління ринком платіжного документа від АР (адміністратор розрахунків), не здійснив відповідну оплату; 2) учасник ринку, який є СВБ (сторона, відповідальна за баланс), не надавав, не підтримував, не збільшував та не поновлював фінансові гарантії в необхідному обсязі відповідно до розділу VI цих Правил; 3) учасник ринку не здійснив оплату послуги з передачі електричної енергії та/або з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління у строк понад 30 календарних днів з дати отримання акта приймання-передачі послуги.

Водночас, у п.1.7.2. Правил ринку вказано, що при набутті статусу «Переддефолтний» АР (адміністратор розрахунків) на період існування такого статусу: 1) надсилає учаснику ринку та Регулятору повідомлення про набуття учасником ринку статусу «Переддефолтний»; 2) публікує на офіційному вебсайті АР (адміністратор розрахунків) повідомлення про набуття учасником ринку статусу «Переддефолтний» із зазначенням дати набуття такого статусу; 3) використовує фінансові гарантії, що надаються учасником ринку, для покриття його заборгованості перед ОСП (оператор системи передачі); 4) використовує фінансові гарантії, що надаються ним, для покриття заборгованості перед АР та/або, якщо учасник виступає в якості електропостачальника, після набуття ним статусу «Переддефолтний» кожного банківського дня (о 12:00) направляє до уповноважених банків довідку, що містить інформацію щодо повного та скороченого найменування учасника ринку або ПІБ (якщо учасником ринку є фізична особа або фізична особа- підприємець), ЄДРПОУ або РНОКПП (якщо учасником ринку є фізична особа або фізична особа-підприємець), розміру простроченої електропостачальником оплати вартості його небалансів електричної енергії.

Пунктом 1.7.4. Правил ринку унормовано, що учасник ринку, крім ОСП (оператор системи передачі), ОР (оператор ринку) та гарантованого покупця, набуває статусу «Дефолтний» при настанні принаймні однієї з таких подій або обставин: 1) тривалість статусу «Переддефолтний» для учасника ринку становить більше двох робочих днів; 2) судом прийнято рішення про визнання учасника ринку банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури або учасником ринку або його уповноваженими органами прийнято рішення про ліквідацію учасника ринку; 3) у випадку анулювання ліцензії учасника ринку.

За приписами 1.7.5. Правил ринку на період існування статусу «Дефолтний» АР (адміністратор розрахунків) вживає до такого учасника ринку такі заходи: 1) надсилає учаснику ринку та Регулятору повідомлення про набуття учасником ринку статусу «Дефолтний»; 2) публікує на офіційному вебсайті АР (адміністратор розрахунків) повідомлення про набуття учасником ринку статусу «Дефолтний» із зазначенням дати набуття такого статусу; 3) зупиняє майбутні та скасовує діючі реєстрації ДД щодо продажу електричної енергії учасникам ринку; 4) установлює нульовий обсяг продажу електричної енергії на РДН (ринок «на добу наперед») та ВДР (внутрішньодобовий ринок) для такого учасника ринку; 5) якщо учасник ринку також виступає в якості електропостачальника (або споживача), після набуття ним статусу «Дефолтний» постачання електричної енергії споживачам такого учасника ринку (або такому учаснику ринку) здійснюється постачальником «останньої надії» відповідно до Правил роздрібного ринку; 6) якщо учасник ринку також виступає в якості електропостачальника, після набуття ним статусу «Дефолтний» кожного банківського дня о 12:00 направляє до уповноважених банків довідку, що містить інформацію щодо повного та скороченого найменування учасника ринку або ПІБ (якщо учасником ринку є фізична особа або фізична особа-підприємець), ЄДРПОУ або РНОКПП (якщо учасником ринку є фізична особа або фізична особа - підприємець) та кінцевий розмір простроченої електропостачальником оплати вартості його небалансів електричної енергії.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів дійшла висновку, що вжиття заходів забезпечення позову, на яких наполягає позивач, є співмірними та адекватними з позовною вимогою, оскільки остання стосується правомірності нарахування відповідачем обсягів електричної енергії, їх включення до рахунків та актів приймання-передачі послуг, що надає відповідачу у разі несплати таких спірних послуг право застосовувати до позивача заходи, передбачені розділом 1.7 Правил ринку, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 307 від 14.03.2018 р.

З огляду на статус та повноваження відповідача, як оператора системи передачі, так і адміністратора розрахунків, а також враховуючи статус та повноваження позивача, як постачальника, та з метою недопущення негативних наслідків для позивача у разі не здійснення оплати послуги з передачі електричної енергії у визначені Правилами ринку строки, у вигляді усунення учасника з ринку, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову.

До того ж, невжиття зазначених заходів забезпечення позову може істотно ускладнити ефективний захист прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного судового провадження без нових звернень до суду, а також фактично буде позбавлений можливості здійснення господарської діяльності на енергетичному ринку, що фактично нівелює можливість захисту прав і інтересів позивача.

При цьому, вжиття заявлених позивачем у заяві заходів забезпечення позову не зумовлює вирішення спору по суті, оскільки спрямоване виключно на збереження існуючого статусу позивача на ринку електричної енергії та недопущення негативних наслідків (у вигляді усунення учасника з ринку) до вирішення спору у даній справі. Водночас, питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову.

Крім того, колегією суддів не встановлено та відповідачем не доведено того, що обраний позивачем спосіб забезпечення позову у даному випадку призведе до невиправданого обмеження прав відповідача чи інших осіб.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка викладена у постановах від 09.12.2020 по справі 910/9400/20 та від 21.12.2020 по справі №910/9627/20, правовідносини у яких є подібними до правовідносин у дані справі.

Проте, суд першої інстанції під час прийняття оскаржуваного судового рішення вказане вище не врахував.

Доводи, наведені відповідачем у відзиві на апеляційну скаргу, колегією суддів до уваги не приймаються з огляду на те, що вони є необґрунтованими та такими, що спростовуються вищевикладеним та не впливають на правильність вирішення питання щодо вжиття заходів забезпечення позову.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, оскаржуване судове рішення - скасуванню з прийняттям нового судового рішення про задоволення заяви про забезпечення позову у даній справі, у зв`язку з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

З огляду на що, судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 129, 252, 255, 269, 270, 271, 273, 275, 277, 281-285 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1.Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГОТЕХКОНСАЛТИНГ" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.12.2020 про відмову в забезпеченні позову у справі №910/19775/20 задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 29.12.2020 про відмову в забезпеченні позову у справі №910/19775/20 скасувати.

3.Заяву товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГОТЕХКОНСАЛТИНГ" про забезпечення позову задовольнити.

4.Заборонити приватному акціонерному товариству "НАЦІОНАЛЬНА ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ "УКРЕНЕРГО" (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 25; ідентифікаційний код 00100227) до набрання законної сили рішенням Господарського суду міста Києва у справі №910/19775/20:

- застосовувати заходи щодо присвоєння товариству з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГОТЕХКОНСАЛТИНГ" статусу "Переддефолтний" відповідно до положень пункту 1.7.1 Глави 1.7 Розділу I Правил ринку, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 307 від 14.03.2018, у зв`язку з наявністю заборгованості за послуги з передачі електричної енергії та/або з диспетчерського (оперативно-технологічного) упрвління;

- надсилати товариству з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГОТЕХКОНСАЛТИНГ" та Регулятору повідомлення про набуття товариством з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГОТЕХКОНСАЛТИНГ" статусу "Переддефолтний";

- публікувати на офіційному веб-сайті Адміністратора розрахунків повідомлення про набуття товариством з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГОТЕХКОНСАЛТИНГ" статусу "Переддефолтний" із зазначенням дати набуття такого статусу;

- використовувати фінансові гарантії, що надаються товариством з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГОТЕХКОНСАЛТИНГ" для покриття його заборгованості перед оператором системи передачі;

- використовувати фінансові гарантії, що надаються товариством з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГОТЕХКОНСАЛТИНГ", для покриття заборгованості перед Адміністратором розрахунків;

- направляти до уповноважених банків довідку, що містить інформацію щодо повного та скороченого найменування товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГОТЕХКОНСАЛТИНГ", його ЄДРПОУ, розміру простроченої електропостачальником оплати вартості його небалансів електричної енергії;

- надсилати товариству з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГОТЕХКОНСАЛТИНГ" та Регулятору повідомлення про набуття товариством з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГОТЕХКОНСАЛТИНГ" статусу "Дефолтний";

- публікувати на офіційному веб-сайті Адміністратора розрахунків повідомлення про набуття товариством з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГОТЕХКОНСАЛТИНГ" статусу "Дефолтний" із зазначенням дати набуття такого статусу;

- зупиняти майбутні та скасовувати діючі реєстрації двосторонні договори щодо продажу електричної енергії товариством з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГОТЕХКОНСАЛТИНГ";

- встановлювати нульовий обсяг продажу електричної енергії на ринку "на добу наперед" та внутрішньодобовому ринку для товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГОТЕХКОНСАЛТИНГ";

- здійснювати переведення постачання електричної енергії споживачам товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГОТЕХКОНСАЛТИНГ" на постачальника "останньої надії" відповідно до Правил роздрібного ринку;

- направляти до уповноважених банків довідку, що містить інформацію щодо повного та скороченого найменування товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГОТЕХКОНСАЛТИНГ", його ЄДРПОУ та кінцевий розмір простроченої оплати вартості його небалансів електричної енергії.

Стягувач: товариство з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГОТЕХКОНСАЛТИНГ" (місцезнаходження: 03035, м.Київ, вул. Кудряшова, буд. 7; ідентифікаційний код 42819359).

Боржник: приватне акціонерне товариство "НАЦІОНАЛЬНА ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ "УКРЕНЕРГО" (місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 25; ідентифікаційний код 00100227).

Постанова підлягає негайному виконанню та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох років.

4. Стягнути з приватного акціонерного товариства "НАЦІОНАЛЬНА ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ "УКРЕНЕРГО" (місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 25; ідентифікаційний код 00100227) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГОТЕХКОНСАЛТИНГ" (місцезнаходження: 03035, м.Київ, вул. Кудряшова, буд. 7; ідентифікаційний код 42819359) 2 270,00 грн (дві тисячі двісті сімдесят гривень нуль копійок) судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги.

5. Доручити Господарському суду міста Києва видати наказ на виконання даної постанови.

6.Матеріали справи №910/19775/20 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст судового рішення складено 17.03.2021.

Головуючий суддя М.Л. Яковлєв

Судді В.В. Куксов

Є.Ю. Шаптала