ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

15.03.2021м. Дніпро№ 904/76/21 (911/213/21)

Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Соловйова А.Є., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фаворит-Кепітал", м. Київ

до боржника: Дочірнього підприємства "РІТЕЙЛ ЦЕНТР", м.Дніпро

про видачу судового наказу

ВСТАНОВИВ:

16.01.2021 до Господарського суду Київської області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ФАВОРИТ КЕПІТАЛ" про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Дочірнього підприємства "Рітейл Центр" 222 193,55 грн заборгованості за договором №11035037 від 30.12.2016.

Ухвалою суду від 16.01.2021 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фаворит-Кепітал" про видачу судового наказу з вимогою про стягнення з Дочірнього підприємства "Рітейл центр" 222 193,35 грн заборгованості за договором №11035037 від 30.12.2016 передано до Господарського суду Дніпропетровської області (49000, Дніпропетровська обл. м. Дніпро, вул. Володимира Винниченка, буд. 1).

Судом за допомогою автоматизованої системи документообігу суду встановлено, що 18.01.2021 Господарським судом Дніпропетровської області відносно відповідача - Дочірнього підприємства "Рітейл Центр" (49130, м. Дніпро, вул. М.Міхновського, будинок 8, ) відкрито провадження у справі про банкрутство №904/76/21, що перебуває на розгляді судді Господарського суду Дніпропетровської області Соловйової А. Є.

Ухвалою суду від 03.03.2021 (суддя Мартинюк С.В.) матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ФАВОРИТ КЕПІТАЛ" передано для розгляду в межах справи Господарського суду Дніпропетровської області №904/76/21 про банкрутство Дочірнього підприємства "РІТЕЙЛ ЦЕНТР".

21.10.2019 року набув чинності Кодекс України з процедур банкрутства.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Відповідно до витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду, на підставі положень частини 3 ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства матеріали заяви №904/76/21(911/213/21) передані до розгляду судді Соловйовій А.Є.

Дослідивши матеріали заяви, судом встановлено, що вимоги заявника обґрунтовані порушенням відповідачем умов договору поставки №11035037 від 30.12.2016.

Відповідно до договору поставки Заявник зобов`язується поставити товар, а Боржник зобов`язується прийняти такий товар та оплатити його.

Згідно з умовами Договору №11035037 Заявником було передано, а Боржником було прийнято у власність товар, загальна вартість якого становить 222 193,35 грн.

Боржником розрахунок за поставлений товар в розмірі 222 193,35 грн не проведено.

З викладеного вбачається, що заборгованість боржника виникла до відкриття провадження у справі про банкрутство (18.01.2021), а отже, вимоги, з яким заявник звернувся до суду є конкурсними.

Відповідно до п.14 ст.39 Кодексу України з процедур банкрутства з моменту відкриття провадження у справі пред`явлення конкурсними та забезпеченими кредиторами вимог до боржника та їх задоволення можуть здійснюватися лише у порядку, передбаченому цим Кодексом, та в межах провадження у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства, конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, і що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Частиною 4 ст.45 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що для кредиторів, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, усі дії, вчинені у судовому процесі, є обов`язковими так само, як вони є обов`язковими для кредиторів, вимоги яких були заявлені протягом встановленого строку.

Вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, задовольняються в порядку черговості, встановленої цим Кодексом.

Кредитори, вимоги яких заявлені після завершення строку, визначеного частиною першою цієї статті, є конкурсними, однак не мають права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів.

Відповідно до ч. 6 ст.45 Кодексу України з процедур банкрутства, вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, розглядаються господарським судом у порядку черговості їх отримання у судовому засіданні, яке проводиться після попереднього засідання господарського суду.

За результатами розгляду зазначених заяв господарський суд постановляє ухвалу про визнання чи відхилення (повністю або частково) вимог таких кредиторів.

Відповідно до ч.2 ст.45 Кодексу України з процедур банкрутства кредитори за вимогами щодо виплати заробітної плати, авторської винагороди, аліментів, а також за вимогами щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров`ю громадян, сплати страхових внесків на І загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування мають право протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують.

З урахуванням наведеного, кредитори з конкурсними вимогами зобов`язані звернутися до суду, що здійснює розгляд справи про банкрутство боржника, із заявою про визнання грошових вимог (в інакшому випадку порушується принцип контролю за дотриманням інтересів кредиторів стосовно збереження об`єктів конкурсної маси та інтересів боржника).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що даний спір підлягає вирішенню не в наказному провадженні, а підлягає вирішенню у межах справи про банкрутство згідно з ч. 14 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства, оскільки пред`явлення конкурсними кредиторами вимог до боржника та їх задоволення можуть здійснюватися лише в порядку, передбаченому цим Кодексом, та в межах провадження у справі.

Згідно з п.1 ч.4. ст.152 Господарського процесуального кодексу України суд відмовляє у видачі судового наказу, якщо наявні обставини, зазначені у частині першій статті 175 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 175 Господарського процесуального кодексу України, суд відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

На підставі вищевикладеного, суд відмовляє у видачі судового наказу за заявою №904/76/21(911/213/21) Товариства з обмеженою відповідальністю "ФАВОРИТ КЕПІТАЛ" про видачу судового наказу про стягнення з Дочірнього підприємства "РІТЕЙЛ ЦЕНТР" заборгованості за договором поставки №11035037 від 30.12.2016 в розмірі 222 193,35 грн.

Керуючись ст. ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, ст. ст. п.14 ст. 39, 45 Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ФАВОРИТ КЕПІТАЛ" про видачу судового наказу про стягнення з Дочірнього підприємства "РІТЕЙЛ ЦЕНТР" заборгованості за договором поставки №11035037 від 30.12.2016 в розмірі 222 193,35 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 15.03.2021.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя А.Є. Соловйова