ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2021 року Справа № 906/1298/20

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючий суддя Тимошенко О.М., суддя Юрчук М.І. , суддя Крейбух О.Г.

без участі представників сторін

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнігран" на рішення Господарського суду Житомирської області, ухвалене 11.12.2020 суддею Давидюком В.К. у м. Житомир (повний текст рішення складено 11.12.2020) у справі № 906/1298/20

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнігран"

про стягнення 48435 грн.

ВСТАНОВИВ:

АТ "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" АТ "Українська залізниця" звернулося до Господарського суду Житомирської області з позовом про стягнення з ТзОВ "Юнігран" штрафу в розмірі 48435 грн.

Позовні вимоги мотивовані виявленням факту неправильного зазначення відправником у накладній маси вантажу, що відповідно до ст.ст. 118, 122 Статуту залізниць України є підставою для нарахування та стягнення штрафу в розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 11.12.2020 у справі № 906/1298/20 позов АТ "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" - задоволено. Стягнуто з ТзОВ "Юнігран" на користь позивача 48435 грн. штрафу та 2102 грн. судового збору.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою від 28.12.2020, в якій просить останнє скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову; долучити до матеріалів справи копії адвокатського запиту від 04.12.2020, відповіді на адвокатський запит від 17.12.2020 з додатком для їх дослідження та оцінки під час апеляційного розгляду справи.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач зазначає, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення не було дотримано вимог щодо повного, всебічного та об`єктивного дослідження та оцінки доказів, поданих учасниками справи для встановлення факту правомірності (протиправності) зазначення вантажу відповідачем при відправленні вантажу зі станції Пенізевичі 23.08.2020 року та формуванні накладної на перевезення. На думку останнього, суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення не надав жодної оцінки тому факту, що складанню комерційного акту № 482201/261 передувало складання акту форми ГУ-23, який в свою чергу засвідчує відсутність потреби в складенні комерційного акту. Крім того, зазначає, що судом першої інстанції проігноровано доводи відповідача про те, що лист від 11.11.2019 № 187 не може розглядатися як належний доказ, оскільки підписаний особою - в. о. помічника начальника з кадрових питань, з невідомими повноваженнями щодо можливості діяти від імені даного структурного підрозділу та зі змісту листа не зрозуміло, а ні структуру, а ні штатний розпис структурного підрозділу "Станція Покровськ". В тому числі не зрозуміло наявність в структурі підрозділу посад начальника чи заступника начальника станції Новогродівка, Гродівка, Пласти, їх кількість та взаємозамінність. Судом першої інстанції не враховано, що позивачем не надано жодного офіційного документа щодо структури та штатного розпису структурного підрозділу "Станція Покровськ" та станцій Гродівка, Новогродівка, Пласти. На думку скаржника, судом першої інстанції без належного обґрунтування не враховано твердження відповідача щодо безпідставного підписання тими ж самими особами підтвердження різниці вантажу по станції призначення - станції Пласти. Судом першої інстанції не надано жодної правової оцінки доданому відповідачем до відзиву листу отримувача вантажу - ТзОВ "ДС Пром Груп" від 05.11.2020 № 05/11/20-1, підписаного керівником даної юридичної особи, яким вантажоодержувачем підтверджено отримання за накладною № 32933921 вантажу в кількості 140 т. При цьому, як зазначено в листі, одержувач вантажу претензій щодо кількості отриманого вантажу - піску з відсівів дроблення, до вантажовідправника немає. Разом з тим, суд першої інстанції без будь-якого обґрунтування надав перевагу іншому доказу - підпису в комерційному акті у розділі "Є", як зазначено в судовому рішенні, уповноваженої особи ТзОВ "ДС "Пром Груп", хоча жодних документів, що підтверджують повноваження цієї особи, суд першої інстанції не досліджував. Перевезення вантажів здійснюється за участі трьох осіб - вантажовідправника, перевізника та вантажоодержувача, а досягнуті домовленості між залізницею як перевізником та вантажовідправником оформляються залізничною накладною для забезпечення перевезення вантажу залізницею на користь третьої сторони - вантажоодержувача.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 12.01.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТзОВ "Юнігран" на рішення Господарського суду Житомирської області від 11.12.2020 у справі № 906/1298/20. Постановлено розглянути апеляційну скаргу ТзОВ "Юнігран" без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

Від позивача на адресу суду надійшов письмовий відзив, відповідно до якого товариство просило суд відмовити у задоволені апеляційної скарги ТзОВ "Юнігран".

Згідно ч. 10 ст. 270 ГПК України: апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову меншою ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

В силу ч. 13 ст. 8 ГПК України: розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Клопотань про розгляд даної справи в судовому засіданні з викликом сторін до суду не надходило.

Відтак, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, відзив на неї, суд прийшов до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. При цьому, суд апеляційної інстанції виходив з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 23.08.2020 відповідачем було відправлено зі станції Пенізевичі Південно-Західної залізниці за накладною № 32933921, яка згідно ст. 6 Статуту залізниць України, є основним перевізним документом та обов`язковою двосторонньою формою угоди на перевезення вантажу, вагони № 64178239, № 63827349, із вантажем - пісок будівельний, пісок з відсівів дроблення, фр. понад 0х5 мм, загальною масою вантажу 140000 кг на станцію Пласти. У накладній 32933921 на зворотній стороні зазначено масу вантажу: у вагоні № 64178239 - 70000 кг, № 63827349 - 70000 кг. У графі № 4 вказано одержувача - ТзОВ "ДС "Пром Груп" (07403, Київська область, м. Бровари, вул. Олега Онікієнка, 2/1, ). Маса вантажу у вагонах визначена відповідачем без участі представників залізниці засобами відправника, що вказано у графах 24, 26, 28 накладної № 32933921.

Судами встановлено, що на підставі акта загальної форми № 28 від 31.08.2020, здійснено комісійне переважування вагону № 64178239 на станції Новогродівка, про що складено комерційний акт № 482201/261 від 31.08.2020.

В розділі "Д" "Опис виявленого із зазначенням кількості недостачі або надлишку" комерційного акта № 482201/261 від 31.08.2020 зазначено, що на 150 - тонних вагонних вагах здійснено контрольне зважування вагон № 64178239. Згідно з проїзними документами, у вказаному вагоні брутто не встановлено, тара 23600 кг, нетто 70000 кг, фактично встановлено брутто 90680 кг, тара 23600 кг, нетто 67080 кг, що менше ваги, зазначеної в документі на 2920 кг. В результаті комерційного огляду встановлено, що у вагоні № 64178239 навантаження нижче бортів 50-70 см, рівномірне, виїмок, поглиблень немає, маркування відсутнє. Вагон бездверний, люка закриті. Течі вантажу немає. У технічному відношенні вагон № 64178239 справний. Зважування проводилося оператором ст. Новогродівка ОСОБА_1 у присутності ДСЗМ ст. Гродівка Сухова С.В., комерційного агента ОСОБА_2 , що засвідчено підписами вказаних осіб. При цьому зазначено, що завідувач вантажним двором штатним розкладом відсутній.

Разом з тим, в розділі "Є" "Відмітка станції призначення про стан вантажу, який прибув з актом попутної станції" визначено, що під час перевірки вантажу різниці проти цього акту не виявлено. Вказаний напис завірено підписами ДСМЗ Сухова С.В., комерційного агента ОСОБА_2 , оператора Карагодіною О.А. та представника ТзОВ "ДС "Пром Груп" Богатиренко М.О. Крім того, серед матеріалів позовної заяви наявна копія паспорту тензометричних 150-тонних вагонних ваг, модифікація ЗВВТ ВТВ-1СД, з датою повірки 04.08.2020.

Обґрунтовуючи позов, АТ "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" АТ "Українська залізниця" стверджувало, що вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності відомостей, зазначених ними у накладних, відтак, товариство просило суд стягнути відповідача, як вантажовідправника, штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати у сумі 48435 грн. (9687 грн. (провізна плата за всю відстань перевезення) х 5).

В силу ст. 908 ЦК України, перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Згідно ст. 909 ЦК України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Оскільки спірні відносини між сторонами у даній справі виникли при перевезенні вантажів залізницею, відтак, останні визначаються Статутом залізниць України (далі - Статут), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457, згідно абз. 2 ст. 2 якого регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під`їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту.

Відповідно до ст. 6 Статуту, накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Згідно ст. 23 Статуту, відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем. Дата приймання і видачі вантажу засвідчується на накладній календарним штемпелем станції. В разі проведення митного контролю дата видачі вантажу ставиться після закінчення митних операцій. Форма накладної і порядок її заповнення, а також форма квитанції затверджуються Мінтрансом. Під час перевезення масових вантажів у випадках, передбачених Правилами, допускається оформлення однієї накладної (комплекту перевізних документів) на перевезення цілого маршруту або групи вагонів чи комплекту контейнерів.

Оформлення накладної має здійснюватися за Правилами оформлення перевізних документів (далі - Правила), затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 № 863/5084.

Згідно п. 2.1. Правил, відправник заповнює відповідні графи накладної згідно з додатком 3 до цих Правил. В додатку 3 до Правил викладено пояснення щодо заповнення накладної. Так, у графі 24 "Маса вантажу, визначена відправником", вказуються відомості про масу у кілограмах брутто вантажу, загальна маса відправки (прописом). У графі 26 зазначається спосіб визначення маси вантажу (на вагах, за стандартом, за трафаретом, за обміром, за розрахунками, умовно), тип ваг (товарні, вагонні, елеваторні тощо), їх вантажопідйомність та ким було визначено масу вантажу (залізницею/ відправником).

В силу ст. 37 Статуту, тарні і штучні вантажі перевозяться із зазначенням у накладній маси і кількості вантажних місць. Маса цих вантажів визначається до здавання їх для перевезення і зазначається на вантажних місцях. Вантажі, що перевозяться насипом і наливом, а також інші вантажі, зважування яких на вантажних вагах неможливе, зважуються на вагонних вагах. Перелік вантажів, що можуть перевозитися насипом і наливом, установлюється Правилами. Загальна маса вантажу визначається шляхом зважування на вагах або підрахуванням маси на вантажних місцях за трафаретом чи стандартом. Маса окремих вантажів може визначатися розрахунковим методом, за обміром або умовно (нафтопродукти в цистернах, тварини, лісоматеріали тощо). Маса вантажів визначається відправником.

Крім того, згідно п. 7 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644, маса вантажів, які перевозяться навалом насипом, наливом, визначається зважуванням на вагонних вагах.

З матеріалів справи вбачається, що у залізничній накладній № 32933921 у графі 20 зазначено пакування насипом, у графі 24 - масу вантажу 140000, спосіб визначення маси - вагонні ваги, статистичні, заводський номер № ТВВ - 150 №131. Разом з тим, у матеріалах справи наявна копія витягу з паспорту вагонних ваг від 14.02.2013: вид ЗВВТ- тензометричні, модифікація ЗВВТ ТВВ-150, з границями зважування ЗВВТ від 1 до 150 т, 17.07.2020 яких проведено огляд - перевірку, а повірку здійснено 17.04.2020.

В силу п. 28 Правил, вантажі, завантажені відправниками у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т.ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу. Згідно ст. 24 Статуту, залізниця має право перевірити правильність відомостей про вантаж, зазначених відправником у накладній, на станції відправлення, під час перевезення та на станції призначення.

Судом першої інстанції, на підставі пояснень представника відповідача, викладених у заявах по суті справи, не встановлено іншого, що вагони № 64178239 та № 63827349 вантажопідйомністю 140 тон прийняті до перевезення станцією Пенізевичі лише на підставі його візуального огляду.

В силу ч. 1 ст. 24 Статуту, вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Статтею 129 Статуту встановлено, що обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Відповідно до п. 2 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 334 від 28.05.2002, комерційні акти складаються для засвідчення обставин, зокрема невідповідності найменування, маси і кількості місць наявного вантажу, багажу чи вантажобагажу даним, зазначеним у перевізних документах.

Пунктом 10 Правил складання актів передбачено, що комерційний акт підписує начальник станції (його заступник), начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи) і працівник станції, який особисто здійснював перевірку, а також одержувач, якщо він брав участь у перевірці. Крім того, у разі необхідності, до перевірки вантажу і підписання акта можуть бути залучені також інші працівники залізниці.

З огляду на це, пунктом 10 Правил складання актів передбачено перелік осіб-працівників залізниці, які мають право підписувати комерційні акти в силу їх посадового становища (начальник станції (його заступник) та начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи)), а також працівники залежно від обставин їх особистої участі у перевірці вантажу, який прибув на станцію залізниці. За сукупності трьох підписів зазначених працівників залізниці комерційний акт буде вважатися таким, що складений згідно з вимогами вказаного пункту.

Статтею 64 та ч. 3 ст. 65 ГК України встановлено, що підприємство, як організаційна форма господарювання, може складатися з виробничих структурних підрозділів (виробництв, цехів, відділень, дільниць, бригад, бюро, лабораторій тощо) та самостійно визначає свою організаційну структуру, чисельність працівників та штатний розпис. Керівництво підприємством здійснюється його керівником, який призначається (обирається) власником (власниками) безпосередньо або через уповноважені органи чи наглядову раду такого підприємства (у разі її утворення) та відповідно до статуту є посадовою особою цього підприємства з правом розподілу обов`язків між працівниками підприємства. Якщо в штаті структурного підрозділу залізниці не передбачено посади начальника вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи), то на підставі наказу начальника такого підрозділу залізниці чи відповідно до робочої (посадової) інструкції іншого працівника залізниці має бути уповноважено на підписання від імені залізниці комерційних актів для забезпечення вимоги щодо їх оформлення за підписом трьох осіб, перелік яких визначено пунктом 10 Правил складання актів.

На підтвердження своїх доводів відповідач вказує про те, що комерційний акт є неналежним та недопустимим доказом у справі, оскільки підписаний не уповноваженими особами. У свою чергу позивач послався на довідку № 187 від 11.11.2019, згідно з якою по штатному розкладу структурного підрозділу "Станція Покровськ" до станції Гродівка 1 класу входять та підпорядковуються єдиному керівництву начальнику станції Гродівка: станція Новогродівка 3 класу, станція Пласти 4 класу, станція Росія 4 класу; блок-пост 10 км, блок-пост Росія.

Судами встановлено, що наказом начальника структурного підрозділу "Станція Покровськ" від 14.01.2020 № 120/ДС "Про призначення відповідальних осіб, які мають право підпису комерційних актів форми ГУ-22 по станції Покровськ" визначено, що через відсутність в штатному розкладі станцій начальника вантажного району (завідувача вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи, старшого прийомоздавальника) на станції Гродівка (Новогродівка) за правильністю оформлення та підписання комерційних актів призначено відповідальним агент комерційний ОСОБА_3 ; призначено відповідальних осіб, підпис яких має бути обов`язковий в комерційних актах, які складаються станціями філії, відповідно до п. 10 Правил складання актів, а саме: перший підпис - начальник станції; другий підпис - працівник станції на підписання комерційного ата замість начальника вантажного району - агент комерційний ОСОБА_3 ; третій підпис - працівник станції, який особисто здійснював перевірку. У разі відсутності обов`язкових підписантів комерційних актів (лікарняний, відпустка тощо) вказаних в п. 2.1, 2.2 обов`язки покладаються: в п. 2.1 - на заступника начальника станції, в п. 2.2 - агент комерційний ОСОБА_4 .

Поряд з цим, у запереченнях на відзив ТзОВ "Юнігран" наголошувало, що позивач не надав документів (штатного розкладу, структури тощо), які б підтверджували факт відсутності в складі структурного підрозділу "Станція Покровськ" та/або станції Новогродівка, Гродівка посад начальника вантажного району, завідувача вантажного двору, завідувача складу, завідувача контейнерного відділу, завідувача контейнерного майданчика чи завідувача сортувальної платформи. Наказ від 11.11.2019 № 187 не є таким документом, адже не визначає штат структурного підрозділу "Станція Покровськ", а тому неможливо встановити наявність в структурі підрозділу посад начальника чи заступника начальника станції Новогродівка, Гродівка, їх кількість та взаємозамінність. Вказаним наказом визначено, що право першого підпису має начальник станції. Натомість комерційний акт №482201/261 підписав заступник начальника станції Гродівка Сухов С.В. При цьому позивач не надав документів щодо причин відсутності начальника станції (лікарняний, відпустка тощо) на момент складання комерційного акта.

В силу з п. 9 Правил складання актів особи, які склали або підписали комерційний акт або акт загальної форми, що містить дані, які не відповідають дійсності, несуть встановлену законом відповідальність.

Наявний в матеріалах справи комерційний акт підписаний заступником начальника станції, отже, своїм підписом зазначена посадова особа підтвердила викладені у ньому обставини, зокрема, відсутність за штатним розписом станції посади начальника вантажного району. Начальник станції та заступник начальника станції мають повноваження на підписання комерційних актів в силу прямої вказівки в п.10 Правил складання актів.

Разом з тим, відповідач послався на невідповідності в прізвищі особи, яка має право другого підпису в наказі від від 14.01.2020 № 120/ДС та в комерційному акті № 482201/261 від 31.08.2020. У Книзі обліку контрольних зважувань та перевірки кількості вантажу наявний напис російською мовою "Выписка из электронного реестра верна - агент ком. ОСОБА_5 ". В російській та українській мовах практично всі звуки мають відповідні еквіваленти. В орфографії дотримуються практичної транскрипції, тобто максимально наближають до мови оригіналу. Варто зауважити, що прізвища не перекладаються, їх написання максимально відбиває звучання прізвищ у мові оригіналі, а це означає, що необхідно дотримуватися правил українського правопису аби відтворити українськими графічними знаками російські фонеми. Відмінності у прізвищі особи, яка має право другого підпису при складанні комерційного акта, зумовлені неточностями встановленого перекладу.

В силу п. 12 Правил складання актів, якщо при перевірці вантажу, що прибув з актом попутної станції, під час перевірки на станції призначення не буде виявлено різниці між даними акта, складеного на попутній станції, і фактичною наявністю та станом вантажу, багажу або вантажобагажу, то станція призначення в розділі "Є" комерційного акта попутної станції вносить відмітку такого змісту: "Під час перевірки вантажу (багажу, вантажобагажу) різниці проти цього акта не виявлено"; така відмітка засвідчується штемпелем станції і підписами осіб, указаних у пункті 10 цих Правил. Цей акт видається одержувачу на його вимогу, а копія його залишається на станції. Новий акт у цьому разі не складається. При невідповідності відомостей, указаних в акті попутної станції, фактичним даним, що виявились під час перевірки вантажу, багажу або вантажобагажу, складається новий комерційний акт.

Комерційний акт № 482201/261 від 31.08.2020 містить заповнений розділ "Є", який засвідчений штемпелем кінцевої станції Пласти Регіональної філії "Донецька залізниця" та підписами ДСМЗ Сухова С.В., агента комерційного ОСОБА_2 , оператора Карагодіною О.А. та представника ТОВ "ДС "Пром Груп" Богатиренко М.О., де зазначено, що під час перевірки вантажу різниці проти цього акту не виявлено.

Відтак, на станції Пласти при перевірці вантажу, що прибув з актом з станції Новогродівка, не виявлено різниці між даними акта, складеного на станції Новогродівка, і фактичною наявністю та станом вантажу. У випадку, якщо на станції Пласти було встановлено невідповідність відомостей, зазначених в акті на станції Новогродівка, фактичним даним при перевірці вантажу, то складався б новий комерційний акт.

Поряд з цим, у матеріалах справи відсутні інші комерційні акти, складені при перевезенні вантажу за залізничною накладною № 32933921 за напрямком Пенізевичі - Пласти. Станція Гродівка - вантажно - пасажирська залізнична станція, на якій існує вантажне відгалуження на станцію Пласти 15 км, між якими знаходиться станція Новогродівка.

Відтак, на станції Пласти правом підпису на комерційному акті володіють уповноважені особи станції Гродівка.

Згідно п. 22 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644, перевірка маси вантажу на станції призначення проводиться, як правило, таким самим способом, яким цю масу було визначено на станції відправлення. Зважування вантажів на вагонних вагах провадиться в порядку, передбаченому Правилами приймання вантажів до перевезення.

У графі 49 залізничної накладної міститься посилання на комерційний акт № 482201/261 від 31.08.2020 про встановлену у вагоні 64178239 нестачу вантажу 2920 кг, про що повідомлено одержувача.

Вантаж у вагоні 64178239 отриманий одержувачем без зауважень 31.08.2020, на підтвердження чого у графі 53 внесено відповідні дані та наявний підпис уповноваженої особи ТОВ "ДС "Пром Груп" у розділ "Є" комерційного акта № 482201/261 від 31.08.2020.

Відтак, колегія суддів повністю погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що комерційний акт № 482201/261 від 31.08.2020 є належним і допустимим доказом, яким підтверджено факт невідповідності фактичної маси вантажу з масою вантажу, яку вказав відправник - ТзОВ "Юнігран" у накладній № 32933921.

В силу ст. 122 Статуту, за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порту стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту.

Згідно ст.118 Статуту, за пред`явлення вантажу, зокрема, з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

З огляду на встановлені судами обставини та наявні в матеріалах докази, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок місцевого господарського суду про підставність позовних вимог АТ "Українська залізниця" про стягнення з ТзОВ "Юнігран" 48435 грн. штрафу.

Стосовно доводів скаржника про те, що складання акту загальної форми (ГУ-23) виключає необхідність складення комерційного акту, суд вважає такі доводи необґрунтованими в силу того, що ані Статут залізниць України, ані правила складання актів не містять заборони на складання комерційного акту та акту загальної форми. Крім того, Правилами передбачено, що ці акти суттєво відрізняються за формою, розділами, описом та підписантами і в даному випадку складання акту загальної форми стало підставою для складання комерційного акту, в якому зазначено про те, що його складено на додаток до акту загальної форми № 28 від 31.08.2020.

Заперечення скаржника стосовно підписання комерційного акту не уповноваженими особами та надання позивачем додаткових доказів та заперечення на них також не відповідають дійсності з огляду на наступне.

Скаржник помилково вважає, що надання додаткових доказів позивачем з відповіддю на відзив суперечить положенням ГПК України. Відповідно до ст. 80 ГПК України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. З урахуванням зазначеного позивачем при поданні позову були надані докази, достатні для встановлення обставин справи. Відповідно до ст. 166 ГПК України, у відповіді на відзив позивач виклав свої пояснення, міркування та аргументи щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень та мотиви їх визнання або відхилення. Відповідь на відзив підписується позивачем або його представником. До відповіді на відзив застосовуються правила, встановлені частинами третьою - шостою статті 165 цього Кодексу. Відповідь на відзив подається в строк, встановлений судом. Суд має встановити такий строк подання відповіді на відзив, який дозволить позивачу підготувати свої міркування, аргументи та відповідні докази, іншим учасникам справи - отримати відповідь на відзив завчасно до початку розгляду справи по суті, а відповідачу - надати учасникам справи заперечення завчасно до початку розгляду справи по суті. Згідно ч. 6 ст. 165 ГПК України, до відзиву додаються: докази, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем. 3 викладеного вбачається, що позивач має право разом з відповіддю на відзив подавати додаткові докази, які стосуються наведених відповідачем у відзиві заперечень. Позивачем подано відповідь на відзив № 2022/1684 від 24.11.2020 та додаткові докази на спростування заперечень позивача, викладених у відзиві. І ці докази було правомірно враховано судом першої інстанції та наданої належну правову оцінку.

У поданій апеляційній скарзі відповідач, зокрема, зазначає про ненадання позивачем частини доказів на підтвердження повноважень в. о. помічника начальника станції з кадрових питань, структури та штатних розкладів станцій і тому подібне. При цьому відповідач не заявляв будь-яких клопотань з цього приводу.

Колегія суддів вважає, що в силу ст. 76 ГПК України, суд першої інстанції правомірно і обґрунтовано визнав надані позивачем докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Разом з тим, згідно Правил складання актів, заступник начальника станції має право на підпис комерційного акту незалежно від наявності (відсутності) начальника станції. Тобто ця посада прямо визначена Правилами. Згідно п. 2.1 Правил оформлення перевізних документів, відправник заповнює відповідні графи накладної згідно з додатком 3 до цих Правил, зокрема, код одержувача. Згідно із ст. 23 Статуту залізниць України, відправник повинен надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Тому в даному випадку комерційний акт підписано заступником начальника станції Гродівка - Суховим С.В. Крім того, як вказано вище, різне написання прізвища Мененкова (Мінєнкова) є лише орфографічною помилкою, яка жодним чином не впливає на правомірність складання комерційного акту та не спростовує викладені в ньому обставини.

Крім того, як зазначено вище та відповідно до ст. 129 Статуту залізниць України, обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Відтак, посилання скаржника на лист одержувача № 05/11/20-1 від 05.11.2020 обґрунтовано не взято місцевим господарським судом до уваги. Разом з тим, в розділі "Є" комерційного акту наявний підпис представника одержувача ТзОВ "ДС "Пром Груп" Богатирської М.А. про відсутність різниці проти цього акту при видачі вантажу.

Долучені апелянтом до скарги додаткові докази - адвокатський запит від 04.12.2020 та відповідь на нього від 17.12.2020 не можуть бути прийняті судом апеляційної інстанції до уваги з наступних підстав.

За умовами ст.. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Виходячи з конструкції зазначеної процесуальної норми слід дійти висновку, що додаткові докази, які заявник намагається подати до суду апеляційної інстанції, існували на момент розгляду справи судом першої інстанції. При цьому заявник не міг подати вказані додаткові докази до суду першої інстанції з певних об`єктивних причин або судом було відхилено клопотання про витребування таких доказів в порядку ст. 81 ГПК. В противному випадку такі докази відносяться до нових, які не могли бути предметом дослідження суду першої інстанції. Можливість подання нових доказів до суду апеляційної інстанції процесуальним законом не визначено.

Оскільки доказ (відповідь на запит), який залучається апелянтом є документом, який не існував на момент розгляду справи господарським судом першої інстанції та отриманий скаржником після ухвалення рішення, останній колегією суддів до уваги не приймаються.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду Житомирської області від 11.12.2020 у справі № 906/1298/20 ґрунтується на чинному законодавстві, а підстави для його скасування - відсутні. Зазначені в апеляційній скарзі доводи скаржника не обґрунтовані та не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування чи зміни оскаржуваного рішення.

Згідно ст. 129 ГПК України, понесені скаржником судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на останнього.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнігран" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Житомирської області від 11.12.2020 у справі № 906/1298/20 залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

4. Справу № 906/1298/20 повернути Господарському суду Житомирської області.

Головуючий суддя Тимошенко О.М.

Суддя Юрчук М.І.

Суддя Крейбух О.Г.