УХВАЛА

м. Київ

15.03.2021Справа № 910/3854/21

Суддя Шкурдова Л.М., розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Дельта Вілмар» про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Дельта Вілмар» звернулося до Господарського суду міста Києва із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на рахунки відповідача - товариства з обмеженою відповідальністю «Рістон Ойл» в розмірі 713 012,53 грн.

Розглянувши подану заяву про забезпечення позову, суд вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Подана заява про забезпечення позову мотивована тим, що Товариством з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «ДЕЛЬТА ВІЛМАР» (далі - «Заявник») та Товариством з обмеженою відповідальністю «РІСТОН ОЙЛ» (далі - «Відповідач») укладено договір поставки від 07.07.2020 №500005288 за умовами якого відповідач зобов`язувався поставити заявнику олію соняшникову нерафіновану (далі - Товар), а заявник зобов`язувався прийняти та оплатити поставлений товар на умовах та у строки, встановлені Договором. У зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань за Договором в повному обсязі Заявник звернувся до Господарського суду міста Києва з позовною заявою про стягнення штрафних санкцій з відповідача в розмірі 713 012,53 грн. Заявник зазначає, що застосування даного заходу забезпечення позову забезпечить можливість виконати судове рішення в майбутньому, оскільки відповідач буде позбавлений можливості перевести наявні в нього кошти в сумі 713 012,53 грн. на рахунки інших юридичних осіб задля уникнення притягнення до відповідальності.

Відповідно до ст.136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ст.137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Суд зазначає, що заява про забезпечення позову повинна містити обґрунтування необхідності застосування конкретного заходу забезпечення позову.

Заявник просить суд застосувати накладення арешту на грошові кошти відповідача як захід забезпечення позову.

Забезпечення позову може мати місце за наявності хоча б однієї з таких умов: невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду; невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити або унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Відповідно до вимог ст. 139 ГПК України заява про забезпечення позову повинна містити обґрунтування необхідності застосування конкретного заходу забезпечення позову.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери, тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання, тощо).

Заявником в поданій заяві не зазначено які саме відповідачем вчиняються дії, спрямовані на виведення грошових коштів зі своїх рахунків, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем останнім суду не надано.

Суд відзначає, що ухилення боржника від здійснення оплати товару може свідчити про порушення відповідачем своїх зобов`язань за договором, а не на вчинення ним фактичних дій, спрямованих на істотне ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду в майбутньому, у разі його задоволення.

Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Суд вважає, що у заяві про забезпечення позову заявником не вказано яким саме чином невжиття заходу забезпечення позову може ускладнити виконання рішення суду, а заява про забезпечення позову не містить належного обґрунтування можливого ускладнення чи унеможливлення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача у разі невжиття заходів забезпечення позову. Позивачем не підтверджено доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування такого виду забезпечення позову як накладення арешту на грошові кошти, що належать відповідачеві.

Таким чином, заявником не доведено, що невжиття заходів забезпечення позову може будь-яким чином ускладнити чи унеможливити захист його прав чи законних інтересів, в зв`язку з чим заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

З огляду на викладене та керуючись статтями 136-140, 234, 235 ГПК України, господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Дельта Вілмар» про забезпечення позову - відмовити.

Дана ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.235 ГПК України та може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду у встановлені ст.256 ГПК України строки.

Суддя Л.М. Шкурдова