ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.03.2021 року м. Дніпро Справа № 904/4471/20

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Вечірко І.О. (доповідач), судді Білецька Л.М., Верхогляд Т.А., розглянувши без повідомлення учасників провадження у справі за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-технічний центр "Адгезив" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 11.01.2021р. (повний текст складено 14.01.2021р., суддя - Крижний О.М., м. Дніпро)

у справі № 904/4471/20

за позовом ОСОБА_1 , м. Дніпро; ОСОБА_2 , м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-технічний центр "Адгезив", м. Дніпро; Товариства з обмеженою відповідальністю "Орендастройсервіс", м. Дніпро

про визнання недійсним договору позики

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст ухвали суду першої інстанції.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 11.01.2021р. провадження у справі № 904/4471/20 зупинено до набрання законної сили рішенням у справі № 904/4982/20 Господарського суду Дніпропетровської області.

Зупиняючи провадження у справі, місцевий господарський суд виходив з того, що предметом позову у даній справі є визнання недійсним договору позики № 2 від 10.05.2019р., укладеного між ТОВ "Орендастройсервіс" та ТОВ "Науково-технічний центр "Адгезив", в той час як предметом позову по справі № 904/4982/20 є питання щодо визнання недійсними договорів купівлі-продажу часток в статутному капіталі (реєстрові номери 904, 905), визнання недійсним рішення учасника № 06/11 ТОВ "Орендастройсервіс", скасування рішення про проведені реєстраційні дії щодо юридичної особи ТОВ "Орендастройсервіс" та вилучення записів щодо ТОВ "Орендастройсервіс" внаслідок того, що спірні договори були підписані відповідачами 2-3 від імені позивачів, які діяли на підставі довіреностей, проте відповідні довіреності позивачами не видавались. Таким чином, у разі задоволення вимог позивачів у справі № 904/4982/20, вони будуть визнані учасниками ТОВ "Орендастройсервіс", а отже матимуть право брати участь в управлінні товариством, у тому числі на момент укладення оспорюваного договору позики. Суд при розгляді справи № 904/4471/20 не наділений повноваженнями зробити висновок щодо незаконності/законності договорів купівлі-продажу часток в статутному капіталі. Місцевий господарський суд дійшов висновку, що існує об`єктивна неможливість розгляду справи № 904/4471/20 до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 904/4982/20. Саме після розгляду справи № 904/4982/20 будуть встановлені обставини чи були позивачі учасниками товариства і чи могли приймати участь в управлінні ним, тобто обставини, що зазначені в обґрунтування позову у даній справі. Заперечення відповідача-1 проти зупинення провадження у справі в цілому фактично зводяться до того, що позивачі не зазнали жодної шкоди внаслідок укладення оспорюваного договору, та їх права не порушені. Вказані питання, а також врахування правових висновків Верховного Суду щодо суті спору мають вирішуватися на стадії розгляду справи по суті спору, а не при вирішенні питання про зупинення провадження у справі.

2. Підстави, з яких порушено питання про перегляд судового рішення та узагальнені доводи учасників справи.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-технічний центр "Адгезив" подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 11.01.2021р., справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

2.1. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржувана ухвала є безпідставною та необґрунтованою. Ухвала суду першої інстанції суперечить вимогам ГПК України, оскільки постановлена з порушенням завдання господарського судочинства щодо своєчасного вирішення судом спору та без врахуванням висновків щодо застосування норм права, викладених в постановах Верховного Суду, зокрема, у постанові від 21.02.2019р. у справі № 910/974/18, у постанові від 08.08.2018р. у справі № 920/1144/17. Місцевий господарський суд, зупиняючи провадження у справі, виходив лише з міркування про невизначеність корпоративного статусу позивачів на момент укладення оскаржуваного правочину, без будь-якого обґрунтування взаємозв`язку між предметами спорів у цих справах та настання правових наслідків у справі № 904/4471/20 за результатами розгляду господарської справи № 904/4982/20. На думку скаржника, ані позовна заява, ані клопотання про зупинення провадження, ані оскаржувана ухвала у справі не містять правового обґрунтування наявності причинно-наслідкового зв`язку між укладеним правочином та нібито порушеними особистими правами або майновими інтересами колишніх співзасновників ТОВ "Орендастройсервіс". Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 27.08.2020р. у справі № 904/1342/20 встановлено обставини щодо існування боргу за оспорюваним правочином, тобто його фактичне виконання. Таким чином, можна дійти висновку про відсутність правових підстав кваліфікувати оскаржуваний правочин як фіктивний, незалежно від встановлення корпоративної правосуб`єктності та дієсуб`єктності позивачів. Договір позики № 2 від 10.05.2019р. не впливає безпосередньо на права та обов`язки позивачів, оскільки на момент укладення даного договору вони не буди його стороною та не входили до складу учасників цього правочину. Не встановивши обставин об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи № 904/4982/20, суд дійшов помилкового висновку про наявність підстав для зупинення провадження в даній справі, порушивши при цьому приписи п. 5 ч.1 ст. 227 ГПК України.

2.2. Узагальнені доводи інших учасників провадження у справі.

Учасники провадження у справі наданими їм процесуальними правами не скористалися та не направили суду відзив на апеляційну скаргу, що відповідно до ч. 3 ст. 263 ГПК України не перешкоджає перегляду судового рішення.

3. Апеляційне провадження.

3.1. Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 08.02.2021р. (головуючий суддя - Вечірко І. О. (доповідач), судді - Верхогляд Т.А., Парусніков Ю.Б.) відкрито апеляційне провадження у справі. Розгляд апеляційної скарги здійснюється без повідомлення учасників провадження у справі за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

Зміна складу колегії суддів відбулась на підставі розпорядження керівника апарату суду від 09.03.2021р. у зв`язку із перебуванням у відрядженні судді Паруснікова Ю.Б.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду даної справи визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Вечірко І.О. (доповідач), судді - Білецька Л.М., Верхогляд Т.А.

3.2. Фактичні обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції.

Позивачі, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до відповідачів - Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-технічний центр "Адгезив" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Орендастройсервіс", в якому просили визнати недійсним договір позики № 2 від 10.05.2019р., укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Орендастройсервіс" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-технічний центр "Адгезив".

16.12.2020р. до Господарського суду Дніпропетровської області надійшло клопотання позивачів № б/н від 16.12.2020р. про зупинення провадження у справі до набрання законної сили рішеннями у справах № 904/8926/17 про визнання недійсними рішень загальних зборів і змін до статутних документів, скасування рішень загальних зборів і змін до статутних документів та № 904/4982/20 про визнання договорів купівлі-продажу часток в статутному капіталі товариства недійсними, визнання рішення учасника недійсним та скасування реєстраційних дій.

Клопотання мотивоване тим, що позивачі були протиправно позбавлені права власності на належні їм частки в статутному капіталі ТОВ "Орендастройсервіс", а прийняття рішення у даній справі є неможливим до вирішення інших судових справ.

Відповідач-1 проти зупинення провадження у справі заперечував. Звертає увагу на те, що обставини господарських справ № 904/5148/18, № 904/4982/20 і № 904/8926/17, на які посилаються позивачі в обґрунтування своїх позовних вимог та необхідності зупинення провадження у справі, не підтверджують заявлені вимоги та не мають будь-якого значення для розгляду цієї справи. На думку відповідача-1, ні клопотання про зупинення провадження у справі, а ні сама позовна заява не містять правового обґрунтування того, що отримані ТОВ "Орендастройсервіс" в якості позики грошові кошти, порушують їх особисті майнові права та інтереси, як колишніх співучасників та співзасновників товариства.

Розглядаючи дану справу, місцевий господарський суд ухвалою від 11.01.2021р. зупинив провадження у справі до набрання законної сили рішенням у справі № 904/4982/20.

3.3. Оцінка апеляційним господарським судом доводів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши доводи, наведені в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд дійшов висновку про наступне.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадках: об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Предметом спору у справі № 904/4471/20 є визнання недійсним договору позики № 2 від 10.05.2019р., укладеного між ТОВ "Орендастройсервіс" та ТОВ "Науково-технічний центр "Адгезив".

Позовні вимоги позивачів обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 протиправно позбавлені права власності на належні їм частки в статутному капіталі ТОВ "Орендастройсервіс", оскільки зазначені частки вибули з їх володіння на підставі правочинів, яких вказані особи не укладали. Позивачі стверджують, що фізичні особи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , діючи на підставі довіреностей, які за твердженням позивачів вони не надавали, від їх імені уклали договори купівлі-продажу від 13.07.2017р. частки в статутному капіталі ТОВ "Орендастройсервіс" в розмірі 0,2 %, що належить ОСОБА_1 та частки в розмірі 99,8 %, що належить ОСОБА_2 , посвідчені Приватним нотаріусом міського нотаріального округу Павловською Г.О. за реєстровими № 705 та № 704 відповідно. Позивачі вважають, що укладений відповідачами договір позики № 2 від 10.05.2019р. порушує їх права, є фіктивним, тобто таким, що укладений без наміру створення правових наслідків, а саме штучного створення боргів товариства, що в подальшому може призвести до фіктивного банкрутства товариства.

Позивачами подано до місцевого господарського суду клопотання про зупинення провадження у даній справі до прийняття господарським судом рішень у справах № 904/8926/17 та № 904/4982/20.

В провадженні Господарського суду Дніпропетровської області знаходиться справа № 904/8926/17 за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ТОВ "Орендастройсервіс" про визнання недійсними рішень загальних зборів і змін до статутних документів, скасування рішення про проведення реєстраційних дій.

Судом першої інстанції встановлено, що відсутні підстави для зупинення провадження у справі № 904/4471/20 до набрання законної сили рішенням у справі № 904/8926/17, оскільки відсутня об`єктивна неможливість розгляду справи № 904/4471/20 до вирішення справи № 904/8926/17.

Також, на розгляді Господарського суду Дніпропетровської області перебуває справа № 904/4982/20 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ТОВ "Орендастройсервіс", ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 про визнання договорів купівлі-продажу часток в статутному капіталі товариства недійсними, визнання рішення учасника недійсним та скасування реєстраційних дій.

Колегія апеляційного господарського суду погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для зупинення провадження у справі № 904/4471/20 до вирішення справи № 904/4982/20 враховуючи наступне.

У разі зупинення провадження у справі на підставі п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України за вимогами ст. 234 ГПК України у мотивувальній частині ухвали повинно бути зазначено, зокрема, обґрунтування висновків, яких дійшов суд при постановлені ухвали (висновок викладений у постанові Верховного Суду від 08.07.2019р. у справі № 904/4233/18).

Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, які не можуть бути з`ясовані та встановлені у цьому процесі, проте які мають значення для справи, провадження у якій зупинено. Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному випадку повинен з`ясовувати чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Під неможливістю розгляду зазначеної справи слід розуміти неможливість для цього господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв`язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи цьому господарському суду, одночасністю розгляду двох пов`язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Пов`язаною із цією справою є така інша справа, в якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання та оцінку доказів у цій справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення (ч. ч. 4 та 6 ст. 75 ГПК України).

Отже, для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному конкретному випадку зобов`язаний з`ясовувати: 1) як пов`язана справа, яка розглядається господарським судом, зі справою, що розглядається іншим судом; 2) чим обумовлюється неможливість розгляду справи (аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 10.09.2019р. у справі № 922/1962/17, від 17.12.2019р. у справі № 917/131/19).

Крім того, слід зауважити, що зупинення провадження у справі, на відміну від відкладення розгляду справи, здійснюється без зазначення строку, до усунення обставин (до вирішення іншої справи; до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі), які зумовили зупинення провадження, тому провадження у справі слід зупиняти лише за наявності беззаперечних підстав для цього (висновки викладені у постановах Верховного Суду від 15.05.2019р. у справі № 904/3935/18, від 10.06.2019р. у справі № 914/1983/17, від 16.01.2020р. у справі № 908/1188/19).

У вирішенні питання наявності/відсутності підстав для зупинення провадження у справі не слід обмежуватися лише аналізом та співставленням змісту заявлених вимог та обставин справ, а й необхідно враховувати предмет судового розгляду у справах (питання, які розглядаються судом) та у разі оскарження судових рішень - також зважати на об`єкт оскарження (судові рішення, що оскаржуються). Лише детальний аналіз наведених елементів надає можливість вирішити питання про зупинення провадження у справі.

Якщо спір про визнання недійсним правочину вирішується одночасно з розглядом іншим судом іншої справи, позовні вимоги в якій ґрунтуються на цьому ж правочині, то наведене може з урахуванням обставин конкретної справи бути підставою для зупинення провадження у такій іншій справі до закінчення розгляду справи про визнання правочину недійсним.

Враховуючи, що предметом розгляду у справі № 904/4982/20 є визнання недійсними договорів купівлі-продажу часток в статутному капіталі, визнання рішення учасника недійсним та скасування реєстраційних дій, на яких частково ґрунтуються позовні вимоги у справі № 904/4471/20, задоволення позову в справі № 904/4982/20 безпосередньо може вплинути на розгляд та оцінку доказів судом у справі № 904/4471/20, зокрема у питанні наявності правових підстав у позивачів, як засновників товариства, на звернення до суду з даним позовом та наявності порушених прав ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 в даному спорі.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 ГК України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

За приписами ст. 5 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", що кореспондуються з п. 4.1 Статуту ТОВ "Орендастройсервіс", учасники товариства мають такі права: 1) брати участь в управлінні товариством у порядку, передбаченому цим Законом та статутом товариства; 2) отримувати інформацію про господарську діяльність товариства; 3) брати участь у розподілі прибутку товариства; 4) отримати у разі ліквідації товариства частину майна, що залишилася після розрахунків з кредиторами, або його вартість. Учасники товариства можуть мати інші права, передбачені законом та статутом товариства.

Судом першої інстанції правомірно зазначено, що саме при розгляді справи № 904/4982/20 буде встановлено законність позбавлення корпоративних прав позивачів. При цьому, при розгляді даної справи № 904/4471/20 з урахуванням предмета спору суд не може зробити висновок про відповідність вимогам закону договорів купівлі-продажу часток в статутному капіталі ТОВ "Орендастройсервіс".

Таким чином, спростовуються доводи скаржника, що вирішення спору у справі № 904/4982/20 не буде мати значення для розгляду справи № 904/4471/20, зокрема щодо встановлення факту порушення прав позивачів внаслідок укладення відповідачами договору позики № 2 від 10.05.2019р. та дослідження підстав визнання вказаного договору недійсним.

Апеляційним господарським судом відхиляється посилання скаржника на те, що зупинення провадження у даній справі є необґрунтованим та призвело до затягування строків її розгляду і перебування в стані невизначеності учасників процесу з огляду на таке.

Європейський суд з прав людини щодо тлумачення положення "розумний строк" в рішенні у справі "Броуган (Brogan) та інші проти Сполученого Королівства" роз`яснив, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ, і було б неприродно встановлювати один строк в конкретному цифровому виразі для усіх випадків. Таким чином, у кожній справі виникає проблема оцінки розумності строку, яка залежить від певних обставин.

Зазначене в ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод поняття розумності строку розгляду справи з урахуванням практики Європейського суду з прав людини слід розглядати як порушення не лише з точки зору довготривалості розгляду. Занадто швидкий розгляд справи також може свідчити про порушення розумності строку її розгляду.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини оцінка у конкретній справі: обґрунтованість тривалості проваджень відповідно до статті 6 Конвенції має бути оцінена окремо для кожної справи відповідно до обставин (Frydlender v. France [GC] (Фрайдлендер проти Франції) [ВП], § 43), що може встановити загальну оцінку (Obermeier v. Austria (Обермайєр проти Австрії, § 72).

Таким чином, розумний строк судового розгляду є оціночним поняттям та становить ідеальну часову модель відправлення правосуддя без визначення конкретних строків з огляду на ті дії (рішення), які суд ухвалює для справедливого та неупередженого розгляду справи з метою постановлення обґрунтованого, як це визначено в ст. 236 ГПК України, рішення, що повинно бути ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень.

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі, не отримали підтвердження, не спростовують обставин, на які послався місцевий господарський суд.

3.4. Висновки апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Згідно із ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Звертаючись із апеляційною скаргою, скаржник не спростував наведених висновків суду першої інстанції та не довів неправильного застосування судом норм матеріального та процесуального права, як необхідної передумови для зміни чи скасування прийнятого ним судового рішення.

З урахуванням викладеного, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а ухвала місцевого господарського суду у даній справі має бути залишена без змін.

3.5. Розподіл судових витрат.

Відповідно до статті 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на особу, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 275-282 ГПК України, апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-технічний центр "Адгезив" - залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 11.01.2021р. у справі № 904/4471/20 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя І.О. Вечірко

Суддя Л.М. Білецька

Суддя Т.А. Верхогляд