ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
11.03.2021 р. Справа № 917/143/21
про скасування рішень
ВСТАНОВИВ:
11.02.2021р. ухвалою суду залишено позовну заяву без руху.
18.02.2021р. ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі на 18.03.2021р. на 09-40 год.
Позивач в обгрунтування позовних вимог посилається на те, що 13 травня 2020 року Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 571-р «Про затвердження перспективного плану формування територій громад Полтавської області», відповідно до частини 3 статті 11 Закону України Про добровільне об`єднання територіальних громад затверджено перспективний план формування територій громад Полтавської області.
16 липня 2020 року, з метою забезпечення безперебійної роботи комунальних установ в умовах децентралізації, які знаходяться на території Гадяцької міської об`єднаної територіальної громади, винесено Рішення 63-тьої сесії сьомого скликання «Про ініціювання передачі до комунальної власності Гадяцької міської об`єднаної територіальної громади об`єктів та майна спільної власності територіальних громад Гадяцького району, згідно якого, зокрема, ініціювати перед Гадяцькою районною радою безоплатну передачу зі спільної власності територіальних громад Гадяцького району до комунальної власності Гадяцької міської об`єднаної територіальної громади нежитлових приміщень, розташованих на території Гадяцької міської об`єднаної територіальної громади, зокрема, Нежитлові приміщення за адресою: вул. Гетьманська, 18, м. Гадяч, Нежитлові приміщення за адресою: вул. Шевченка, 5, м. Гадяч, Нежитлові приміщення за адресою: вул. Лохвицька, 30-Б, м. Гадяч.
Рішення Гадяцької міської ради направлено до Гадяцької районної ради 21.07.2020 року за вих. № 03-71/354, що підтверджується журналом вихідної кореспонденції.

16 жовтня 2020 року на 59-тій позачерговій сесії сьомого скликання Гадяцькою районною радою винесено Рішення «Про безоплатну передачу нерухомого майна, основних засобів із спільної власності територіальних громад Гадяцького району до комунальної власності Петрівсько-Роменської сільської ради», згідно якого на підставі, зокрема, Рішення 40-позачергової сесії сьомого скликання Петрівсько-Роменської сільської ради «Про ініціювання передачі до комунальної власності Петрівсько-Роменської сільської ради об`єднаної територіальної громади об`єктів та майна спільної власності територіальних громад Гадяцького району» від 29.09.2020 року, нерухоме майно та основні засоби за адресою вул. Шевченка, 5 м. Гадяч передаються із спільної власності територіальних громад Гадяцького району до комунальної власності Петрівсько-Роменської сільської ради.

05 листопада 2020 року на 60-тій позачерговій сесії сьомого скликання Гадяцькою районною радою винесено Рішення «Про безоплатну передачу нерухомого майна, основних засобів, інших необоротних матеріальних активів із спільної власності територіальних громад Гадяцького району до комунальної власності Петрівсько-Роменської сільської ради».

Позивач зазначає, що керуючись, зокрема, Рішенням 41-позачергової сесії сьомого скликання Петрівсько-Роменської сільської ради «Про ініціювання передачі до комунальної власності Петрівсько-Роменської сільської ради об`єднаної територіальної громади нежитлових приміщень та майна спільної власності територіальних громад Гадяцького району, розташованого по вул. Гетьманська, 18 та по вул. Лохвицька, 30-Б в м. Гадяч Полтавської області» від 03.11.2020 року, майно у виді нежитлових приміщень та інші необоротні матеріальні активи за адресою вул. Гетьманська, 18 та по вул. Лохвицька, 30-Б передано до комунальної власності Петрівсько-Роменської сільської ради.

Рішення Гадяцької районної ради 7 скликання від 16.10.2020 року та 05.11.2020 року «Про безоплатну передачу нерухомого майна, основних засобів із спільної власності територіальних громад Гадяцького району до комунальної власності Петрівсько-Роменської сільської ради», як зазначає позивач, прийняті всупереч абзацу 3 пункту 10 розділу V «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», яким прямо зазначено, що «За пропозицією сільських, селищних, міських рад районні, обласні ради повинні приймати рішення про передачу до комунальної власності відповідних територіальних громад окремих об`єктів, спільної власності територіальних громад, які знаходяться на їх території і задовольняють колективні потреби виключно цих територіальних громад».

Позивач також зазначає, що з 01.05.2016р. нежитлове приміщення за адресою м. Гадяч, вул. Шевченка, 5 фактично використовується виконавчими органами саме Гадяцької міської ради згідно договору оренди, з дотриманням вимог Закону України "Про місцеве самоврядування".

Гадяцькою районною радою при винесенні оскаржуваних рішень допущено грубе порушення вимог Закону України Про місцеве самоврядування, а також Положення про порядок відчуження майна спільної власності територіальних громад Гадяцького району, Положення про порядок закріплення майна, що є спільною власністю територіальних громад Гадяцького району за підприємствами, установами і організаціями на праві господарського віддання або оперативного управління, затверджених Рішеннями 29-ої сесії Гадяцької районної ради від 30.04.2014 року.

Відповідно до Рішень Петрівсько-Роменської сільської ради та Гадяцької районної ради, до Відповідача 2 передано об`єкти нерухомого майна, які розташовані в м. Гадяч:

- по вул. Шевченка, 5 - нежитлову будівлю площею 453,9 кв.м., гараж площею 36,6 кв.м. та гараж (на 9 боксів) площею 65,4 кв. м.;

- по вул. Гетьманська, 18 - нежитлову будівлю площею 127,7 кв.м.;

- по вул. Лохвицька, 30 -Б - 1085,1 кв.м., які повинні були бути передані до Гадяцької міської ради відповідно до ст. 60 Закону України Про місцеве самоврядування, так як забезпечують комунально-побутові та соціально-культурні потреби територіальної громади.

Позивач зазначає, що 07 грудня 2020 року на підставі Рішення 59-тої позачергової сесії сьомого скликання Гадяцької районної ради від 16.10.2020 року Державним реєстратором Плішивецької сільської ради Гадяцького району Полтавської області Лисоконь Вадимом Анатолійовичем (Відповідач 3 по справі) - зареєстровано право власності на «нежитлові будівлі, Адміністративна будівля А-2, А1-2, загальною площею 453,9 кв.м. за адресою Полтавська область, м. Гадяч, вул. Шевченка, буд.5, номер об`єкта в РПВН: 25412937» за Петрівсько-Роменською сільською об`єднаною територіальною громадою в особі Петрівсько-Роменської сільської ради, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрації права власності № 237072557 від 15.12.2020 року; на підставі Рішення 60-тої позачергової сесії сьомого скликання Гадяцької районної ради від 05.11.2020 року Відповідачем 3 зареєстровано право власності на «нежитлове приміщення, загальною площею 1085,1 кв.м. за адресою Полтавська обл., м. Гадяч, вул. Лохвицька, буд. 30-Б, номер об`єкта в РПВН:8037624» за Петрівсько-Роменською сільською об`єднаною територіальною громадою в особі Петрівсько-Роменської сільської ради, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрації права власності № 236499505 від 11.12.2020р. та право власності на «нежитлову будівлю загальною площею 127,7 кв.м. за адресою Полтавська обл., м. Гадяч, вул. Гетьманська, буд. 18, номер об`єкта в РПВН: 23973891 за Петрівсько-Роменською сільською об`єднаною територіальною громадою в особі Петрівсько-Роменської сільської ради, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрації права власності № 236461888 від 10.12.2020р.

Враховуючи факт того, що Гадяцькою міською радою було подано на розгляд Гадяцькій районній раді Рішення 63-тої сесії сьомого скликання від 16 липня 2020 року "Про ініціювання передачі до комунальної власності Гадяцької міської об`єднаної територіальної громади об`єктів та майна спільної власності територіальних громад Гадяцького району", згідно якого, зокрема, вирішено ініціювати перед Гадяцькою районною радою безоплатну передачу зі спільної власності територіальних громад Гадяцького району до комунальної власності Гадяцької міської об`єднаної територіальної громади нежитлових приміщень, розташованих на території Гадяцької міської об`єднаної територіальної громади, яке отримане 21.07.2020 року, а також з урахуванням положень статей 60, абз. 3 пункту 10 розділу V Прикінцевих та Перехідних положень Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", позивач зазначає, що Рішення Гадяцької районної ради про передачу об`єктів нерухомого майна Петрівсько-Роменській сільській раді є незаконним, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду за захистом порушених прав.

09.03.2021р. позивач подав до суду заяву про забезпечення позову (вх. № 2552), якою просить суд:

1) Вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони Петрівсько-Роменській сільській раді та іншим державним реєстраторам будь-яких органів (місцевого самоврядування, виконавчих комітетів, місцевих державних адміністрацій, Міністерства юстиції України та його територіальних органів, комісій), а також нотаріусам, технічним адміністраторам та особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, які мають відповідні повноваження щодо внесення будь-яких відомостей та/або змін з будь- яких питань до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності вчиняти будь-які реєстраційні дії та вносити будь-які записи (зміни) щодо об`єктів нерухомого майна:

- нежитлові будівлі, Адміністративні будівлі А-2, А1-2, загальною площею 453,9 кв.м, що розташовані за адресою: Полтавська область, м. Гадяч, вулиця Шевченка, будинок 5, номер об`єкта в РПВН: 25412937 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 204);

- нежитлове приміщення, загальною площею 1085,1 кв.м. за адресою Полтавська обл., м. Гадяч, вул. Лохвицька, будинок 30-Б, номер об`єкта в РПВН: 8037624 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 103);

- нежитлову будівлю, загальною площею 127,7 кв.м. за адресою Полтавська обл., м. Гадяч, вул. Гетьманська, будинок 18, номер об`єкта в РПВН: 23973891 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 103).

2) Накласти арешт до набрання законної сили Рішенням суду по справі № 917/143/21 на спірне майно:

- нежитлові будівлі, Адміністративні будівлі А-2, А1-2, загальною площею 453,9 кв.м, що розташовані за адресою: Полтавська область, м. Гадяч, вулиця Шевченка, будинок 5, номер об`єкта в РПВН: 25412937 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 204);

- нежитлове приміщення, загальною площею 1085,1 кв.м., за адресою Полтавська обл., м. Гадяч, вул. Лохвицька, будинок 30-Б, номер об`єкта в РПВН: 8037624 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 103);

- нежитлову будівлю, загальною площею 127,7 кв.м. за адресою Полтавська обл., м. Гадяч, вул. Гетьманська, будинок 18, номер об`єкта в РПВН: 23973891 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 103).

Заявник (позивач) у заяві посилається на те, що предметом позову по даній справі є незаконна передача нежитлових приміщень, розташованих на території Гадяцької міської територіальної громади до комунальної власності Петрівсько-Роменської сільської ради, а також зазначає, що передача нежитлових приміщень, розташованих на території Гадяцької міської об`єднаної територіальної громади до комунальної власності Петрівсько-Роменської сільської ради та їх реєстрація за Петрівсько-Роменською сільською об`єднаною територіальною громадою в особі Петрівсько-Роменської сільської ради відбулась за значно малий проміжок часу, - у позивача є всі підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони вчиняти певні дії відносно спірного майна та накладення арешту на майно, може утруднити виконання Рішення суду у разі задоволення позову.

Заявник також зазначає, що згідно ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання прийняття рішень щодо відчуження відповідно до закону комунального майна, а тому, аналізуючи зазначену норму Закону, заявник вважає, що є ризик відчуження майна без відома позивача по справі, яке в подальшому може утруднити виконання рішення суду.

Згідно ст. 136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так i на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно cт. 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або статі відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обгрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Відповідно до ч.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №16 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову (зі змінами та доповненнями) особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обгрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 33 ГПК, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Суд зазначає, що при розгляді заяви про забезпечення позову не вирішується питання про законність та обґрунтованість позовних вимог. До предмета доказування на цій стадії входить лише питання про те, чи може існуючий стан організації правовідносин ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення.

Заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом, як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна навести доводи адекватності засобу забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Отже, вирішуючи питання про забезпечення позову, господарський суд має оцінювати обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням наявності зв`язку між конкретним заходом щодо забезпечення позову і змістом позовних вимог та обставинами, на яких вони ґрунтуються, і доказами, які наведені на їх підтвердження, та положеннями законодавства, якими позивач обґрунтовує свої права.

Позивач має довести на підставі належних, допустимих та достовірних доказів наявність зв`язку між конкретним заходом щодо забезпечення позову і змістом позовних вимог та обґрунтувати, яким чином заходи забезпечення позову забезпечать реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача.

Заявник не надав суду доказів, які б підтверджували наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування забезпечення позову, про яке просить заявник.

Посилання заявника (позивача) на те, що реєстрація за Петрівсько-Роменською сільською об`єднаною територіальною громадою в особі Петрівсько-Роменської сільської ради нежитлових приміщень, розташованих на території Гадяцької міської територіальної громади відбулась за значно малий проміжок часу, не є тими доказами, які свідчать про вчинення відповідачами дій, спрямованих на ухилення від виконання або утруднення виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Посилання заявника на ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», як на ризик відчуження майна без відома позивача по справі, яке в подальшому може утруднити виконання рішення суду, не підтверджено заявником належними доказами, а тому не є підставою для задоволення відповідної заяви.

Крім того, предмет позову по даній справі безпосередньо не пов`язаний із заявою про забезпечення позову та заходами забезпечення позову, які просить вжити заявник з урахуванням того, що позивач раніше не був власником спірного нерухомого майна.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви позивача про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 137, 140, 234 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена протягом 10 днів з моменту підписання (ст.ст.235,255 ГПК України).

Згідно ст. 257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Солодюк О.В.