ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2021 року

м. Київ

Справа № 910/9243/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Селіваненка В.П. (головуючий), Булгакової І.В. і Львова Б.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Хахуди О.В.,

представників учасників справи:

позивача - приватного акціонерного товариства "Судноплавна компанія "Укррічфлот" - Денисенка О.М., Гордієнко Л.М.,

відповідача - акціонерного товариства "Українська залізниця" - Іщука П.З.,

розглянув касаційну скаргу акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі - Залізниця)

на рішення господарського суду міста Києва від 23.09.2020 (суддя Чинчин О.В.) та постанову Північного апеляційного господарського суду від 17.12.2020 (головуючий суддя Станік С.Р., судді Куксов В.В. і Тищенко О.В.)

зі справи № 910/9243/20

за позовом приватного акціонерного товариства "Судноплавна компанія "Укррічфлот" (далі - Компанія)

до Залізниці

про стягнення 2 037 160 грн.

РУХ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. Позов було подано про стягнення збитків у сумі 2 037 160 грн.

2. Позов обґрунтовано наявністю підстав для стягнення зазначеної суми у вигляді витрат, пов`язаних із простоєм теплоходу "Афанасій Матюшенко" (далі - Теплохід), а також переплатою коштів у 2017-2018 роках за піднімання прогінних споруд залізничних мостів № 1 та № 5 через річку Дніпро (у подвійному розмірі від завданої шкоди на підставі статті 55 Закону України "Про захист економічної конкуренції"; далі - Закон).

Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції

3. Рішенням господарського суду міста Києва від 23.09.2020, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 17.12.2020: позов задоволено частково; стягнуто із Залізниці на користь Компанії кошти в сумі 1 956 156 грн. та судовий збір у сумі 29 342,34 грн.; в іншій частині позову відмовлено.

4. Рішення та постанову мотивовано обґрунтованістю позовних вимог саме в зазначеній сумі (1 956 156 грн.).

Короткий зміст вимог касаційної скарги

5. У касаційній скарзі до Верховного Суду Залізниця просить скасувати оскаржувані рішення та постанову попередніх судових інстанцій з даної справи та передати останню на новий розгляд.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

6. Судові рішення зі справи були прийняті про права, інтереси і обов`язки особи, яка не була залучена до участі у цій справі, а саме товариства з обмеженою відповідальністю "СКЛ" (далі - ТОВ "СКЛ"), якому належить право на позов щодо відшкодування шкоди.

7. Рішення попередніх судових інстанцій суперечать правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду від 03.07.2018 у справі №910/4425/16 у частині розмежування компетенції господарських судів та органів Антимонопольного комітету України при вирішенні питання щодо наявності чи відсутності підстав вважати особу такою, що зловживає монопольним становищем, а також у постановах Верховного Суду від 20.02.2018 у справі № 917/1958/16, від 28.02.2018 у справі № 915/167/17.

Доводи інших учасників справи

8. У відзиві на касаційну скаргу Компанія заперечує проти доводів касаційної скарги, зазначає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, оскільки скаржником не доведено порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального або процесуального права та просить залишити рішення попередніх судових інстанцій без змін, а касаційну скаргу Залізниці без задоволення.

У відзиві на касаційну скаргу Компанія також зазначає, що позивач планує понести судові витрати у зв`язку з розглядом даної справи у Верховному Суді у вигляді витрат на послуги адвоката орієнтовно у розмірі 70 000 грн.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

9. Рішенням Тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України (далі - АМК) від 19.12.2018 №31-р/тк зі справи №41/05-03-1/17 "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" (далі - Рішення №31-р/тк):

- визнано, що Залізниця в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" (далі - Філія) на ринку надання послуги піднімання прогінних споруд залізничних мостів № 1 та № 5 через річку Дніпро (далі - Ринок) для пропуску великогабаритних суден впродовж навігації 2017, 2018 років у територіальних межах акваторії річки Дніпро в межах міста Дніпро, на якій розташовані залізничні мости № 1 та № 5 через річку Дніпро, займало монопольне (домінуюче) становище як таке, що не має жодного конкурента;

- визнано дії Залізниці в особі Філії, які полягають у незабезпеченні піднімання прогінних споруд залізничних мостів № 1 та № 5 через річку Дніпро для пропуску під ними Теплоходу, порушенням, передбаченим пунктом 2 статті 50, частини першої статті 13 Закону, у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на Ринку, що може призвести до ущемлення інтересів інших суб`єктів господарювання, яке було б неможливим за умов існування значної конкуренції на ринку;

- визнано дії Залізниці в особі Філії щодо встановлення вартості піднімання прогінних споруд залізничних мостів, яка не відповідає витратам залізниць на піднімання цих споруд, що може призвести до ущемлення інтересів Компанії на Ринку, порушенням, передбаченим пунктом 2 статті 50, пунктом 1 частини другої статті 13 Закону, у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на Ринку шляхом встановлення таких цін придбання товару, які неможливо було б встановити за умов існування значної конкуренції на ринку;

- за порушення, зазначене в пункті 2 резолютивної частини цього рішення, накладено на Залізницю штраф у сумі 380 195 грн.;

- за порушення, зазначене в пункті 3 резолютивної частини цього рішення, накладено на Залізницю штраф у сумі 380 195 грн.;

- зобов`язано Залізницю в особі Філії припинити порушення, зазначене в пункті 3 резолютивної частини цього рішення шляхом складання економічно обґрунтованого кошторису витрат, пов`язаних із підніманням прогінних споруд залізничних мостів № 1 та № 5 через річку Дніпро, які підлягають відшкодуванню судновласниками.

10. У Рішенні № 31-р/тк зазначено, що ринкова влада Залізниці як власника залізничних мостів обумовлена тим, що вказані в цьому рішенні мости є штучними спорудами, які обмежують вільне проходження великогабаритних суден цим водним шляхом, а у судновласників можливість вибору альтернативного водного шляху відсутня.

11. 16.05.2016 Компанією і Залізницею в особі Філії укладено договір про надання послуг №ПР/П-16315/НЮдч (далі - Договір), який діяв до 31.12.2016. Ним передбачалося, що "договірна ціна за одне піднімання ферм" залізничних мостів № 1 та № 5 через річку Дніпро, відповідно до узгодженої калькуляції, становила 12 456,60 грн.

12. У березні 2017 року Компанія через свого агента - ТОВ "СКЛ" звернулася до Філії з письмовим проханням підняти ферми залізничних мостів № 1 та № 5 через річку Дніпро для проходу 18.03.2017 Теплоходу та виставити рахунки для оплати підйому в обидві сторони.

Філією виставлено рахунок на суму 40 388,40 грн., а ТОВ "СКЛ" здійснило оплату, узгоджену Договором, у сумі 30 501,12 грн.

13. 18.03.2017 ферми залізничних мостів для проходу Теплоходу у Дніпропетровський річковий порт було піднято. А для проходу 21.03.2017 Теплоходу у зворотному напрямку ТОВ "СКЛ" подало Філії 18.03.2017 та 20.03.2017 відповідні заявки на підняття ферм мостів, однак у визначений у заявці час ферми залізничних мостів Філією не піднято та не розведено, у зв`язку з чим Теплохід не зміг продовжити рейс і повернувся до Дніпропетровського річкового порту.

Філія повідомила ТОВ "СКЛ", що відмова у піднятті ферм розвідних мостів спричинена відсутністю попередньої оплати такої послуги в повному розмірі, а для проходу судна необхідно доплатити 9 887,28 грн. У подальшому таку доплату було здійснено та прохід судна відбувся.

14. За висновком АМК, нездійснення Залізницею в особі Філії піднімання прогінних споруд залізничних мостів № 1 та № 5 через річку Дніпро для пропуску Теплоходу з мотивів невнесення Компанією повного попереднього відшкодування витрат за такий підйом, вартість якого визначена Залізницею в особі Філії в односторонньому порядку (за відсутності відповідного договору), - є порушенням законодавства, яке встановлює обов`язок володільців мостів здійснювати такий підйом для пропуску великогабаритних суден.

15. Також АМК встановлено, що:

- включаючи, всупереч законодавству, до калькуляції витрат з обслуговування двох підйомних ферм розвідних мостів прибуток у розмірі 30 % до собівартості, Залізниця в особі Філії штучно завищує вартість витрат, які підлягають відшкодуванню судновласниками;

- Компанія, здійснивши оплату 111 підіймань ферм мостів у 2017 році, за рахунок відшкодування прибутку переплатила 431 тис. грн. зайвих коштів, при цьому витрати на піднімання прогінних споруд залізничних мостів № 1 та № 5 через річку Дніпро на 2018 рік порівняно із 2017 роком зростають на 32,7%, або 6,6 тис. грн., за одне піднімання.

16. Позивач вважав, що йому у зв`язку з порушенням відповідачем законодавства про захист економічної конкуренції було завдано збитки у вигляді витрат, пов`язаних з простоєм Теплоходу в сумі 40 502 грн., а також переплатою коштів у 2017 та 2018 роках за піднімання прогінних споруд залізничних мостів №1 та №5 через річку Дніпро на загальну суму 1 018 580 грн. З посиланням на норми статті 55 Закону він заявив вимоги про стягнення з відповідача 2 037 160 грн., що є розміром подвійної шкоди, завданої позивачу відповідачем.

17. У справі господарського суду міста Києва № 910/2180/19 за позовом Залізниці до АМК про визнання частково недійсним Рішення № 31-р/тк суди, відмовляючи в задоволенні позову, дійшли висновків, що:

- АМК довів вчинення Залізницею порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого частиною першою статті 13 Закону;

- АМК правильно кваліфікував дії Залізниці як зловживання монопольним (домінуючим) становищем у вигляді встановлення таких цін чи інших умов придбання або реалізації товару, які неможливо було б встановити за умов існування значної конкуренції на ринку.

18. У 2017 році агентом позивача на підставі відповідного договору про надання послуг з морського агентування було сплачено на користь відповідача грошові кошти у загальному розмірі 2 221 362 грн. за 110 підіймань ферм мостів.

У 2018 з тих же підстав було сплачено кошти в розмірі 1 983 214,80 грн. за 74 підйоми ферм мостів.

Зазначені суми у повному обсязі були компенсовані позивачем (Компанією) на користь ТОВ "СКЛ" (агента).

Включення відповідачем до вартості послуг з підіймання ферм мостів прибутку є неправомірним, оскільки таке піднімання для пропуску суден є не статтею отримання прибутку за рахунок судновласників, а обов`язком Залізниці, яка має право виключно на відшкодування витрат, пов`язаних з таким підійманням (стаття 99 Статуту залізниць України).

19. Безпідставними є вимоги позивача про відшкодування йому шкоди в розмірі 40 502 грн. (витрат, пов`язаних з простоєм теплоходу з 21.03.2017 по 22.03.2017), оскільки вони не доведені належними доказами.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

20. Причиною спору в даній справі стало питання про наявність або відсутність підстав для стягнення на підставі статті 55 Закону шкоди, заподіяної порушенням законодавства про захист економічної конкуренції.

21. Відповідно до статті 55 Закону:

- особи, яким заподіяно шкоду внаслідок порушення законодавства про захист економічної конкуренції, можуть звернутися до господарського суду із заявою про її відшкодування;

- шкода, заподіяна порушеннями законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченими пунктами 1, 2, 5, 10, 12, 18, 19 статті 50 цього Закону, відшкодовується особою, що вчинила порушення, у подвійному розмірі завданої шкоди.

22. Попередні судові інстанції, встановивши факт заподіяння відповідачем шкоди позивачу внаслідок порушення останнім законодавства про захист економічної конкуренції, дійшли висновку про обґрунтованість (часткову) заявлених позовних вимог.

23. Доводи касаційної скарги даного висновку не спростовують.

Так, мотивувальні і резолютивні частини оскаржуваних судових рішень не містять жодних висновків про права ТОВ "СКЛ" і не покладають на нього будь-яких обов`язків стосовно учасників даної справи. Тому у Суду відсутні підстави для висновку про прийняття оскаржуваних судових рішень про права та/або обов`язки названого товариства. До того ж попередніми судами з`ясовано, що у спірних правовідносинах ТОВ "СКЛ" виступає лише як агент позивача, і усі кошти, сплачені цим товариством відповідачу, були повністю компенсовані йому (товариству) позивачем - Компанією, яка й зазнала шкоди внаслідок дій відповідача (Залізниці).

24. Не може вважатися прийнятним посилання скаржника на правові висновки, викладені в постановах Верховного Суду, зазначених у пункті 7 цієї постанови, оскільки вони прийняті хоча й за частково подібного правового регулювання, але за іншої фактично-доказової бази (обставин і доказів, відмінних від тих які мають місце в даній справі).

Всупереч твердженням скаржника, попередні судові інстанції не встановили самостійно факт зловживання Залізницею монопольним становищем у 2018 році, оскільки відповідні обставини були з`ясовані АМК у Рішенні №31-р/тк, що відображено і в оскаржуваних судових рішеннях.

Обставини, зазначені у Рішенні № 31-р/тк, знаходять підтвердження й за згаданим рішенням господарського суду міста Києва у справі № 910/2180/19, тобто в силу частини четвертої статті 75 Господарського процесуального кодексу України набувають преюдиційного значення.

25. Суд бере до уваги доводи, наведені у відзиві на касаційну скаргу, як такі, що узгоджуються з нормами матеріального і процесуального права та обставинами справи.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

26. Звертаючись з касаційною скаргою, відповідач не спростував наведених висновків попередніх судових інстанцій та не довів неправильного застосування ними норм матеріального і процесуального права як необхідної передумови для скасування прийнятих судових рішень.

Судові витрати

27. Понесені відповідачем у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції судові витрати покладаються на відповідача, оскільки касаційна скарга залишається без задоволення.

Керуючись статтями 129, 300, 308, 309, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Касаційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу акціонерного товариства "Українська залізниця" залишити без задоволення, а рішення господарського суду міста Києва від 23.09.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 17.12.2020 у справі № 910/9243/20 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В. Селіваненко

Суддя І. Булгакова

Суддя Б. Львов