ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2021 року

м. Київ

Справа № 876/59/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

головуючого - Пєскова В.Г.,

суддів: Банаська О.О., Погребняка В.Я.,

за участю секретаря судового засідання - Хмельовського В.О.,

учасники справи:

позивач - Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк",

відповідачі: Товариство з обмеженою відповідальністю "Богатир" та ОСОБА_1 ,

представники учасників справи не скористалися правом на участь в судовому засіданні,

розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" за вх. № 8/2021

на ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 26.11.2020

у складі судді Мороза В.Ф.

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Богатир" та ОСОБА_1

про скасування Рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Дніпровський Банківський Союз" від 19.06.2020 у третейській справі № 78/2020

за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Богатир" та ОСОБА_1

про стягнення 680 794,96 грн,

ВСТАНОВИВ

Обставини справи

1. Відповідно до заяви від 02.03.2011 Товариства з обмеженою відповідальністю "Богатир" (далі - ТОВ "Богатир") приєдналося до "Умов та правил надання банківських послуг", Тарифів Банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті http://privatbank.ua, які разом із цією заявою складають договір банківського обслуговування № б/н від 02.03.2011 (далі - договір) та взяв на себе зобов`язання виконувати умови договору.

2. 28.05.2020 Акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" (далі - АТ КБ "Приватбанк") звернулось до постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Дніпровський Банківський Союз" із позовом до ТОВ "Богатир" та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 704 209,01 грн. Заявою про зменшення розміру позовних вимог від 19.06.2020 позивач уточнив позовні вимоги, просив стягнути заборгованість у розмірі 680 794,96 грн.

3. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення ТОВ "Богатир" умов Договору банківського обслуговування від 02.03.2011 в частині здійснення своєчасних та повних розрахунків за отриманий кредит. Окрім того позивач посилається на укладений з ОСОБА_1 Договір поруки № РОR992 від 12.01.2015, згідно з яким поручитель несе солідарну відповідальність перед АТ КБ "Приватбанк" за неналежне виконання боржником зобов`язань в частині повернення кредиту.

4. АТ КБ "Приватбанк" посилався на пункт 1.1.7.30 Умов та правил надання банківських послуг, в якому викладено третейське застереження та в якому зазначено, що сторони домовилися, що всі спори, розбіжності або вимоги, які виникають з даного договору та інших договорів між банком та Клієнтом або у зв`язку з ними, у тому числі, що стосуються їх виконання, порушення, припинення або визнання недійними, підлягають вирішенню у Постійно діючому Третейському суді при Асоціації "Дніпровський Банківський Союз".

Короткий зміст рішення третейського суду

5. 19.06.2020 рішенням Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Дніпровський Банківський Союз" у третейській справі № 78/2020 позовні вимоги задоволено та стягнуто солідарно з ТОВ "Богатир" та ОСОБА_1 на користь АТ КБ "Приватбанк" заборгованість за договором банківського обслуговування № б/н від 02.03.2011 у розмірі 680 794,96 грн.

6. Рішення третейського суду мотивоване доведеністю факту невиконання ТОВ "Богатир" зобов`язань за договором банківського обслуговування, внаслідок чого у останнього утворилась заборгованість по кредиту, по процентам за користування кредитом, по комісії за користування кредитом та пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором.

Подання заяви про скасування рішення третейського суду

7. 17.09.2020 ТОВ "Богатир" та ОСОБА_1 звернулися із заявою про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Дніпровський Банківський Союз" від 19.06.2020.

8. Відповідачі стверджують, що рішення третейського суду має бути скасовано, з тих підстав, що справа, у якій прийнято рішення третейського суду не підвідомча третейському суду відповідно до закону, оскільки між сторонами не було укладено третейської угоди, а тому у третейського суду була відсутня юрисдикція. Також, відповідачі вказують, що позивачем до позовної заяви додано дві редакції Витягу з Умов та Правил надання банківських послуг але жодна з них не дає можливості встановити її належність до так званого Договору банківського обслуговування б/н від 02.03.2011. Редакції станом на 02.03.2011 позивачем надано не було.

9. Відповідачі вказують, що ні між ТОВ "Богатир" та банком, ні між поручителем та банком третейська угода не укладалася.

Короткий зміст оскаржуваної ухвали апеляційного господарського суду

10. 26.11.2020 ухвалою Центрального апеляційного господарського суду заяву ТОВ "Богатир" та ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Дніпровський Банківський Союз" від 19.06.2020 у третейській справі № 78/2020 задоволено, рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Дніпровський Банківський Союз" від 19.06.2020 у третейській справі № 78/2020 скасовано та стягнуто з АТ КБ "Приватбанк" на користь ТОВ "Богатир" 1 051 грн судового збору , сплаченого за подання заяви про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Дніпровський Банківський Союз" від 19.06.2020 у третейській справі № 78/2020. Справу № 78/2020 повернуто до Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Дніпровський Банківський Союз".

11. Суд першої інстанції виходив з того, що подані в матеріали третейської справи Витяги з Умов та правил надання банківських послуг не містять підпису ТОВ "Богатир". Матеріали справи не містять підтверджень, що саме наданий позивачем Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про відкриття поточного рахунку та приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг АТ КБ "Приватбанк", а також те, що вказані документи на момент укладення договору та отримання відповідачем 1 (ТОВ "Богатир") кредитних коштів взагалі містили саме ті умови, згідно яких стягуються кошти, а також умови щодо третейського застереження.

12. Суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав вважати, що сторони уклали третейську угоду, зокрема у формі третейського застереження, оскільки наданий позивачем витяг з "Умов та правил надання банківських послуг" не підписаний відповідачем, а заява відповідача на відкриття рахунку та анкета про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг від 02.03.2011 третейського застереження або посилання на третейську угоду не містить. Окрім того як вбачається з тексту Договору поруки №РОR992 від 12.01.2015, укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ КБ "Приватбанк", предметом якого було надання поручителем ОСОБА_1 поруки перед кредитором за виконання ТОВ "Богатир" зобов`язань за угодами-приєднаннями, то даний договір також не містить третейського застереження про передачу спору, у разі його виникнення, на вирішення третейським судом. При цьому в матеріалах справи відсутні докази укладення між ОСОБА_1 та ПАТ КБ "Приватбанк" окремої третейської угоди.

13. Зважаючи на встановлені обставини, Центральний апеляційний господарський суд дійшов висновку про задоволення заяви відповідачів про скасування рішення третейського суду на підставі пункту 2 частини першої статті 350 Господарського процесуального кодексу України.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

А. Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

14. 28.12.2020 АТ КБ "Приватбанк" до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду подано апеляційну скаргу на ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 26.11.2020 у справі № 876/59/20 у порядку частини другої статті 253 Господарського процесуального кодекс України.

15. Скаржник стверджує, що рішення третейського суду прийнято у спорі, передбаченому третейською угодою, і питання, вирішені судом, не виходять за межі третейської угоди, що узгоджується з п. 1.1.7.30 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що всі спори, розбіжності або вимоги, які виникають з даного договору та інших договорів між Банком та Клієнтом або у зв`язку з ними, в тому числі що стосуються їх виконання, порушення, припинення або визнання недійсними, підлягають вирішенню у постійно діючому Третейському суді при Асоціації "Дніпровський Банківський Союз".

16. Скаржник також стверджує, що докази, що третейська угода визнана недійсною відсутні, склад третейського суду, яким прийнято рішення, відповідає вимогам закону, рішення третейського суду містить способи захисту прав та охоронюваних інтересів відповідно до закону, питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, не вирішувались.

17. З огляду на ті обставини, що справа, по якій прийнято рішення, підвідомча третейському суду, строк для звернення за видачею виконавчого документа не сплинув, вирішене третейським судом питання не виходить за межі третейської угоди, третейська угода не визнана недійсною, відомості про оскарження або скасування рішення третейського суду у матеріалах третейської справи відсутні. Тому третейський суд, на думку скаржника, прийшов до правомірного висновку, що заява AT КБ "Приватбанк" підлягає задоволенню.

18. Скаржник вказує, що відсутність підпису боржника на відповідних тарифах, умовах та правилах не свідчить про не укладеність договору, позаяк суть договору приєднання і полягає в тому, що його умови визначаються однією стороною одноособово та викладаються у певних формулярах або інших стандартах, а інша сторона може лише приєднатися до таких умов, висловивши певним чином згоду на них. В даному випадку відповідач, підписуючи анкету-заяву, користуючись кредитними коштами та здійснюючи погашення заборгованості, висловив свою згоду з формою договору та його умовами. Відповідач користувався кредитними коштами, а тому зобов`язаний повернути суму отриманих кредитних коштів та сплатити неустойку у зв`язку з порушенням ним взятих на себе зобов`язань.

19. Відповідно до укладеного кредитного договору відповідачу відкрито картковий рахунок, встановлено кредитний ліміт. AT КБ "Приватбанк" свої зобов`язання за договором перед відповідачем виконав, а саме, надав кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту. У свою чергу, позичальник умови договору щодо своєчасного повернення грошових коштів не виконує, що підтверджується наданим розрахунком заборгованості та іншими наявними в матеріалах справи доказами та відсутністю належних доказів відповідачів про зворотнє.

20. Крім того, скаржник посилається на правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 24.07.2019 у справі № 176/2251/18, відповідно до якої враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку Банку не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 Цивільного кодексу України та враховуючи, що факт отримання кредиту та його розмір відповідачем не спростовано належними та допустимими доказами позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом виконання боржником зобов`язання з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

21. Скаржник вважає, що Постійно діючий Третейський суд при Асоціації "Дніпровський Банківський Союз" належним чином дослідив наявні в матеріалах справи докази та дійшов належних висновків щодо погодження умов Договору та ухвалив законне та обґрунтоване рішення.

22. Також скаржник посилається на правові позиції Верховного Суду, викладені в постанові від 09.07.2018 у справі № 202/19403/13-ц, у постанові від 21.03.2018 у справі № 441/569/17, від 07.03.2018 у справі No 755/18246/15-ц, від 06.02.2018 у № 755/2720/16-ц щодо укладення договору-приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг та стверджує, що відсутність підпису боржника на відповідних тарифах, умовах та правилах не свідчить про не укладеність договору, позаяк суть договору приєднання і полягає в тому, що його умови визначаються однією стороною одноособово та викладаються у певних формулярах або інших стандартах, а інша сторона може лише приєднатися до таких умов, висловивши певним чином згоду на них.

Б. Доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу

23. Відзиву на апеляційну скаргу від інших учасників справи до Верховного Суду не надходило.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

А. Оцінка аргументів учасників справи і висновків апеляційного господарського суду

А. Щодо суті апеляційної скарги

24. Оцінивши наведені в апеляційній скарзі доводи, перевіривши матеріали справи та правильність застосування апеляційним господарським судом норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про наступне.

25. Відповідно до частини другої статті 24 Господарського процесуального кодексу України (в редакції з 15.12.2017) справи щодо оскарження рішень третейських судів, про видачу наказів на примусове виконання рішень третейських судів розглядаються апеляційними господарськими судами як судами першої інстанції за місцем розгляду справи третейським судом.

26. Частиною другої статті 25 Господарського процесуального кодексу України, передбачено, що Верховний Суд переглядає в апеляційному порядку судові рішення апеляційних господарських судів, ухвалені ними як судами першої інстанції.

27. Отже, з 15.12.2017 Верховний Суд є судом апеляційної інстанції, який переглядає в апеляційному порядку судові рішення у тих справах, які апеляційні суди з 15.12.2017 розглядають як суди першої інстанції, зокрема справи щодо оскарження рішень третейських судів.

28. Частиною третьою, четвертою статті 349 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи в судовому засіданні суд встановлює наявність або відсутність підстав для скасування рішення третейського суду. Суд не обмежений доводами заяви про скасування рішення третейського суду, якщо під час розгляду справи буде встановлено підстави для скасування рішення третейського суду, визначені статтею 350 цього Кодексу.

29. Відповідно до статті 350 Господарського процесуального кодексу України рішення третейського суду може бути скасовано лише у випадках, передбачених цією статтею. Рішення третейського суду може бути скасовано у разі, якщо:

1) справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону;

2) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди;

3) третейську угоду визнано судом недійсною;

4) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону;

5) третейський суд вирішив питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі.

30. Скасування господарським судом рішення третейського суду не позбавляє сторони права повторно звернутися до третейського суду, крім випадків, передбачених законом.

31. Аналогічні положення містить стаття 51 Закону України "Про третейські суди".

32. Верховний Суд звертає увагу, що перелік підстав, з яких може бути оскаржене та скасоване рішення третейського суду, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

33. Відповідно до частини другої статті 1 Закону України "Про третейські суди" до третейського суду за угодою сторін може бути переданий будь-який спір, що виникає з цивільних та господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом.

34. Юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону (частина перша статті 5 Закону України "Про третейські суди").

35. Відповідно до абз. 4 частини першої статті 2 Закону України "Про третейські суди" третейська угода - це угода сторін про передачу спору на вирішення третейським судом.

36. Частинами першою, четвертою-шостою статті 12 Закону України "Про третейські суди" передбачено, що третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди. Третейська угода укладається у письмовій формі. Третейська угода вважається укладеною, якщо вона підписана сторонами чи укладена шляхом обміну листами, повідомленнями по телетайпу, телеграфу або з використанням засобів електронного чи іншого зв`язку, що забезпечує фіксацію такої угоди, або шляхом направлення відзиву на позов, в якому одна із сторін підтверджує наявність угоди, а інша сторона проти цього не заперечує. Третейська угода має містити відомості про найменування сторін та їх місцезнаходження, предмет спору, місце і дату укладання угоди. Посилання у договорі, контракті на документ, який містить умову про третейський розгляд спору, є третейською угодою за умови, що договір укладений у письмовій формі і це посилання є таким, що робить третейську угоду частиною договору.

37. Верховний Суд звертає увагу на те, що встановлення обставин укладення третейської угоди, її дійсності та змісту у необхідних обсягах, передує вирішенню господарським судом, як вимог про скасування рішення третейського суду, так і питання про наявність підстав для відмови у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду відповідно до статті 355 Господарського процесуального кодексу України, статті 56 Закону України "Про третейські суди".? аналогічна правова позиція наведена в постанові Верховного Суду від 18.11.2020 у справі № 876/32/20.

38. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено апеляційним господарським судом, відповідно до заяви від 02.03.2011 ТОВ "Богатир" приєдналося до "Умов та правил надання банківських послуг", Тарифів Банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті http://privatbank.ua, які разом із цією заявою складають договір банківського обслуговування № б/н від 02.03.2011, та взяв на себе зобов`язання виконувати умови договору.

39. Звертаючись із позовною заявою до третейського суду АТ КБ "Приватбанк" було надано Витяги з Умов та правил надання банківських послуг (а.с. 15 - 48 третейської справи № 78/2020). Подані АТ КБ "Приватбанк" вказані витяги не містять підпису ТОВ "Богатир".

40. Пунктом 1.1.7.30 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що сторони домовилися, що всі спори, розбіжності або вимоги, які виникають з даного договору та інших договорів між Банком та Клієнтом або у зв`язку з ними, у тому числі такі, що стосуються їх виконання, порушення, припинення або визнання дійсними, підлягають вирішенню в одному із зазначених судів (за вибором сторони, яка ініціює звернення до суду):

- Постійно діючий Третейський суд при Асоціації "Дніпровський Банківський Союз" (адреса суду: 49000, м. Дніпропетровськ, пр. К. Маркса, 60/62; спір розглядається одноособово призначеним Головою Третейського суду суддею);

- Постійно діючий третейський суд при Асоціації "Юридичні компанії України" (адреса суду: 49000, м. Дніпропетровськ, пр. ім. Газети "Правда", буд.29, оф.413; спір розглядається одноособово призначеним Головою Третейського суду суддею);

- суд загальної юрисдикції.

Сторони домовились, що усі спори стосовно визнання даного договору та інших договорів між Банком та Клієнтом недійсними підлягають вирішенню в одному із зазначених судів (за вибором сторони, яка ініціює звернення до суду):

- Постійно діючий Третейський суд при Асоціації "Дніпровський Банківський Союз" (адреса суду: 49000, м. Дніпропетровськ, пр. К. Маркса, 60/62; спір розглядається одноособово призначеним Головою Третейського суду суддею);

- Постійно діючий третейський суд При Асоціації "Юридичні компанії України" (адреса суду: 49000, м. Дніпропетровськ, пр. ім. Газети "Правда", буд. 29, оф.413; спір розглядається одноособово призначеним Головою Третейського суду суддів, місце розгляду спору: 49000, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 32, к.426);

- суд загальної юрисдикції.

41. АТ КБ "Приватбанк", посилаючись саме на вищенаведений пункт Умов та Правил надання банківських послуг щодо наявності третейського застереження, звернувся з відповідним позовом до Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Дніпровський Банківський Союз".

42. Водночас, матеріали справи не містять підтверджень, що саме вказаний Витяг з Умов та правил надання банківських послуг розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг АТ КБ "ПриватБанк", а також те, що вказаний документ взагалі містив умови, зокрема, й щодо третейського застереження.

43. Враховуючи наведене, Верховний Суд вважає обґрунтованим висновок апеляційного господарського суду, що дана справа не підвідомча третейському суду.

44. Колегія суддів зазначає, що Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування.

45. Вищенаведене узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 03.07.2019 у справі № 342/180/17 та установленою практикою Верховного Суду, викладеною у постановах від 25.09.2019 у справі № 704/1023/16-ц, від 02.10.2019 у справі № 322/1220/16, від 03.12.2019 у справі № 876/42/19, від 13.08.2020 у справі № 876/68/19, від 22.10.2020 у справі № 876/46/20, від 04.11.2020 у справі № 876/49/20.

46. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.07.2019 у справі № 342/180/17 відступила від правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові від 24.09.2014 (провадження № 6-144цс14), щодо форми кредитного договору, зазначивши, що підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг не може вважатися договором приєднання.

47. За висновком Великої Палати Верховного Суду у справі № 342/180/17, умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. З огляду на зміст статей 633, 634 Цивільного кодексу України можна вважати, що другий контрагент лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Підписана анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг не може розцінюватись як стандартна (типова) форма кредитного договору.

48. Окрім того, як вбачається з матеріалів даної справи та встановлено судом першої інстанції 12.01.2015 між ОСОБА_1 та АТ КБ "Приватбанк" було укладено договір поруки, за умовами якого ОСОБА_1 поручився перед банком за виконання ТОВ "Богатир" зобов`язань за угодами-приєднаннями. Зазначений договір поруки також не містить третейського застереження про передачу спору, у разі його виникнення, на вирішення третейським судом. Доказів укладення між сторонами у справі третейської угоди к окремого документу сторонами також не надано.

49. Таким чином, наявність між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам Закону України "Про третейські суди" є першочерговою, обов`язковою та безумовною підставою для віднесення справи до підвідомчості третейських судів, а відсутність такої угоди між сторонами спору, як і не підтвердження її укладення, виключає можливість розгляду такої спору третейським судом, тобто засвідчує непідвідомчість справи цьому суду.

50. Враховуючи наведені положення законодавства, висновки Великої Палати Верховного Суду, та обставини даної справи, колегія суддів Касаційного господарського суду погоджується з висновком Центрального апеляційного господарського суду про відсутність підстав вважати, що сторони уклали третейську угоду, зокрема у формі третейського застереження, оскільки наданий позивачем Витяг з Умов та правил надання банківських послуг не підписаний відповідачем, а заява відповідача на відкриття рахунку та анкета про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг від 02.03.2011 третейського застереження або посилання на третейську угоду не містить, як і не містять третейської угоди умови договору поруки.

51. За таких обставин Верховний Суд погоджується із висновком апеляційного господарського суду про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Дніпровський Банківський Союз" від 19.06.2020 у третейській справі № 78/2020 на підставі пункту 2 частини першої статті 350 Господарського процесуального кодексу України, оскільки рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою.

52. Посилання скаржника в касаційній скарзі на правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 24.07.2019 у справі № 176/2251/18, щодо права банку вимагати захисту своїх прав через суд шляхом виконання боржником зобов`язання з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, Верховний Суд не приймає, оскільки встановлення обставин виконання сторонами кредитних зобов`язань не є предметом судового розгляду під час вирішення питання про наявність чи відсутність підстав для скасування рішення третейського суду в розумінні положень 350 Господарського процесуального кодексу України.

53. Крім того, Верховний Суд звертає увагу на те, що судова практика щодо укладення договору про надання банківських послуг шляхом підписання позичальником анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг є усталеною, зокрема постанови Верховного Суду від 09.07.2018 у справі № 202/19403/13-ц, у постанові від 21.03.2018 у справі № 441/569/17, від 07.03.2018 у справі № 755/18246/15-ц, від 06.02.2018 у № 755/2720/16-ц, на які посилається скаржник, ухвалені раніше, ніж згадана постанова Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 342/180/17, а тому наведені в них висновки, які суперечать висновкам Великої Палати Верховного Суду, не можуть братися до уваги.

54. Таким чином, Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду дійшов висновку, що ухвала Центрального апеляційного господарського суду від 26.11.2020 у справі № 876/59/20 прийнята відповідно до фактичних обставин, з дотриманням норм чинного законодавства і підстав для її зміни чи скасування не вбачається, а доводи касаційної скарги не спростовують обґрунтованих та законних висновків суду першої інстанції.

Б. Висновки щодо застосування норми права

55. Наявність між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам Закону України "Про третейські суди" є першочерговою, обов`язковою та безумовною підставою для віднесення справи до підвідомчості третейських судів, а відсутність такої угоди між сторонами спору, як і не підтвердження її укладення, виключає можливість розгляду такої спору третейським судом, тобто засвідчує непідвідомчість справи цьому суду.

В. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

56. Частиною першою статті 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Відповідно до статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

57. Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов висновків про те, що ухвала апеляційного господарського суду у справі прийнята з повним, всебічним та об`єктивним з`ясуванням обставин, які мають значення для справи, із дотриманням норм матеріального та процесуального права.

58. Враховуючи вищевикладене та керуючись пунктом 1 частини першої статті 275, статтею 276 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" підлягає залишенню без задоволення, а прийнята у справі ухвала Центрального апеляційного господарського суду від 26.11.2020 - залишенню без змін.

Г. Розподіл судових витрат.

59. У зв`язку з тим, що Суд відмовляє в задоволенні апеляційної скарги та залишає без змін раніше ухвалене судове рішення Суд покладає на скаржника витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись статтями 129, 253, 269, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" за вх. № 8/2021 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 26.11.2020 у справі № 876/59/20 залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. Пєсков

Судді О. Банасько

В. Погребняк