СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" березня 2021 р. Справа № 922/2920/20

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Барбашова С.В., суддя Пушай В.І., суддя Радіонова О.О.

за участю секретаря судового засідання Полупан Ю.В.

за участю представників:

позивача - Шох К.А. (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №1761 від 25.07.2021, ордер серії АХ №1038224 від 28.01.2021)

відповідача - Амельченко С.О. (довіреність № 48 від 29.12.2020)

третьої особи - не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях, м. Харків (вх. № 18 Х/3 від 04.01.2021) на рішення Господарського суду Харківської області від 09.12.2020 у справі № 922/2920/20 (суддя Добреля Н.С.; повне рішення складено 14.12.2020)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна група України», м. Слов`янськ, Донецька область

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Державне підприємство «Український державний проектний інститут «Укрміськбудпроект», м. Харків

до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях, м. Харків

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна група України» звернулось до Господарського суду Харківської області із позовною заявою (вх. № 2920/20 від 09.09.2020) до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях, в якій з урахуванням уточнень (вх. № 26439 від 12.11.2020; т. 1 а.с. 232-233) просило суд:

-визнати протиправною бездіяльність Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях щодо ненадання Товариству з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна група України» згоди на здійснення невід`ємних поліпшень орендованого майна: нежитлових приміщень - кім. №№ 1-14 (згідно до тех. паспорту) на 11-ому поверсі 12-поверхової будівлі виробничого комплексу, інв. № 4, літ. А-12, загальною площею 232,50 кв.м. за адресою: м. Харків, вул. Космічна, 21-а, які перебувають на балансі ДП Український державний проектний інститут «Укрміськбудпроект» за робочим проектом;

-визнати наданою згоду (погодження) Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях на здійснення Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна група України» невід`ємних поліпшень орендованого майна: нежитлових приміщень - кім. №№ 1-14 (згідно до тех. паспорту) на 11-ому поверсі 12-поверхової будівлі виробничого комплексу, інв. № 4, літ. А-12, загальною площею 232,50 кв.м. за адресою: м. Харків, вул. Космічна, 21-а, що перебувають на балансі ДП Український державний проектний інститут «Укрміськбудпроект» за робочим проектом.

Судові витрати позивач просив покласти на відповідача.

В обґрунтування позову ТОВ «Інвестиційна група України» посилається зокрема на те, що ним здійснено всі необхідні дії щодо отримання дозволу від відповідача (Орендодавця) на здійснення відповідних невід`ємних поліпшень орендованого майна, а саме надано відповідачу технічний висновок, проектно-кошторисну документацію, довідку Балансоутримувача про доцільність здійснення поліпшень, висновок органу пожежного нагляду, висновок органу охорони праці, довідку Балансоутримувача про вартість об`єкта оренди згідно з даними бухгалтерського обліку, звіт за результатами експертизи кошторисної частини проектної документації та розрахунок класу наслідків (відповідальності), але відповідач у встановлений законом строк не надав згоди на здійснення невід`ємних поліпшень орендованого майна та вказане звернення проігнорував, що свідчить про бездіяльність останнього. Рішення про відмову в погодженні здійснення невід`ємних поліпшень орендованого майна протягом майже двох років відповідачем не прийнято та позивачу не направлено. За вказаних обставин позивач вважає, що він набув право на здійснення невід`ємних поліпшень орендованого майна без отримання згоди відповідно до принципу «мовчазної згоди». Позивач стверджує, що нездійснення капітального ремонту майна, унеможливлює здійснення діяльності із використання цього майна та фактично робить мету оренди майна недосяжною.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 25.09.2020 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Державне підприємство Український державний проектний інститут «Укрміськбудпроект», м. Харків.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 09.12.2020 у справі № 922/2920/20 позовні вимоги ТОВ «Інвестиційна група України» задоволено повністю.

Крім того, судом стягнуто з Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна група України» судовий збір у розмірі 4204,00 грн.

Рішення мотивоване тим, що позивачем були подані відповідачу всі необхідні документи для розгляду заяви про надання згоди на проведення невід`ємних поліпшень орендованого державного майна, проте відповідач отримавши пакет документів, не надав позивачу листа щодо надання згоди на здійснення невід`ємних поліпшень; доказів повернення вказаного пакету документів, у зв`язку із невідповідністю, матеріали справи не містять; оскільки відповідне рішення щодо розгляду поданої позивачем заяви відповідачем протягом тривалого часу не прийнято, тому бездіяльність відповідача є протиправною; позивач набув право на здійснення невід`ємних поліпшень орендованого майна без отримання згоди відповідача відповідно до «принципу мовчазної згоди».

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях із даним рішенням суду першої інстанції не погодилось, подало апеляційну скаргу, в якій посилається на те, що при розгляді справи по суті суд повністю не дослідив обставини справи та додані на їх підтвердження докази, проігнорував позиції та аргументи відповідача, не наводячи при цьому аргументованих підстав їх відхилення, невірно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права, наслідком чого, стало прийняття необґрунтованого та незаконного судового рішення, а тому просить рішення Господарського суду Харківської області від 09.12.2020 у справі № 922/2920/20 скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна група України» повністю; стягнути з позивача на користь відповідача витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги у сумі 6306,00 грн.

Обґрунтовуючи скаргу відповідач посилається зокрема на те, що висновки суду першої інстанції про надання позивачем повного та належного пакету документів, передбаченого Порядком надання орендарю згоди орендодавця державного майна на здійснення невід`ємних поліпшень орендованого державного майна № 686 від 25.05.2018, не відповідають обставинам справи, оскільки наданий позивачем лист Балансоутримувача помилково розцінений судом в якості належної інформації про доцільність здійснення невід`ємних поліпшень, адже зазначений документ згідно пункту 4 зазначеного Порядку, повинен бути наданий саме органом управління майна - Міністерством розвитку громад та територій України, а не Балансоутримувачем (третьою особою у справі); направлення позивачем пакету документів на погодження до органу управління означеним майном - Міністерства розвитку громад та території України та неотримання на цей час відповіді на означений запит, виключає незаконну бездіяльність відповідача; факт відсутності означеного обов`язкового документа позивачем не заперечується, а у справі відсутні докази як уповноваження органом управління Балансоутримувача на надання такої інформації, так і відсутності такого органу управління; відомості щодо уповноваження органом управління Балансоутримувача на надання інформації про доцільність здійснення невід`ємних поліпшень повинні бути надані безпосередньо Балансоутримувачем (третьою особою у справі), але ніяк не відповідачем.

Крім того, відповідач стверджує, що він не надавав позивачу відмову у наданні згоди на здійснення невід`ємних поліпшень орендованого державного майна, тому у позивача відсутнє право, за захистом якого він звернувся до суду. Також скаржник вважає, що позивачем невірно обрано спосіб захисту, оскільки питання щодо надання згоди на здійснення невід`ємних поліпшень державного майна не може бути вирішено судом, позаяк знаходиться в межах повноважень відповідача.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.01.2021 для розгляду справи № 922/2920/20 сформовано судову колегію у складі: головуючий суддя Барбашова С.В., суддя Пушай В.І., суддя Радіонова О.О.

Ухвалою суду від 11.01.2021 відкрито апеляційне провадження у справі № 922/2920/20; запропоновано позивачу та третій особі у строк до 25.01.2021 подати до суду апеляційної інстанції відзиви на апеляційну скаргу; справу № 922/2920/20 призначено до апеляційного розгляду на 09.02.2021 об 11:30 год.

29.01.2021 позивач надав відзив на апеляційну скаргу (вх. № 1185), тобто з пропуском встановленого судом строку. При цьому за змістом відзиву позивач просить поновити пропущений строк на його подання, у зв`язку із тим, що ТОВ «Інвестиційна група України» не отримувало апеляційну скаргу від відповідача, що унеможливило вивчення аргументів та доводів скарги та не дозволило надати до суду відзив на апеляційну скаргу у строки, визначені судом. В підтвердження неотримання копії апеляційної скарги з додатками позивач надав роздруківку із сайту ДП «Укрпошта», згідно якої лист перебував на пошті лише тиждень у святкові вихідні, коли у позивача не було можливості його забрати з пошти. Дізнавшись про наявність апеляційного провадження під час отримання ухвали суду від 11.01.2021, представник позивача 26.01.2021 ознайомився із матеріалами справи з метою надання до суду заперечень на скаргу.

Розглянувши клопотання позивача про поновлення строку на подання відзиву на апеляційну скаргу, враховуючи зазначені позивачем обставини та з огляду на нетривале пропущення визначеного судом строку для подання відзиву, керуючись, зокрема, приписами статті 119 ГПК України, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про поновлення відповідного строку та врахування відзиву позивача на апеляційну скаргу при розгляді справи.

Згідно відзиву на апеляційну скаргу позивач вважає рішення місцевого господарського суду законним та обґрунтованим, у зв`язку з чим просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржуване рішення - без змін. При цьому звертає увагу на сукупність наступних обставин:

-відповідно до акту приймання-передачі орендованого майна від 04.09.2018 вказане майно потребує невід`ємних поліпшень, у зв`язку з чим у орендаря ще з моменту початку оренди майна виникла обґрунтована необхідність у проведенні його капітального ремонту, що є як і правом, так і обов`язком орендаря за Договором оренди;

-позивач на виконання приписів чинного законодавства звернувся до відповідача із листом, до якого надав належний пакет документів щодо отримання дозволу на здійснення невід`ємних поліпшень, але станом на сьогоднішній день будь-яких відповідей на даний лист від відповідача не надходило.

-також позивач звертався до Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України та повторно до Міністерства розвитку громад та територій України із пакетом документів на отримання згоди щодо доцільності здійснення невід`ємних поліпшень орендованого майна, але відповіді також не отримав, що свідчить про ігнорування державними органами належного та законного звернення позивача;

-відповідач, як орендодавець, не здійснив огляд приміщення та не склав відповідний акт після отримання від позивача відповідного клопотання про здійснення невід`ємних поліпшень, як-то передбачено пунктом 158 Постанови КМУ № 483 від 03.06.2020 «Деякі питання оренди державного та комунального майна»;

-у спірному випадку відсутність рішення відповідача про надання чи відмову у наданні згоди на здійснення невід`ємних поліпшень є «мовчазною згодою» у розумінні Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності»;

-до спірних правовідносин підлягає застосуванню Закон України «Про звернення громадян» в частині визначення строків розгляду спірного звернення.

У судовому засіданні 09.02.2021 при розгляді справи по суті судом апеляційної інстанції оголошено перерву до 02.03.2021 о 12:00 год.

17.02.2021 Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна група України» надано до суду клопотання (вх. № 2080) про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, в якому позивач просить прийняти дане клопотання до розгляду та задовольнити його, стягнувши з Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях витрати на професійну правничу допомогу адвоката Шох К.А. у розмірі 10000,00 грн.

01.03.2021 до суду від Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях, м. Харків надійшли заперечення на клопотання позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу (вх. № 2584). Відповідач наполягає на тому, що відсутність належних у розумінні ст.76 Господарського процесуального кодексу України доказів пов`язаності заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу з розглядуваною справою, обумовлює неможливість їх компенсації повністю або частково (в порядку зменшення відповідно до положень ч.5 ст.126 Господарського процесуального кодексу України або в порядку розподілу в розумінні, викладеному в п.27.2 постанови Верховного Суду у справі №922/2685/19), оскільки за відсутності такого взаємозв`язку витрати, в силу п.1 ч.2 ст.126 Господарського процесуального кодексу України, не можуть кваліфікуватися як судові витрати, які підлягають розподілу. Регіональне відділення наголошує на безпідставності позову та необхідності покладення всіх судових витрат під час розгляду справи №922/2920/20 на позивача відповідно до ч.4 ст.129 ГПК України.

В судове засідання 02.03.2021 з`явилися уповноважені представники позивача та відповідача, які надали пояснення у справі.

Третя особа явку повноважного представника у судове засідання не забезпечила, про час та дату судового засідання була повідомлена належним чином (т. 2 а.с. 142).

У судовому засіданні 02.03.2021 оголошено перерву до 09.03.2021 о 12:30 год.

В судове засідання 09.03.2021 з`явилися уповноважені представники позивача та відповідача, які надали пояснення у справі.

Третя особа явку повноважного представника у судове засідання 09.03.2021 не забезпечила, про час та дату судового засідання була повідомлена належним чином.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Ухвалою про відкриття апеляційного провадження та призначення апеляційної скарги до розгляду від 11.01.2021, а потім і ухвалами про оголошення перерв у судових засіданнях від 09.02.2021 та від 02.03.2021, третя особа повідомлялася належним чином про день, час та місце розгляду справи і була обізнана про розгляд даної справи у суді апеляційної інстанції, тому враховуючи, що явка учасників справи обов`язковою не визнавалась, а у справі матеріалів достатньо для перегляду оскаржуваного рішення за апеляційною скаргою відповідача, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу в даному судовому засіданні 09.03.2021 за наявними у справі матеріалами за відсутністю представника третьої особи.

Апеляційним господарським судом, у відповідності до пункту 4 частини п`ятої статті 13 Господарського процесуального кодексу України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом, у межах строку, встановленого статтею 273 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини першої статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. За приписами частини другої цієї норми, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

В ході розгляду даної справи судом апеляційної інстанції було в повному обсязі досліджено письмові докази у справі та пояснення учасників справи у відповідності до приписів частини першої статті 210 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши та проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи, розглянувши справу в порядку статті 269 Господарського процесуального кодексу України, заслухавши у судовому засіданні 09.03.2021 представників позивача та відповідача, які підтримали свої правові позиції усправі, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги відповідача, зважаючи на таке.

Як свідчать матеріали справи, 04.09.2018 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській області (Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна група України» (Орендар) було укладено Договір оренди № 6565-Н (далі - Договір) (том 1 аркуші справи 14-17).

Цей договір посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області 04.09.2018 та зареєстровано в реєстрі за № 3708.

Відповідно до пункту 1.1. Договору Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування державне окреме індивідуально визначене майно: нежитлові приміщення - кім. №№ 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14 (згідно до тех. паспорту) на 11-ому поверсі 12-поверхової будівлі виробничого корпусу, інв.№ 4, літ. А-12 (далі - Майно), загальною площею 232,50 кв.м. за адресою: м. Харків, вул. Космічна, 21-а, що перебуває на балансі Державного підприємства «Український державний проектний інститут «Укрміськбудпроект» () (далі - Балансоутримувач), вартість якого визначена згідно з висновком про вартість на 09.07.2018 і становить за незалежною оцінкою 1297940,00 грн без ПДВ.

Згідно пункту 1.2. Договору майно передається в оренду з метою:

-кім. №№ 1, 2, 6, 7, 8, 9, 13, 14 - здійснення проектних робіт у сфері гірничодобувної промисловості (площею 118,5 кв.м.);

-кім. №№ 3, 4, 5 - проведення виставок непродовольчих товарів без здійснення торгівлі (площею 75,9 кв.м.);

-кім. №№ 10, 11, 12 - розміщення офісного приміщення (площею 38,1 кв.м.).

Відповідно до пункту 1.3. Договору стан Майна на момент укладання Договору визначається в акті приймання-передавання, згідно довідки Балансоутримувача.

Згідно Акту приймання-передачі орендованого майна від 04.09.2018, який є додатком № 1 до Договору, сторони визначили, що Майно потребує невід`ємних поліпшень (том 1 аркуш справи 18).

У пункті 4.3. Договору сторони дійшли згоди, що відновлення орендованого Майна здійснюється Орендарем відповідно до пунктів 5.4., 6.3. цього Договору.

Відповідно до пункту 4.4. Договору для отримання згоди Орендодавця на здійснення поліпшень Орендар подає заяву і матеріали згідно з Порядком надання орендарю згоди орендодавця державного майна на здійснення невід`ємних поліпшень орендованого державного майна, затвердженим ФДМУ.

Відповідно до пункту 5.1. Договору Орендар зобов`язується використовувати орендоване Майно відповідно до його призначення та умов Договору.

Пунктом 5.7. Договору обумовлено, що Орендар зобов`язаний своєчасно здійснювати за власний рахунок капітальний, поточний та інші види ремонту орендованого Майна. Ця умова Договору не розглядається як дозвіл на здійснення поліпшень орендованого Майна і не тягне за собою зобов`язання Орендодавця щодо компенсації вартості поліпшень.

У разі якщо Орендар подає заяву на погодження Орендодавцем здійснення невід`ємних поліпшень орендованого Майна, він зобов`язаний надати експертний висновок на проектно-кошторисну документацію на здійснення невід`ємних поліпшень.

Згідно пункту 5.4. Договору орендар зобов`язаний забезпечити збереження орендованого майна, запобігати його пошкодженню і псуванню, тримати майно в порядку, передбаченому санітарними нормами та правилами пожежної безпеки, підтримувати орендоване майно в належному стані, не гіршому, ніж на момент передачі його в оренду, з врахуванням нормативного фізичного зносу, здійснювати заходи щодо протипожежної безпеки.

У відповідності до пункту 6.1. Договору Орендар має право використовувати орендоване Майно відповідно до його призначення та умов цього Договору.

Згідно з пунктом 6.3. Договору Орендар має право за згодою Орендодавця та Балансоутримувача проводити заміну, реконструкцію, розширення, переозброєння орендованого Майна, що зумовлює підвищення його вартості.

Позивач стверджує, що орендоване Майно використовується ним за цільовим призначенням, проте з самого початку оренди Майна виникла обґрунтована необхідність проведення невід`ємних поліпшень, що підтверджують фактично Орендодавець, Орендар та Балансоутримувач в Акті приймання-передачі Майна від 04.09.2018, адже використання Орендарем зазначеного майна без проведення капітального ремонту стає фактично неможливим.

Як зазначає позивач у зв`язку із наведеними обставинами, зважаючи на технічну та господарську необхідність, для більш ефективного використання орендованого Майна, використовуючи своє право на проведення поліпшення Майна, дотримуючись «Порядку надання орендарю згоди орендодавця державного майна на здійснення невід`ємних поліпшень орендованого державного майна», затвердженого наказом ФДМУ № 686 від 25.05.2018, Орендар здійснив дії щодо отримання дозволу Орендодавця та Балансоутримувача на здійснення відповідних невід`ємних поліпшень Майна, які полягають у наступному:

-30.10.2018 Орендарем отримано від ТОВ «Пожежний та техногенний аудит» висновок № 120/41 щодо інспектування офісних приміщень (частини 11-го поверху) в громадській будівлі за адресою м. Харків, вул. Космічна, 21-А (том 1 аркуші справи 19-23). За вказаним Висновком та оцінкою інспектування встановлено, що об`єкт не відповідає вимогам: п.4 Розділу І; п.п. 3, 4, 6, 8, 15, 16, 22 Розділу II; п.п. 2.2., 2.23, 2.37, п. 31 Розділу III; п. 1.20 Розділу IV; п. 1.2., п.2.1., п. 2.2., п. 3.6., п. 3.10, п. 3.17 Розділу V Правил пожежної безпеки в Україні, затв. Наказом МВС України № 1417 від 30.12.2014; ч. 2, 4, 5 ст. 57 Кодексу цивільного захисту України від 02.10.2012 № 5403-VІ; п. 10 Розділу ІІІ Наказу Міністерства Внутрішніх Справ України № 25 від 15.01.2018 «Про затвердження Правил експлуатації та типових норм належності вогнегасників»; Додаток А, Б п. 10.2.4. ДБН В.2.5.-56:2014 «Системи протипожежного захисту», п. 10.1. ДБН В.2.5.64:2012 «Внутрішній водопровід та каналізація»;

-Орендарем отримано від ТОВ «Тера-Харків» Висновок про технічний стан несучих конструкцій нежитлових приміщень № 1-14 на 11-ому поверсі 12-етажної будівлі літ. А-12 по вул. Космічній, 21-а у м. Харкові (том 1 аркуші справи 24-56). Даним висновком зазначений ряд дефектів, які потребують термінового виправлення (арк. 9 висновку), т.ч. значна кількість дефектів є не придатними до нормальної експлуатації та потребують капітального ремонту. На аркуші 25 цього висновку зазначені рекомендації щодо виправлення дефектів, які потребують капітального ремонту;

-ТОВ «Тера-Харків» підготовлений Розрахунок класу наслідків (відповідальності) для об`єкту проектування (том 1 аркуш справи 95-98) та робочий проект щодо капітального ремонту орендованого Майна за шифром № 2011-18 (том 1 аркуші справи 99-109);

-Орендарем підготовлено Зведений кошторисний розрахунок вартості об`єкта станом на 21.11.2018, яким визначена сума на здійснення невід`ємних поліпшень у розмірі 1424167,00 грн (том 1 аркуші справи 57-90);

-18.01.2019 ДП «Спеціалізована державна експертна організація - центральна служба Української державної будівельної експертизи»(філія у Харківській області) надала Орендарю Експертну оцінку щодо розгляду кошторисної частини проектної документації за робочим проектом «Капітальний ремонт нежитлових приміщень №№1-14 на 11-ому поверсі 12-ти поверхової нежитлової будівлі (літ. А-12) по вул. Космічна, 21-а у м. Харкові» № 14-18/07 (том 1 аркуші справи 91). Станом на 21.11.2018 загальна кошторисна вартість будівництва у поточних цінах склала 1424167,00 грн, у т.ч. будівельні роботи - 1134138,00 грн., інші витрати - 290 029,00 грн;

-Орендарем від Балансоутримувача отримана Довідка № 01/15-26 від 11.02.2019 про балансову та залишкову вартість - виробничого корпусу будівлі, де розташоване орендоване Майно, а саме: залишкова вартість будівлі, площею 5376 кв.м. становить 1842413,98 грн, балансова вартість відповідно до довідки від 11.02.2019 становить 4394933,12 грн (том 1 аркуш справи 92);

-Орендарем від Балансоутримувача отримано дозвіл на здійснення невід`ємних поліпшень орендованого Майна, що підтверджується листом № 01/15-27 від 11.02.2019 (том 1 аркуш справи 93);

-15.02.2019 Орендарем було отримано від ГУ Держпраці у Харківській області погодження робочого проекту «Капітальний ремонт нежитлових приміщень №№1-14 на 11-му поверсі нежитлової 12-ти поверхової будівлі літ. А-12 по вул. Космічній, 21-а у м. Харкові» шифр: 2011-18, що був розроблений ТОВ «Тера-Харків», в частині розділу охорони праці та промислової безпеки за умови дотримання вимог законодавчих та нормативно-правових актів з охорони праці (том 1 аркуш справи 94);

-позивач звернувся до відповідача із листом від 12.02.2019 за вих. № 1202/1, до якого надав пакет документів щодо отримання дозволу на здійснення невід`ємних поліпшень (том 1 аркуш справи 110). Цей лист отримано відповідачем 13.02.2019, про що свідчить штамп вхідної кореспонденції ФДМУ.

Позивач зазначив, що вищезазначений лист не був розглянутий відповідачем. Відповідь на цей лист до Орендаря не надходила.

Матеріали справи свідчать про те, що 26.02.2019 позивачем було направлено лист за вих. № 2602/3 до Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України (наразі - Міністерство розвитку громад та території України) аналогічного змісту, якому присвоєний вх.№ 8720/0/10-19 від 07.03.2019 (том 1 аркуш справи 115).

Як стверджує позивач, відповідь на вказаний лист він до теперішнього часу від Міністерства не отримав.

24.01.2020 за вих. № 2401/1 позивачем було повторно направлено до Міністерства розвитку громад та територій України пакет документів на отримання згоди щодо доцільності здійснення невід`ємних поліпшень орендованого Майна (том 1 аркуші справи 111-114).

Ураховуючи наведене вище, позивач вважає, що оскільки у встановлений законом строк згода на здійснення невід`ємних поліпшень орендованого майна або рішення про відмову в погодженні здійснення невід`ємних поліпшень орендованого Майна протягом майже 2 років не прийнято та не направлено, позивач набув право на здійснення невід`ємних поліпшень орендованого майна без отримання згоди до принципу мовчазної згоди», поняття якого розкрито у статті 1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності».

Предметом даного судового розгляду є вимога позивача про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не надання Товариству з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна група України» згоди на здійснення невід`ємних поліпшень орендованого державного майна та визнання наданою згоди (погодження) на здійснення невід`ємних поліпшень орендованого державного майна.

Заперечуючи проти позовних вимог відповідач послався на те, що позивачем до пакету документів було надано інформацію про доцільність здійснення поліпшень, наданою Балансоутримувачем, в той час, як відповідна інформація мала бути надана органом управління, а саме Міністерством розвитку громад та території України; позивач звертався з пакетом документів до Міністерства розвитку громад та території України для погодження, проте відповіді на вказаний лист відповідачу надано не було; відповідач на надавав відмову у здійсненні невід`ємних поліпшень позивачем, тому право останнього не є порушеним з боку Регіонального відділення.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд апеляційної інстанції виходить з такого.

Згідно зі статтею 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Правовідносини сторін у цій справі врегульовані договором оренди державного майна. Вказаний договір є чинним і у матеріалах справи відсутні докази його припинення чи розірвання.

На момент укладення між сторонами у справі договору оренди державного майна діяв Закон України «Про оренду державного та комунального майна» від 10 квітня 1992 р. № 2269-XIІ.

Згідно частини третьої статті 23 цього Закону (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що орендар має право за погодженням з орендодавцем, якщо інше не передбачено договором оренди, за рахунок власних коштів здійснювати реконструкцію, технічне переоснащення, поліпшення орендованого майна.

Наслідки поліпшення наймачем речі, переданої у найм, визначені у статті 778 Цивільного кодексу України, якою передбачено, що наймач може поліпшити річ, яка є предметом договору найму, лише за згодою наймодавця.

Отже, законодавством закріплено право наймача на проведення поліпшень майна, яке є предметом договору найму, лише за згодою наймача.

Поліпшення майна означає проведення в ньому таких змін, завдяки яким суттєво збільшується вартість майна, його корисність, порівняно зі станом, в якому воно було до передачі його наймачу, без зміни функціонального призначення речі.

Пунктом 5.1. Договору передбачено обов`язок Орендаря використовувати орендоване Майно відповідно до його призначення та умов Договору, а згідно пункту 6.3. Договору Орендар має право за згодою Орендодавця та Балансоутримувача проводити заміну, реконструкцію, розширення, переозброєння орендованого Майна, що зумовлює підвищення його вартості.

За змістом пункту 4.4. Договору для отримання згоди Орендодавця на здійснення поліпшень Орендар подає заяву і матеріали згідно з Порядком надання орендарю згоди орендодавця державного майна на здійснення невід`ємних поліпшень орендованого державного майна, затвердженим наказом Фонду державного майна України.

Згідно статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З метою визначення процедури надання орендарю згоди орендодавця державного майна на здійснення невід`ємних поліпшень орендованого державного майна, наказом Фонду державного майна України від 25.05.2018 №686, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 11.06.2018 за №711/32163, було затверджено Порядок надання орендарю згоди орендодавця державного майна на здійснення невід`ємних поліпшень орендованого державного майна (далі - Порядок).

На момент звернення позивача до відповідача із заявою про надання згоди на здійснення невід`ємних поліпшень державного майна (13.02.2019), орендованого на підставі Договору № 6565-Н від 04.09.2018, організація надання відповідної згоди орендодавцем врегульована вказаним вище Порядком.

Відповідно до пункту 2 Порядку процедура надання орендарю згоди орендодавця державного майна на здійснення невід`ємних поліпшень орендованого державного майна включає такі етапи:

1)подання заяви і пакета документів орендарем;

2)розгляд заяви і документації орендаря;

3)прийняття відповідного рішення.

Відповідно до пункту 3 зазначеного Порядку для розгляду питання про надання згоди орендарю на здійснення невід`ємних поліпшень орендованого державного майна орендар подає заяву і такі документи:

1)опис передбачуваних поліпшень і кошторис витрат на їх проведення;

2)інформацію про доцільність здійснення поліпшень орендованого майна;

3)приписи органів пожежного нагляду, охорони праці (за їх наявності);

4)довідку балансоутримувача про вартість об`єкта оренди згідно з даними бухгалтерського обліку на початок поточного року;

5)завірену копію проектно-кошторисної документації, якщо інше не встановлено договором оренди;

6)звіт за результатами експертизи кошторисної частини проектної документації на здійснення невід`ємних поліпшень.

Згідно пункту 4 Порядку інформація про доцільність здійснення невід`ємних поліпшень надається на підставі наданих орендарем документів у разі оренди приміщень, частин будівель і споруд - органом, уповноваженим управляти відповідним державним майном, або за його дорученням чи за його відсутності - балансоутримувачем.

Отже, для отримання згоди Орендодавця на здійснення невід`ємних поліпшень орендованого державного майна, Орендар звертається до Орендодавця із відповідною заявою разом з пакетом документів, передбаченим пунктом 3 Порядку, до якого обов`язково повинно бути надано Інформацію про доцільність здійснення невід`ємних поліпшень, яку Орендар повинен отримати:

-або від органу, уповноваженого управляти відповідним державним майном (у разі наявності такого),

-або від Балансоутримувача, але за дорученням органу, уповноваженого управляти майном;

-або від Балансоутримувача за відсутності органу, уповноваженого управляти майном.

Отож за змістом вказаних приписів Порядку формування належного пакету документів, до якого входить відповідна інформація, є обов`язковим для Орендаря.

Згідно пункту 6 Порядку у разі відсутності органу, уповноваженого управляти відповідним державним майном, орендодавець для розгляду питання про надання згоди на здійснення невід`ємних поліпшень орендованого цілісного майнового комплексу, будівлі або споруди, у тому числі за рахунок амортизаційних відрахувань, створює комісію за участю представників органу, який давав згоду на оренду зазначеного майна, або його правонаступника, а за їх відсутності - представників відповідних місцевих державних адміністрацій (за згодою).

Утім, як вбачається з матеріалів справи і не оспорюється сторонами, органом, уповноваженим управляти спірним державним Майном, є Міністерство розвитку громад та територій України.

В справі відсутні докази уповноваження Балансоутримувача - Державного підприємства «Український державний проектний інститут «Укрміськбудпроект» органом управління спірного державного Майна - Міністерством розвитку громад та територій України на надання передбаченої Порядком інформації про доцільність здійснення поліпшень орендованого майна.

При цьому відомості щодо уповноваження Балансоутримувача на надання такої інформації повинні бути надані безпосередньо самим Балансоутримувачем, якого було залучено до участі у справі в якості третьої особи, а не відповідачем, як про те помилково зазначив суд першої інстанції. Однак такі докази третьою особою до справи не надані.

Згідно з положеннями частини першої статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Господарський суд, відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Наведена норма зобов`язує суд у кожному конкретному випадку оцінювати наявні докази в їх сукупності, з урахуванням повноти встановлення всіх обставин справи, які необхідні для правильного вирішення спору.

Як підтверджується матеріалами справи, встановлено судом першої інстанції та не оспорюється сторонами, на виконання умов Договору позивач листом №1202/1 від 12.02.2019 звернувся до відповідача з проханням надати дозвіл на здійснення невід`ємних поліпшень орендованого державного майна, переданого за договором №6565-Н від 04.09.2018.

Відповідно до переліку документів, доданих до вказаного листа за вих. № 1202/1, позивачем було надано відповідачу:

1.Технічний висновок;

2.Проектно-кошторисну документацію;

3.Довідку Балансоутримувача про доцільність здійснення поліпшень;

4.Висновок органу пожежного нагляду;

5.Висновок органу охорони праці;

6.Довідку Балансоутримувача про вартість об`єкта оренди згідно з даними бухгалтерського обліку;

7.Звіт за результатами експертизи кошторисної частини проектної документації;

8.Розрахунок класу наслідків (відповідальності).

З урахуванням меж перегляду справи судом апеляційної інстанції, колегія суддів вважає помилковим висновок місцевого господарського суду, що надання позивачем відповідачу листа Балансоутримувача № 01/15-27 від 11.02.2019, є належним виконанням з боку Орендаря вимог підпункту 2 пункту 3 Порядку щодо надання Орендодавцю Інформації про доцільність здійснення невід`ємних поліпшень, оскільки така Інформація повинна бути одержана позивачем саме від органу управління означеним майном - Міністерством розвитку громад та території України та надана разом з іншими документами до Регіонального відділення для розгляду, погодження та прийняття відповідного рішення, чого в даному випадку позивачем не було зроблено.

Факт відсутності зазначеного обов`язкового документа у наданому до Регіонального відділення пакеті документації не заперечується й позивачем.

Тож, висновки місцевого господарського суду та доводи ТОВ «Інвестиційної групи України» про надання позивачем Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях повного та належного пакету документів, який передбачений вказаним вище Порядком, не відповідають встановленим судом апеляційної інстанції обставинам справи.

Натомість матеріалами справи підтверджується, що з метою отримання означеного обов`язкового документа, якого не вистачало у пакеті, наданому ТОВ «Інвестиційною групою України» до Регіонального відділення 13.02.2019, позивач 26.02.2019 звернувся до Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України з листом за вих. № 2602/3 для розгляду питання щодо доцільності проведення ремонтних робіт (невід`ємних поліпшень), до якого надано: Технічний висновок; Проектно-кошторисну документацію робочого проекту; Довідку Балансоутримувача про доцільність здійснення поліпшень; приписи органів пожежного нагляду і охорони праці; Довідку Балансоутримувача про вартість об`єкта оренди згідно з даними бухгалтерського обліку на початок поточного року; звіт за результатами експертизи кошторисної частини проектної документації на здійснення невід`ємних поліпшень; розрахунок класу наслідків (відповідальності).

Крім того, 24.01.2020 позивач повторно направив на погодження до Міністерства розвитку громад та територій України листом за вих. № 2401/1 пакет документів на отримання згоди щодо доцільності здійснення невід`ємних поліпшень орендованого державного Майна. До вказаного листа позивачем надано: висновок про технічний стан приміщень; додаток А - сертифікати; додаток Б - план БТІ; фотографії приміщень; дефектний акт 002; дефектний акт 001; зведений кошторисний розрахунок вартості будівництва; робочий проект; довідку -згоду ДП УДПІ «УКРМІСЬКБУДПРОЕКТ» про доцільність здійснення невід`ємних поліпшень; Висновок органів пожежного нагляду; Висновок ГУ Держпраці; довідку ДП УДПІ «УКРМІСЬКБУДПРОЕКТ» про вартість об`єкта оренди; звіт-експертну оцінку за результатами експертизи кошторисної частини проектної документації на здійснення невід`ємних поліпшень; розрахунок класу наслідків (відповідальності).

Сторони не заперечують, що позивач не отримував відповіді від вказаного Міністерства.

Колегія суддів вважає, що ненадання відповіді позивачу органом управління спірного державного Майна - Міністерством розвитку громад та територій України, виключає протиправну бездіяльність Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях щодо ненадання згоди Товариству з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна група України» на здійснення невід`ємних поліпшень цього Майна, адже без цієї обов`язкової інформації відповідач не може перейти до другого етапу, визначеного Порядком, зокрема розгляду заяви та документації Орендаря.

Водночас, колегія суддів не може погодитись із висновками суду першої інстанції про те, що відповідач, посилаючись на необхідність надання відповідної інформації саме Міністерством розвитку громад та території України, повинен був довести в чому саме полягає невідповідність інформації, наданої Балансоутримувачем державного Майна, адже проведення аналізу вказаної Інформації від Балансоутримувача на предмет її допустимості та достатності знаходиться поза межами повноважень Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях та не передбачено ані Порядком, ані вимогами чинного законодавства і не є обов`язком відповідача.

При цьому, оскільки визначена Порядком процедура надання орендарю згоди орендодавця державного майна на здійснення невід`ємних поліпшень орендованого державного майна не передбачає повернення орендодавцем пакету документів орендарю без розгляду, у зв`язку із невідповідністю зазначених документів вимогам Порядку, посилання суду першої інстанції на відсутність доказів повернення відповідачем позивачу вже наданого 13.02.2019 пакету документів є безпідставним.

Згідно пунктів 7, 8, 9 Порядку згода на здійснення поліпшень надається з урахуванням висновків комісії та умов договору у формі листа орендодавця орендарю, у якому міститься погодження на поліпшення орендованого майна. У листі вказується на необхідність першочергового використання амортизаційних відрахувань на орендоване майно для здійснення поліпшень, які збільшують вартість орендованого державного майна. Після отримання згоди орендар складає графік виконання робіт і подає його орендодавцю. Після здійснення дозволених орендарю невід`ємних поліпшень орендар надає орендодавцю інформацію про завершення виконання робіт з поданням копій підписаних замовником і підрядником актів приймання виконаних робіт та документів, що підтверджують оплату зазначених робіт.

Отже питання щодо надання згоди (погодження) на здійснення невід`ємних поліпшень державного майна покладено виключно на відповідача і не може бути вирішено господарським судом. Суд не може підміняти собою державний орган та приймати замість нього відповідне рішення, що належать до компетенції останнього, оскільки такі дії виходять за межі повноважень суду.

Фактичні обставини у справі, встановлені судом апеляційної інстанції під час її вирішення, підтверджують відсутність правових підстав для визнання у судовому порядку наданою згоди (погодження) Регіональним відділенням на здійснення невід`ємних поліпшень державного Майна, а тому колегія суддів дійшла висновку, що правові підстави для задоволення заявлених у даній справі позовних вимог відсутні.

При цьому позивачем не доведено належними та допустимими доказами факту порушення його прав або охоронюваних законом інтересів Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях, оскільки останнє не відмовляло позивачу у наданні згоди на здійснення невід`ємних поліпшень орендованого державного майна, у зв`язку з чим у позивача в цьому випадку відсутнє порушене право, за захистом якого в силу положень чинного законодавства він звернувся до суду.

Посилання суду першої інстанції на приписи абз. 2 пункту 4 статті 21 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» № 157-ІХ від 03.10.2019, яким передбачено прийняття орендодавцем рішення про надання згоди на здійснення невід`ємних поліпшень державного майна за наявності письмової згоди балансоутримувача, а також згоди уповноваженого органу управління балансоутримувача у випадках, передбачених статутом чи положенням балансоутримувача, в порядку, встановленому Фондом державного майна України, є безпідставним, оскільки вказаний Закон набрав чинності 27.12.2019, що унеможливлює його застосування до спірних правовідносин, які виникли раніше, ніж вказаний Закон був введений в дію (з 01.02.2020).

Крім того є помилковим застосування судом першої інстанції до спірних правовідносин положень Постанови Кабінету Міністрів України №483 від 03.06.2020, оскільки позивач звернувся до відповідача із клопотанням про надання згоди на здійснення невід`ємних поліпшень орендованого державного майна у лютому 2019 року, тобто до прийняття Кабінетом Міністрів України означеної постанови. Поряд із цим, згідно із новим Порядком здійснення орендодавцем огляду приміщення, за результатом якого складається акт візуального обстеження об`єкта оренди, також можливе лише після дотримання орендарем обов`язку з надання повного пакету документів.

Висновки суду першої інстанції про те, що позивач набув право на здійснення невід`ємних поліпшень орендованого майна без отримання згоди відповідача відповідно до «принципу мовчазної згоди», колегія суддів вважає помилковими, а доводи позивача з цього приводу відхиляє, як безпідставні, оскільки принцип «мовчазної згоди» у розумінні статті 1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» до спірних правовідносин застосуванню не підлягає, з огляду на таке.

Так, згідно цього Закону принцип мовчазної згоди це принцип, згідно з яким суб`єкт господарювання набуває право на провадження певних дій щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності без отримання відповідного документа дозвільного характеру, за умови якщо суб`єктом господарювання або уповноваженою ним особою подано в установленому порядку заяву та документи в повному обсязі, але у встановлений законом строк документ дозвільного характеру або рішення про відмову у його видачі не видано або не направлено.

Закон України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» визначає правові та організаційні засади функціонування дозвільної системи у сфері господарської діяльності і встановлює порядок діяльності дозвільних органів, уповноважених видавати документи дозвільного характеру, та адміністраторів. Дозвільні органи - суб`єкти надання адміністративних послуг, їх посадові особи, уповноважені відповідно до закону видавати документи дозвільного характеру.

Відповідач у цій справі не є дозвільним органом, який має право видавати документи дозвільного характеру згідно цього Закону.

Водночас, процедура надання згоди на здійснення поліпшень для сторін у цій справі врегульована Порядком надання орендарю згоди орендодавця державного майна на здійснення невід`ємних поліпшень орендованого державного майна, затвердженого Наказом Фонду державного майна України від 25.05.2018 № 686, яким чітко передбачено, що інформацію про доцільність здійснення невід`ємних поліпшень орендар повинен отримати від органу, уповноваженого управляти відповідним державним майном. Ця інформація в подальшому надається орендарем орендодавцю для отримання його письмової згоди на здійснення невід`ємних поліпшень разом з іншими обов`язковими документами.

Колегія суддів апеляційної інстанції відзначає, що надання усього пакету документів, передбаченого пунктом 3 вказаного Порядку, є одним із підготовчих етапів у процедурі надання згоди на здійснення невід`ємних поліпшень орендованого державного майна і є обов`язковою передумовою для розгляду орендодавцем заяви і документації орендаря та прийняття відповідного рішення.

У справі, що розглядається, позивач, як установлено судом апеляційної інстанції, не дотримався передбаченої означеним Порядком процедури та не подав відповідачу для погодження повний пакет документів, необхідний для прийняття відповідного рішення, тому ненадання Регіональним відділенням протягом відповідного часового періоду згоди на здійснення невід`ємних поліпшень орендованого державного майна у визначеній законодавством формі, не є «мовчазною згодою» у розумінні Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності».

Зазначені у відзиві на апеляційну скаргу доводи позивача про те, що відповідачем проігноровано належне та законне звернення ТОВ «Інвестиційної групи України», спростовуються встановленими судом апеляційної інстанції обставинами спору. Також колегія суддів відхиляє зазначені у вказаному відзиві на скаргу аргументи позивача про відсутність у нього зобов`язань щодо отримання відповідного погодження на здійснення невід`ємних поліпшень державного майна від Міністерства розвитку громад та територій України, оскільки такий обов`язок для орендаря державного майна прямо передбачений Порядком.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу визнає, що хоча Порядком не регламентовані строки розгляду відповідачем заяви і пакета документів у процедурі надання згоди орендарю на здійснення невід`ємних поліпшень, проте з урахуванням розумності строку їх розгляду, вважає необхідним застосування в цьому випадку статті 4-1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності», якою передбачено строк видачі документів дозвільного характеру - 10 робочих днів, якщо інше не встановлено законом. Позивач вважає цей строк явно порушеним з боку відповідача.

Однак, як вже зазначалось вище, положення Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності», у тому числі й щодо строків розгляду спірного звернення позивача, застосуванню до спірних правовідносин не підлягають.

Також позивач, посилаючись на висновки Верховного Суду, які викладені у постанові від 31.10.2019 у справі № 813/1960/18, щодо можливості застосування до звернень юридичних осіб положень Закону України «Про звернення громадян», вважає, що у даному спірному випадку є також необхідність застосування визначених цим Законом положень щодо строків розгляду відповідачем спірного звернення. За аналогією цього Закону (стаття 20) строк розгляду вказаного звернення не міг перевищувати одного місяця.

Проте вказані доводи позивача є безпідставними, оскільки на спірні правовідносини не поширюється Закон України «Про звернення громадян», оскільки цим законом передбачено право громадян України звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Крім того, предмет і підстави позову та фактичні обставини, що формують зміст спірних правовідносин у наведеній позивачем справі № 813/1960/18 не є аналогічними, так само і спірні правовідносини не є подібними, виходячи з предмету і підстав позову у даній справі № 922/2920/20, що виключає підстави для її врахування апеляційним господарським судом.

Так, у наведеній справі № 813/1960/18, на відміну від даної справи, що переглядається у апеляційному порядку, розглянуто спір за адміністративним позовом голови Громадської організації Розвиток Городоччини до міського голови м. Городок Львівської області Городоцької міської ради Львівської області про визнання протиправними дій (бездіяльності) міського голови м. Городок Львівської області щодо розгляду звернень Громадської організації Розвиток Городоччини.

При цьому суд касаційної інстанції в адміністративній справі № 813/1960/18, враховуючи, що основними цілями діяльності будь-якої громадської організації в Україні є здійснення та захист прав і свобод громадянами України у відносинах з органами державної влади та місцевого самоврядування, іншими громадськими об`єднаннями, фізичними та юридичними особами, міжнародними організаціями тощо, та зважаючи на відсутність у чинному законодавстві нормативно-правового акту, який би регулював питання щодо розгляду звернень громадських організацій, а також з огляду на те, що громадська організація є інституцією, яка діє від імені та в інтересах своїх членів (зокрема, громадян України), реалізує їхні права, сприяє у захисті прав громадян України та у відновлені таких прав у разі їх порушення, дійшов висновку щодо можливості розгляду звернення Громадської організації до міського голови із відповідним зверненням в рамках Закону України «Про звернення громадян», оскільки Конституція України наділяє всіх правом на звернення.

Позивач у справі № 922/2920/20 не є громадською організацією, а правовідносини сторін зі спору, що розглядається, випливають з укладеного між ними Договору оренди державного майна.

Згідно статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Доводи апеляційної скарги відповідача є обґрунтованими та знайшли своє підтвердження в ході апеляційного розгляду справи, тому дана скарга підлягає задоволенню.

Частиною першою статті 277 Господарського процесуального кодексу України визначено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на викладене, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалено при нез`ясуванні обставин, що мають значення для справи, за недоведеності обставин, що мають значення для справи, як суд першої інстанції визнав встановленими, при невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції встановленим обставинам справи, та неправильним застосуванням норм матеріального права, у зв`язку з чим на підставі пунктів 1-4 частини першої статті 277 Господарського процесуального кодексу України оскаржуване рішення підлягає скасуванню в апеляційному порядку з прийняттям у справі у справі нового рішення про відмову у задоволенні позову за наведених у даній постанові підстав.

За приписами статті 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача.

Частиною 14 статті 129 Господарського процесуального кодексу України визначено, якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції за наслідками його перегляду в апеляційному порядку, з прийняттям у справі нового рішення про відмову в задоволенні позову, колегія суддів апеляційної інстанції здійснює новий розподіл судових витрат таким чином: витрати по сплаті судового збору за подачу позову, витрати позивача на професійну правничу допомогу, пов`язані із розглядом справи у суді апеляційної інстанції, та витрати відповідача по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги слід покласти на позивача.

Керуючись статтями 129, 240, 269, 270, 273, п. 2 ч. 1 ст. 275, п. 1-4 ч. 1 ст. 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях, м. Харків на рішення Господарського суду Харківської області від 09.12.2020 у справі № 922/2920/20 задовольнити.

Рішення Господарського суду Харківської області від 09.12.2020 у справі № 922/2920/20 скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна група України» (84122, Донецька обл., місто Слов`янськ, вулиця Університетська, будинок 36; ) на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях (61057, м. Харків, майдан Театральний, 1; ) витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги у сумі 6306,00 грн.

Доручити Господарському суду Харківської області видати відповідний наказ.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 15.03.2021.

Головуючий суддя С.В. Барбашова

Суддя В.І. Пушай

Суддя О.О. Радіонова