номер провадження справи 35/4/21
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
16.03.2021 Справа № 908/85/21
м.Запоріжжя Запорізької області
Господарський суд Запорізької області у складі судді Топчій О.А.,
за участю секретаря судового засідання Непомнящої Н.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ТМ Фортіс» про ухвалення додаткового рішення у справі №908/85/21
про стягнення коштів
за участю представників сторін:
від позивача: Кравцов А.В., ордер ЗП №103920 від 08.02.2021;
від відповідача: Погосян С.Г., довіреність №2809 від 02.09.2019.
04.03.2021 від позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «ТМ Фортіс» надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі №908/85/21, в якій просить відшкодувати понесені судові витрати на правову допомогу у розмірі 9000,00 грн.
Згідно з витягом з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 04.03.2021 заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу передано на розгляд судді Топчій О.А.
Ухвалою суду від 04.03.2021 заяву прийнято розгляду, судове засідання призначено на 16.03.2021.
Дослідивши заяву ТОВ «ТМ Фортіс» та матеріали справи, суд дійшов висновку про її часткове задоволення виходячи з наступного.
Рішенням Господарського суду Запорізької області від 02.03.2021 задоволено позовні вимоги ТОВ «ТМ Фортіс» та стягнуто з ДП «НАЕК «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція» вартість поставленого за договором № 642 (3)19 УК від 06.12.2019 / 53-121-01-19-08856 від 09.12.2019 товару в розмірі 569 100,00 грн, 3% річних в розмірі 18 133,77 грн, індекс інфляції в розмірі 34 970,85 грн, судовий збір в розмірі 9333,07 грн.

В заяві, що надійшла на адресу суду 04.03.2021, заявник просить стягнути з відповідача витрати на оплату послуг адвоката у розмірі 9 000,00 грн.

Заявником на підтвердження понесених витрат надано копії наступних документів: договір про надання правової допомоги №22-12/20 від 22.12.2020, укладений між Адвокатським об`єднанням «Лохматов і партнери» та ТОВ «ТМ «Фортіс», додаткову угоду №2 від 22.12.20202, акт №2 приймання-передачі наданої правової допомоги (наданих послуг) від 23.02.2021, рахунок на оплату №9 від 23.02.2021 на суму 9000,00 грн, платіжне доручення №4 від 03.03.2021 на суму 9000,00 грн.

16.03.2021 від відповідача надійшли заперечення на заяву позивача, в якій просить відмовити в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення, а також зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу. В обґрунтування заперечень посилається на те, що в наданих позивачем документах відсутній розрахунок вартості правової допомоги, відтак розмір витрат є непідтвердженим та недоведеним.

Відповідно до акту приймання-передачі наданої правової допомоги (наданих послуг) № 2 від 23.02.2021, ставка за годину надання правової допомоги (надання послуги) складає 1 000,00 грн. Складність надання конкретної послуги, при цьому, не врахована, що суперечить ч. 4 ст. 126 ГПК України.

Крім того, АО «Лохматов і партнери» представляє інтереси ТОВ «ТМ ФОРТІС» в інших справах, що розглядаються у Господарському суді Запорізької області (№ 908/84/21, № 908/86/21, 908/87/21) щодо стягнення з ДП НАЕК «Енергоатом» в особі ВП ЗАЕС заборгованості за договорами поставки товару (продукції), укладеними між Позивачем та Відповідачем за типовою формою (в зв`язку з чим переважна більшість істотних умов, що складають зміст цих Договорів, є ідентичними).

При цьому, зміст договору № 642(3)19УК від 06.12.2019 не уявляє собою складних юридичних конструкції, його умови є простими та зрозумілими. Правовідносини з договорів поставки достатньо повно врегульовані нормами ЦК України та ГК України, а отже складання позовної заяви не потребувало додаткового вивчення судової практику в аналогічних справах та не вимагало значних професійних зусиль та навичок.

В рамках надання правової (правничої) допомоги у вищезазначених справах АО «Лохматов і партнери» вже були виконані роботи (надані послуги), аналогічні роботам (послугам), виконаним у справі № 908/85/21 (надані консультації та роз`яснення, складені практично ідентичні відповідні процесуальні документи), в зв`язку з чим останнє не потребувало:

- 0,5 години на надання усних консультацій та роз`яснень, які стосуються предмету спору;

- 5 годин на складання та підготовку позовної заяви;

- 1,5 години на здійснення розрахунку інфляційних втрат та 3 % річних (оскільки в мережі Інтернет є безліч спеціальних калькуляторів, що допомагають здійснити зазначені розрахунки за личині хвилини);

-1,5 годин на складання відповіді на відзив.

Крім того, зазначені в акті приймання-передачі наданої правової допомоги (наданих послуг) № 2 від 23.02.2021 деякі послуги, а саме, ознайомлення з документами договірної справи та надання усних консультацій та роз`яснень, які стосуються предмету спору, фактично охоплюються послугою - складання та підготовка позовної заяви.

Отже, фактичний час, витрачений АО «Лохматов і партнери» на надання ТОВ «ТМ ФОРТІС» правової допомоги у справі № 908/85/21, не відповідає часу, вказаному в акті приймання-передачі наданої правової допомоги (наданих послуг) № 2 від 23.02.2021.

Крім того, відповідач посилається на скрутне фінансове становище ДП «НАЕК «Енергоатом», інформація про яке є загальновідомою та загальнодоступною.

За викладених обставин, відповідач вважає, що витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 9000,00 грн є неспівмірними, необґрунтованими та непропорційними до предмета спору.

Проаналізувавши доводи сторін в обґрунтування своїх вимог та заперечень, дослідивши надані докази на їх підтвердження, суд дійшов про часткове задоволення вимог позивача виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 221 Господарського процесуального кодексу України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно із ч. ч. 3, 4 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Відповідно до ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу та з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

За приписами ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

За приписами п. 2 ч. 4 ст. 129 ГПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 4 ст. 126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат, згідно із приписами ч. 5 ст. 126 ГПК України, суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відповідно до ч. 3 ст. 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відшкодування витрат, пов`язаних з оплатою ними послуг адвоката з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригінала ордеру адвоката, виданого відповідним адвокатським об`єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.

Частинами 5, 6 ст. 126 ГПК України передбачено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У розумінні положень ч. 5 ст. 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим адвокатом на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Така позиція викладена в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.

Об`єднана палата у вказаній постанові зазначає, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 ГПК України).

Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Верховним Судом у своїх постановах неодноразово зауважувалося, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Відповідно до п. 1.2. договору про надання правової допомоги №22-12/20 від 22.12.2020, укладеного між АО «Лохматов і партнери» та ТОВ «ТМ «Фортіс», адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання щодо виконання функцій представництва та надання правової допомоги для захисту прав, свобод і законних інтересів клієнта в будь-яких справах, що стосуються клієнта, а клієнт зобов`язується виплатити адвокатському об`єднанню винагороду за надання правових допомоги та компенсацію фактичних витрат, пов`язаних з виконанням договору.

Пунктом 4.1. договору визначено, що за надання юридичної допомоги клієнт зобов`язується виплатити гонорар адвокатському об`єднанню в розмірі, погодженому сторонами, та оформленому окремою письмовою угодою.

Відповідно до п. 1.1. додаткової угоди №2 до договору №22-12/20, дана Додаткова угода визначає порядок оплати юридичних послуг (гонорару) Адвокатському об`єднанню за надання правової допомоги у спорі про стягнення з Відокремленого підрозділу «Запорізька АЕС» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (Код ЄДРПОУ ВП: 19355964) на користь Клієнта вартості поставленого за договором № 642 (3)19 УК від 06.12.2019 / 53-121-01-19-08856 від 09.12.2019 товару в розмірі 586 920,00 грн., 3% річних та індексу інфляції за прострочення оплати вартості поставленого товару.

За умовами п. 2.1. додаткової угоди, вартість послуг складає (назва послуги-час, витрачений на надання правової допомоги (надання послуги) - ставка за годину грн. вартість грн:

- ознайомлення з документами договірної справи 0,5 год. 1000 500,00;

- надання усних консультацій та роз`яснень, які стосуються предмету спору 0,5 год. 1000 500,00;

- розрахунок 3% річних та індексу інфляції за прострочення оплати вартості поставленого товару 1,5 год. 1000 1500,00;

- складання та підготовка до відправки позовної заяви до Господарського суду Запорізької області про стягнення вартості поставленого за договором № 642 (3)19 УК від 06.12.2019 / 53-121-01-19-08856 від 09.12.2019 товару в розмірі 586 920,00 грн., 3% річних та індексу інфляції за прострочення оплати вартості поставленого товару 5 год. 1000 5000,00;

- складання та підготовка до відправки відповіді на відзив до Господарського суду Запорізької області 1,5 год. 1000- 1500,00 грн.

Всього 9000,00 грн.

Відповідно до п. 4.1. додаткової угоди, правова допомога вважається наданою після підписання акта приймання-передачі наданої правової допомоги, який підписується сторонами та скріплюється печатками (за наявності).

23.02.2021 сторонами підписано відповідний акт приймання-передачі наданої правової допомоги №2 на суму 9000,00 грн.

Оплата понесених позивачем витрат підтверджується платіжним дорученням №4 від 03.03.2021 на суму 9000,00 грн.

Щодо посилання відповідача на відсутність детального опису наданих послуг, судом врахована позиція Верховного Суду, викладена у постанові від 28.12.2020 у справі №640/18402/19, відповідно до якої розмір гонорару адвоката встановлений сторонами у договорі у фіксованому розмірі, не залежить від обсягу послуг та часу, витраченого представником, а отже є визначеним.

Крім того, детальний опис робіт (послуг) викладений у п. 2 додаткової угоди.

Разом із тим згідно зі статтею 15 ГПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та постанові Верховного Суду від 08.04.2020 у справі №922/2685/19.

Суд зазначає, що спірні правовідносини між сторонами у справі виникли у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за Договором поставки, тобто, даний спір є незначної складності, спір відноситься до категорії спорів, що виникають у зв`язку із неналежним виконанням договору.

Крім того, спірні правовідносини регулюється нормами ЦК України, ГК України. Великої кількості законів і підзаконних нормативно-правових актів, які підлягають дослідженню адвокатом і застосуванню, спірні правовідносини не передбачають.

При цьому, судом враховано, що за договором № 642 (3)19 УК від 06.12.2019 / 53-121-01-19-08856 від 09.12.2019 було здійснено лише 4 поставки, а відтак розрахунки інфляційних втрат та відсотків річних не потребували значних витрат часу.

Крім того, судом враховано, що в провадженні господарського суду перебувало декілька аналогічних справ за позовом ТОВ «ТМ «Фортіс» до ДП «НАЕК «Енергоатом» в особі ВП «ЗАЕС» про стягнення коштів.

За таких обставин, беручи до уваги клопотання відповідача про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу позивача, керуючись передбаченим статтею 2 Господарського процесуального кодексу України завданням щодо справедливого вирішення судом спорів, а також встановленими статтею 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства, серед яких справедливість, добросовісність та розумність, враховуючи складність справи, строк розгляду справи, загальний обсяг підтверджених доказами наданих послуг з правничої допомоги, та при цьому виходячи із критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, враховуючи обставини справи № 908/85/21, суд доходить висновку, що в загальній кількості достатнім, об`єктивним і співмірним зі складністю справи, є витрати позивача на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн.

Враховуючи вищевикладене, заява позивача підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 129, 233, 236 -238, 240, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ТМ Фортіс» про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (01032, м. Київ, вул. Назарівська, б. 3, ідентифікаційний код юридичної особи 24584661) в особі Відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція» (71503, Запорізька обл., м. Енергодар, вул. Промислова, б. 133, ідентифікаційний код 19355964) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТМ Фортіс» (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, б. 156, оф. 132, ідентифікаційний код юридичної особи 42201513) суму витрат на професійну (правничу) допомогу у розмірі 5 000,00 грн (п`ять тисяч гривень 00 коп.).

Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

В іншій частині заяви відмовити.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст додаткового рішення складено 17 березня 2021 року.

Суддя О.А. Топчій