ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

"17" березня 2021 р. м. Ужгород Справа № 907/805/20

Суддя Господарського суду Закарпатської області Андрейчук Л.В., розглянувши матеріали за заявою ОСОБА_1 від 28.02.2021 (Вх. № 02.3.1-02/1729/21 від 04.03.2021) про визнання кредиторських вимог у справі

за заявою кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю "Метінвест-СМЦ", м. Київ

до боржника Товариства обмеженою відповідальністю "Стілмен", м. Мукачево

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 27.01.2021 відкрито провадження у справі про банкрутство Товариства обмеженою відповідальністю "Стілмен", введено процедуру розпорядження майном боржника, розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого Потупало Наталію Ігорівну та призначено попереднє засідання по справі №907/805/20 на 18.03.2021.

Офіційне оприлюднення про відкриття справи про банкрутство №65832 було здійснено 01.02.2021 та встановлено кредиторам граничний строк на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника: протягом тридцяти з дня офіційного оприлюднення про порушення справи про банкрутство.

На адресу суду 04.03.2021 від ОСОБА_1 надійшла заява б/н від 28.02.2021 про визнання кредиторських вимог у справі №907/805/20 в розмірі 153425,00 грн середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Статтею 45 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

При цьому, господарський суд не пізніше п`яти днів з дня надходження заяви конкурсного кредитора здійснює перевірку її відповідності вимогам цього Кодексу (ст. 46 Кодексу України х процедур банкрутства).

Дослідивши матеріали поданої заявником заяви, суд встановив, що така подана в установлений строк, однак, містить недоліки.

Так, відповідно до вимог ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства, до заяви в обов`язковому порядку додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

При зверненні з заявою про визнання кредиторських вимог заявником не подано докази сплати судового збору. Натомість, заявником вказано про наявність підстав застосування до заявлених нею вимог положень ст. 5 Закону України «Про судовий збір», оскільки вимога про оплату середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу внаслідок незаконного звільнення працівника з роботи є спором про оплату праці.

З таким твердженням суд не погоджується з огляду на наступне.

Заробітною платою є винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку роботодавець (власник або уповноважений ним орган підприємства, установи, організації) виплачує працівникові за виконану ним роботу (усі виплати, на отримання яких працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій).

З норм чинного законодавства вбачається, що середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою (зокрема, компенсацією працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати) у розумінні ст. 2 Закону України «Про оплату праці», тобто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати.

З огляду на викладене пільга щодо сплати судового збору, передбачена п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ у всіх судових інстанціях.

Такого правового висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду (постанова від 30 січня 2019 року у справі №910/4518/16 (провадження №12-301гс18)).

З огляду на положення пп. 10 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання заяви кредитора, який звертається з грошовими вимогами до боржника після оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) складає 2 розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2270,00 грн *2). Отже, заявнику належить сплатити 4540,00 грн судового збору.

Крім того, суд зазначає, що згідно з ч. ч. 1, 2, 4, 5 ст. 91 ГПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Порядок засвідчення копії документів визначений пунктами 5.26, 5.27 Національного стандарту України Державної уніфікованої системи документації, Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації „Вимоги до оформлення документів (ДСТУ 4163-2003), затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 року № 55. За вказаним нормативно-правовим актом, відмітка про засвідчення копії документа складається: - зі слів «Згідно з оригіналом», - назви посади, - особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, - дати засвідчення копії, яка проставляється нижче підпису.

Подані ж заявником копії документів, зокрема, докази надіслання боржнику та розпоряднику мана копії заяви, не відповідають визначеним вище вимогам, відтак, не можуть вважатися належними доказами у справі.

У разі якщо заяву конкурсного кредитора подано без дотримання вимог цього Кодексу, господарський суд письмово повідомляє заявника про недоліки заяви та строк, протягом якого він зобов`язаний їх усунути (ч. 1 ст. 46 Кодексу України з процедур банкрутства).

За таких обставин, суд залишає заяву про визнання кредиторських вимог без руху та встановлює строк для їх усунення.

Керуючись ст. ст. 45, 46 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. ст. 3, 12, 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву ОСОБА_1 б/н від 27.02.2021 про визнання кредиторських вимог у справі - залишити без руху.

2. Повідомити заявника про необхідність усунення недоліків поданої ним заяви шляхом подання до Господарського суду Закарпатської області зазначених в мотивувальній частині ухвали доказів в строк не пізніше п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

Роз`яснити заявнику, що:

- якщо конкурсний кредитор усунув недоліки заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою в день первинного її подання до суду. В іншому разі господарський суд постановляє ухвалу про повернення заяви;

- заяви та клопотання, які подаються до суду, повинні відповідати статтям 169-170 Господарського процесуального кодексу України;

- у випадку подання доказів до суду у всіх учасників справи існує обов`язок надіслання копій таких доказів усім іншим учасникам справи заздалегідь (частина 9 статті 80 Господарського процесуального кодексу України).

Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://court.gov.ua/fair/sud5008/ або http://www.reyestr.court.gov.ua.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання з врахуванням перебування судді у відрядженні та оскарженню не підлягає.

Суддя Л.В. Андрейчук

.