ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2021 року

м. Київ

Справа № 925/246/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Студенець В.І. - головуючий, судді: Мамалуй О.О., Стратієнко Л.В.

за участю секретаря судового засідання: Натаріної О.О.

розглянувши касаційну скаргу Фермерського господарства "Віта-Макс"

на рішення Господарського суду Черкаської області

(суддя - Грачов В.М.)

від 19.05.2020

та постанову Північного апеляційного господарського суду

(головуючий суддя - Алданова С.О.; судді: Мартюк А.І., Зубець Л.П.)

від 30.11.2020

у справі № 925/246/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Поділляагрозахист"

до Фермерського господарства "Віта-Макс"

про стягнення 1 521 084, 29 грн,

за участю представників учасників справи:

позивача - Кожухівський О.В.

відповідача - Кубрак О.О.

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Короткий зміст позовних вимог

1.1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Поділляагрозахист" (далі - ТОВ "Поділляагрозахист") звернувся до Господарського суду Черкаської області з позовом до Фермерського господарства "Віта-Макс" (далі - ФГ "Віта-Макс") про стягнення на підставі договору купівлі-продажу № 03-07-Ж-ЧП від 26.03.2019 1 207 677,98 грн основного боргу, 133 084,44 грн пені, 180 321,87 грн процентів річних, що разом складає 1 521 084,29 грн.

1.2. Позовні вимоги обґрунтовані порушенням ФГ "Віта-Макс" порядку та строків оплати за товар за договором купівлі-продажу № 03-07-Ж-ЧП від 26.03.2019.

2. Зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

2.1. Рішенням Господарського суду Черкаської області від 19.05.2020 у справі №925/246/20 позов задоволено повністю. Суд стягнув з ФГ "Віта-Макс" на користь ТОВ "Поділляагрозахист" 1 207 677,98 грн основного боргу, 133 084,44 грн пені, 180 321,87 грн процентів річних.

2.2. Приймаючи рішення про задоволення позову, місцевий господарський суд, виходив із встановлення обставин порушення відповідачем виконання зобов`язань з оплати вартості поставленої позивачем агрохімічної продукції, керуючись статтями 11, 525, 526, 530, 611, 625, 626, 692, 712 Цивільного кодексу України та статтями 193, 216-218, 229-232, 234, 265 Господарського кодексу України.

2.3. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 30.11.2020 рішення Господарського суду Черкаської області від 19.05.2020 у справі №925/246/20 залишено без змін.

2.4. Погоджуючись із висновком суду першої інстанції, апеляційний господарський суд зазначив, що рішення місцевого суду є таким, що прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

3. Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнений виклад позиції інших учасників справи

3.1. Не погоджуючись з рішенням Господарського суду Черкаської області від 19.05.2020 та постановою Північного апеляційного господарського суду від 30.11.2020 у справі №925/246/20, Фермерське господарство "Віта-Макс" подало касаційну скаргу, якою просить зазначені судові рішення скасувати та направити справу на новий розгляд.

3.2. Підставою касаційного оскарження Фермерське господарство "Віта-Макс" визначило пункти 1, 4 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

3.3. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України підставою касаційного оскарження визначено, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

3.4. Фермерське господарство "Віта-Макс" згідно із пунктом 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України зазначив, що судом апеляційної інстанції застосовано норми права без урахування висновків Верховного Суду щодо їх застосування, викладених у постановах від 07.02.2018 у справі №2а-2573/11 та від 25.06.2020 у справі №924/233/18 (щодо застосування статей 2, 7, 13 Господарського процесуального кодексу України стосовно порушення принципу рівності сторін).

3.5. Відповідно до пункту 4 частини другої статті 287 господарського процесуального кодексу підставою касаційного оскарження є неправильне застосування норм матеріального та порушення процесуального права, якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.

3.6. Підставою касаційного провадження згідно із пунктом 4 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України зазначає порушення пункту 5 частини першої статті 310 Господарського процесуального кодексу України, оскільки вважає, що відповідача не було повідомлено належним чином про час та дату розгляду справи в суді першої інстанції; частини третьої статті 310 Господарського процесуального кодексу України, оскільки суд не дослідив наявні в матеріалах справи докази та не звернув уваги на відсутність виписки по рахунку позивача з метою перевірки обставин проведення взаєморозрахунків позивача та відповідача, а також безпідставно на взяв до уваги те, що позивачем не надано інформації про дві додаткові оплати по договору, а суд відповідні платіжні доручення необґрунтовано відхилив; безпідставно відмовив у задоволенні клопотання представника відповідача про витребування у позивача виписки по рахунку та акт звірки взаєморозрахунків; необґрунтовано відхилив клопотання відповідача про долучення доказів в суді апеляційної інстанції, які мають істотне значення для розгляду справи; безпідставно відхилив клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, чим також порушено право представника на правничу допомогу.

3.7. Крім того, вважає, що судом апеляційної інстанції безпідставно не взято до уваги те, що зобов`язання ФГ "Віта-Макс" щодо сплати грошових коштів у розмірі 1 098 161,30 грн є припиненими шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог у відповідності до статей 598, 601 Цивільного кодексу України та статей 202, 203 Господарського кодексу України. При цьому посилається на постанови Верховного Суду від 24.06.2015 у справі №914/2492/14, від 16.05.2018 у справі №910/17770/17, від 18.06.2019 у справі №914/8912/16.

3.8. Також посилається на постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі №910/18036/17, від 23.10.2019 у справі №917/1307/18, від 18.11.2019 у справі №902/761/18, від 04.12.2019 у справі №917/2101/17, від 18.03.2020 у справі №129/1033/13-ц.

3.9. У відзиві на касаційну скаргу ТОВ "Поділляагрозахист" проти вимог касаційної скарги заперечує та просить суд оскаржувані судові рішення залишити без змін.

4. Фактичні обставини справи, встановлені судами попередніх інстанцій

Між ТОВ "Поділляагрозахист" (продавець) та ФГ "Віта-Макс" (покупець) 26.03.2019 укладено договір купівлі-продажу № 03-07-Ж-ЧП (далі - договір) за умовами якого продавець зобов`язується передати, а покупець зобов`язується прийняти та сплатити вартість агрохімічної продукції, продукції виробничого призначення (засобів захисту рослин, насіння), іменованих у подальшому товар, відповідно до умов даного договору (додатків та специфікацій до нього).

Згідно із пунктами 1.3, 1.4 договору ціна товару, встановлена за домовленістю сторін, а сторони визначили грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті - долар США або Євро. Оплата товару (виконання зобов`язання) передбачено у гривні, згідно розділу 3 цього договору. Загальна сума договору складається із суми вартості за всіма специфікаціями та/або видатковими накладними (якщо товар був відпущений без укладення Специфікації), підписаними в рамках цього договору, які є його невід`ємною частиною, з урахуванням зміни ціни у спосіб, передбачений пунктом 3.3.

Відповідно до пункту 3.1 договору товар по даному договору продається на умовах здійснення часткової передоплати та/або товарного кредиту (відстрочення кінцевого розрахунку). Умови оплати відповідної партії товару, порядок та строки здійснення платежів зазначаються у специфікації (ях) до договору.

У зв`язку з тим, що товар виробляється за кордоном та імпортується на територію України, сторони в пункті 3.3 договору домовились про зміну ціни товару. При цьому така зміна ціни є узгодженою сторонами та не потребує додаткового узгодження шляхом підписання змін, доповнень та/або додаткових угод, тощо до цього договору та здійснюється покупцем самостійно. Покупець зобов`язаний здійснити оплату зміненої вартості товару, яка має відбутися наступним чином: якщо на дату здійснення покупцем платежу фактичний курс гривні до іноземної валюти є вищим за курс гривні до іноземної валюти на міжбанківському валютному ринку на дату підписання відповідних специфікацій покупець зобов`язаний сплатити постачальнику проіндексовану суму вартості товару у гривні по договору. Проіндексована сума вартості товару у гривні визначається за відповідною формулою.

Згідно із пунктами 3.7, 3.8 договору покупець зобов`язаний надати продавцю доручення на отримання товарно-матеріальних цінностей, для одержання товару. Проставленням свого підпису на видатковій накладній покупець засвідчує факт отримання ним відповідної кількості товару.

Товар, що був переданий покупцю в межах цього договору тільки згідно видаткових накладних (без Специфікацій) підлягає повній оплаті у строк, визначений рахунком-фактурою на даний товар. Вартість товару, що був переданий покупцю в межах цього договору тільки згідно видаткових накладних (без укладення специфікацій) також підлягає індексації у розумінні пункту 3.3 договору, при цьому курс гривні до іноземної валюти - долара США/Євро визначається на дату відвантаження товару за видатковою накладною (пункт 3.10 договору).

За змістом пункту 4.2 договору покупець одержує товар після надходження часткової передоплати (у випадку продажу товару на умовах передплати) на розрахунковий рахунок продавця.

Право власності на товар переходить до покупця в момент одержання ним товару, про що свідчить підписання накладної на передачу товару (видаткової накладної) (пункт 4.3 договору).

Сторони підписали специфікацію № 1 від 25.04.2019 до договору на суму 462 522,48 грн, вартість товару в Євро (еквівалент) з ПДВ - 15 438,00. У пункті 1 специфікації № 1 до договору вказано, що товар по даній специфікації продається на умовах часткової попередньої оплати та надання продавцем відстрочення кінцевого розрахунку покупцю. Покупець зобов`язаний сплатити вартість товару, зазначену у даній специфікації в наступні строки: 20% (92504,50 грн/3087,600 євро) покупець має сплатити до 25.04.2019; 80% (370017,98 грн/12350,400 євро) покупець має сплатити до 01.11.2019.

Згідно з пунктами 2, 3 специфікації № 1 до договору, покупець зобов`язаний сплатити вартість товару на умовах, зазначених у даній специфікації шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця. Попередня оплата, яка передбачена даною специфікацією, повинна бути здійснена протягом трьох банківських днів, від дати пред`явлення продавцем рахунку-фактури.

Відповідно до специфікації № 1 від 25.04.2019 до договору, ТОВ "Поділляагрозахист" виставив ФГ "Віта-Макс" рахунок на оплату № 2055 від 25.04.2019 на суму 462 522,48 грн.

На виконання умов договору та специфікації № 1 ФГ "Віта-Макс" з посиланням на рахунок на оплату покупцю №2055 від 25.04.2019 здійснено передплату в сумі 92 504,50 грн (20% вартості товару), що підтверджується меморіальним ордером №696 від 25.04.2019.

Згідно видаткової накладної № 5-00086 від 06.05.2019 з посиланням на рахунок на оплату покупцю №2055 від 25.04.2019, ФГ "Віта-Макс" в особі Голови ФГ "Віта-Макс" Сороки В.А. отримано товар на загальну суму 462 522,48 грн.

Сторони 25.04.2019 підписали специфікацію № 2 до договору на суму 297 000,00 грн, відповідно до умов якої: товар по даній специфікації до договору продається на умовах часткової попередньої оплати та надання продавцем відстрочення кінцевого розрахунку покупцю. Покупець зобов`язаний сплатити вартість товару, зазначену у даній специфікації в наступні строки: 20% (59 400,00 грн) покупець має сплатити до 25.04.2019; 80% (237 600,00 грн) покупець має сплатити до 01.11.2019. Покупець зобов`язаний сплатити вартість товару на умовах, зазначених у даній специфікації шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок продавця. Попередня оплата, яка передбачена даною специфікацією, повинна бути здійснена протягом трьох банківських днів, від дати пред`явлення продавцем рахунку-фактури.

ТОВ "Поділляагрозахист" виставив ФГ "Віта-Макс" рахунок на оплату № 2056 від 25.04.2019 на суму 297 000,00 грн.

На виконання умов договору та специфікації № 2 ФГ "Віта-Макс" з посиланням на рахунок на оплату покупцю №2056 від 25.04.2019 здійснено передплату в сумі 59 400,00 грн (20% вартості товару), що підтверджується меморіальним ордером №697 від 25.04.2019.

Згідно видаткових накладних № 5-00103 від 06.05.2019 та № 5-00373 від 13.05.2019 ФГ "Віта-Макс" в особі Голови ФГ "Віта-Макс" Сороки В.А. отримано товар на загальну суму 297 000,00 грн.

ТОВ "Поділляагрозахист" виставлено ФГ "Віта-Макс" рахунок на оплату № 2085 від 25.04.2019 на суму 166 050,00 грн.

Відповідно до меморіального ордеру № 695 від 25.04.2019, на підставі рахунка № 2085 від 25.04.2019 ФГ "Віта-Макс" сплатив позивачу 118 410,00 грн.

Відповідно до видаткової накладної № 5-00599 від 16.05.2019 ФГ "Віта-Макс" в особі Голови ФГ "Віта-Макс" Сороки В.А. отримав товар на суму 166 050,00 грн.

Сторони 08.05.2019 підписали специфікацію № 9 до договору на суму 828 630,00 грн, вартість товару в Євро (еквівалент) з ПДВ - 27900. Товар по даній специфікації до договору продається на умовах часткової попередньої оплати та надання продавцем відстрочення кінцевого розрахунку покупцю. Покупець зобов`язаний сплатити вартість товару, зазначену у даній специфікації в наступні строки: 20% - 165 726,00 грн, еквівалент у валюті Євро - 5580,00 - до 06.05.2019; 80% - 662904 грн, еквівалент у валюті Євро - 22320,00 - до 31.10.2019. Покупець зобов`язаний сплатити вартість товару на умовах, зазначених у даній специфікації, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця. Попередня оплата, яка передбачена даною специфікацією, повинна бути здійснена протягом трьох банківських днів, від дати пред`явлення продавцем рахунку-фактури.

ТОВ "Поділляагрозахист" виписав ФГ "Віта-Макс" рахунок на оплату № 2318 від 08.05.2019 на суму 828 630,00 грн.

Згідно видаткової накладної № 5-00600 від 16.05.2019 ФГ "Віта-Макс" в особі Голови ФГ "Віта-Макс" Сороки В.А. отримано товар на загальну суму 552 420,00 грн.

Оскільки у визначений в специфікаціях строк відповідач за отриманий товар не розрахувався в повному обсязі, ТОВ "Поділляагрозахист" пред`явлено позов у даній справі про стягнення з ФГ "Віта-Макс" основної заборгованості в сумі 1 207 677,98 грн, на яку нараховано пеню в сумі 133 084,44 грн та річні - 180 321,87 грн.

5. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій з посиланням на норми права, яким керувався суд

5.1. Відповідно до положень статті 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

5.2. Підставою касаційного оскарження Фермерське господарство "Віта-Макс" згідно із пунктом 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України зазначило, що судом апеляційної інстанції застосовано норми права без урахування висновків Верховного Суду щодо застосування статей 2, 7, 13 Господарського процесуального кодексу України стосовно порушення принципу рівності сторін, викладених у постановах від 07.02.2018 у справі №2а-2573/11 та від 25.06.2020 у справі №924/233/18.

У контексті статті 287 господарського процесуального кодексу України для встановлення подібності правовідносин враховується склад таких правовідносин, а саме: суб`єкт, об`єкт та зміст (взаємні права та обов`язки). Разом з тим наявності простої тотожності цих трьох критеріїв замало і врахування лише їх не завжди є правильним. Тому, судова практика визнає судовими рішеннями у подібних правовідносинах такі рішення, де подібними є: 1) предмети спору, 2) підстави позову, 3) зміст позовних вимог, 4) встановлені судом фактичні обставини, а також має місце 5) однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Зазначена норма процесуального права спрямована на формування усталеної судової практики вирішення господарських спорів, що виникають з подібних правовідносин, а її застосування судом касаційної інстанції свідчитиме про дотримання принципу правової визначеності.

Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в ухвалі від 27.03.2020 у справі № 910/4450/19 зазначила, що подібність правовідносин в іншій аналогічній справі визначається за такими критеріями: суб`єктний склад сторін спору, зміст правовідносин (права та обов`язки сторін спору) та об`єкт (предмет).

Велика Палата Верховного Суду виходить з того, що подібність правовідносин означає тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). При цьому, зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності визначається обставинами кожної конкретної справи (пункт 32 постанови від 27.03.2018 №910/17999/16; пункт 40 постанови від 25.04.2018 №910/24257/16). Такі ж висновки були викладені і в постановах Верховного Суду України від 21.12.2016 у справі №910/8956/15 та від 13.09.2017 у справі №923/682/16.

При цьому, під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де подібними (тотожними, аналогічними) є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог і встановлені судом фактичні обставини, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин (пункт 6.30 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.05.2020 у справі №910/719/19, пункт 5.5 постанови від 19.06.2018 у справі №922/2383/16).

5.3. Верховний Суд, проаналізувавши судові рішення, висновки яких, на думку скаржника, не були враховані судом апеляційної інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови, встановив таке.

У справі № 924/233/18 за позовом СВК "Перший національний виробничий кооператив" правонаступником якого є ТОВ "Органік Сідс" звернувся з позовом до ДП "Старокостянтинівський молочний завод" про стягнення 3935558,00 грн заборгованості за договором поставки молока від 12.08.2016 №49, позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем як покупцем взятих на себе зобов`язань за договором поставки в частині повної оплати поставленого молока. Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 24.10.2019 у справі №924/233/18 у задоволенні позову СВК "Перший національний виробничий кооператив" до ДП "Старокостянтинівський молочний завод" відмовлено. Рішення мотивовано недоведеністю позивачем наявності заборгованості відповідача за договором, оскільки надані ним видаткові накладні за вересень-листопад 2017 року не містять підписів і відтиску печатки ДП "Старокостянтинівський молочний завод" та в них зазначено ціну на продукцію, яка не узгоджується із ціною узгодженою сторонами у протоколі погодження договірної ціни від 23.08.2017 № 18. При цьому суд також зазначив, що долучені позивачем на підтвердження поставки товару товарно-транспортні накладні, спеціалізовані товарні накладні за формою № 1-ТН (МС) та приймальні квитанції на закупівлю молочної сировини, враховуючи наявність між сторонами правовідносин за іншими договорами, не дають можливість встановити достовірні, правильні та точні кількість і вартість поставленого товару за договором у 2017 році, оскільки вони містять зведені відомості про загальну кількість і вартість поставленого відповідачу молока у цей період, а податкові накладні не є первинними документами, тоді як тоді як акти звірки не можуть бути доказом підтвердження заборгованості. Крім того, місцевим господарським судом визнано необґрунтованими доводи позивача щодо оплати відповідачем поставленого товару за договором у 2017 році лише сумі 126 944 500,00 грн, оскільки матеріали справи містять докази оплати відповідачем продукції у вказаний період загалом на суму 148 944 500,00 грн з урахуванням платіжних доручень на суму 10 000 000,00 грн за квітень 2017 року. Втім, Верховний Суд ухвалені у справі судові рішення визнав не обґрунтованими, оскільки судами допущено неповне з`ясування фактичних обставин, та не досліджено докази, які мають значення для правильного вирішення справи. Верховний Суд зазначив, що не з`ясувавши відповідних обставин та не дослідивши пов`язані з ними докази, суди попередніх інстанцій допустили порушення норм процесуального права, а саме статей 13, 86, частини п`ятої статті 236 Господарського процесуального кодексу України, щодо повного та всебічного дослідження обставин, доказів та аргументів сторін, що мають значення для правильного розгляду позовних вимог.

З огляду на викладене, колегія суддів зазначає, що Верховним Судом у справі №924/233/18 висновки щодо застосування судами норм процесуального права стосовно принципу змагальності сторін зроблені з урахуванням інших фактичних обставин, встановлених судами попередніх інстанцій, які формують зміст правовідносин і зумовили прийняття відповідного рішення, що не дає підстави вважати правовідносини у цих справах подібними. До того ж судові рішення у справі №924/233/18 Верховним Судом були скасовані та зазначена справа була направлена на новий розгляд, що у наведеному випадку не означає остаточного вирішення відповідних справ, а, отже, й остаточного формування правового висновку Верховного Суду у таких справах, адже за результатами такого розгляду мають бути встановлені обставини та досліджені докази, які не були, відповідно, встановлені та досліджені під час попереднього судового розгляду, що вплине і на правові висновки судів у таких справах.

5.4. Підставою касаційного провадження згідно із пунктом 4 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України ФГ "Віта-Макс" зазначив порушення пункту 5 частини першої статті 310 Господарського процесуального кодексу України, оскільки вважає, що відповідача не було повідомлено належним чином про час та дату розгляду справи в суді першої інстанції.

Відповідно до частин першої - четвертої статті 120 Господарського процесуального кодексу України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Ухвала господарського суду про дату, час та місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії повинна бути вручена завчасно, з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу, але не менше ніж п`ять днів, для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи чи вчинення відповідної процесуальної дії.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ухвалою Господарського суду Черкаської області від 06.03.2020 прийнято до провадження позовну заяву ТОВ "Поділляагрозахист" та відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи призначено на 07.04.2020. Зобов`язано відповідача протягом п`ятнадцяти днів з моменту отримання даної ухвали подати через канцелярію суду та направити учасникам справи письмовий відзив на позовну заяву в порядку статті Господарського процесуального кодексу України і всі документи, що підтверджують заперечення проти позову у разі їх наявності.

Вказана ухвала суду, згідно списку розсилки поштової рекомендованої кореспонденції від 06.03.2020, надіслана сторонам за адресами місцезнаходження юридичних осіб згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 17.03.2020 за адресою місцезнаходження ФГ "Віта-Макс" поштову кореспонденцію суду отримано Сорокою, що підтверджується долученим до матеріалів справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №795.

З огляду на викладене, колегія суддів відхиляє доводи скаржника про порушення пункту 5 частини першої статті 310 Господарського процесуального кодексу України.

Посилання ФГ "Віта-Макс" на постанову Великої Палати Верховного Суду від 07.02.2018 у справі №2а-2573/11 за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська про визнання дій управління ПФУ неправомірними та зобов`язання здійснити перерахунок пенсії згідно зі статтями 40 та 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2009 рік, починаючи з 01 квітня 2010 року є необґрунтованими, оскільки у зазначеній справі рішення місцевого суду було прийнято в порядку скороченого провадження, передбаченого статтею 183-2 Кодексу адміністративного судочинства України, в суді апеляційної інстанції - в письмовому провадженні без виклику сторін та без їх повідомлення про дату засідання за наявними у справі матеріалами та було встановлено, що позивача не було повідомлено про апеляційне провадження в її справі, внаслідок чого вона була позбавлена можливості надати свої заперечення щодо поданої управлінням ПФУ апеляційної скарги, що призвело до порушення принципу рівності. Натомість у справі, що переглядається сумом апеляційної інстанції було встановлено повідомлення відповідача належним чином про час та дату розгляду справи в суді першої інстанції.

5.5. Також, посилаючись на пункт 4 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України ФГ "Віта-Макс" зазначив про порушення частини третьої статті 310 Господарського процесуального кодексу України, оскільки суд не дослідив наявні в матеріалах справи докази та не звернув уваги на відсутність виписки по рахунку позивача з метою перевірки обставин проведення взаєморозрахунків позивача та відповідача, а також безпідставно на взяв до уваги те, що позивачем не надано інформації про дві додаткові оплати по договору, а суд відповідні платіжні доручення необґрунтовано відхилив; безпідставно відмовив у задоволенні клопотання представника відповідача про витребування у позивача виписки по рахунку та акт звірки взаєморозрахунків; необґрунтовано відхилив клопотання відповідача про долучення доказів в суді апеляційної інстанції, які мають істотне значення для розгляду справи; безпідставно відхилив клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, чим також порушено право представника на правничу допомогу.

Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 310 Господарського процесуального кодексу України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 287 цього Кодексу.

Достатньою підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є не саме по собі порушення норм процесуального права шляхом не дослідження судом зібраних у справі доказів, а зазначене процесуальне порушення у сукупності з належним обґрунтуванням скаржником заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини 2 статті 287 цього Кодексу.

За таких обставин колегія суддів вважає безпідставними доводи скаржника про неповне дослідження судом апеляційної інстанції зібраних у справі доказів за умови не підтвердження підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Інші доводи ФГ "Віта-Макс" зводяться до переоцінки обставин справи та доказів, що виходить за межі касаційного провадження, встановлені статтею 300 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, Верховний Суд не бере до уваги посилання скаржника на те, що суд апеляційної інстанції безпідставно відмовив у задоволенні його клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із перебування представника на самоізоляції, оскільки суд апеляційної інстанції, відмовляючи у задоволенні зазначеного клопотання діяв в межах чинного законодавства, керувався процесуальними нормами щодо строків розгляду справи в суді апеляційної інстанції, зазначив, що клопотання не підтверджено жодними доказами, а скаржник та/або його представник не був позбавлений можливості взяти участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції поза межами приміщенням суду відповідно до частини четвертої статті 197 Господарського процесуального кодексу України.

Посилання ФГ "Віта-Макс" на те, що судом апеляційної інстанції безпідставно не взято до уваги факт припинення зобов`язання ФГ "Віта-Макс" щодо сплати грошових коштів у розмірі 1 098 161,30 грн шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог у відповідності до статей 598, 601 Цивільного кодексу України та статей 202, 203 Господарського кодексу України до уваги не приймається, оскільки судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідна заява вчинена ФГ "Віта-Макс" після прийняття рішення місцевим господарським судом. З огляду на зазначене не приймаються до уваги посилання на постанови Верховного Суду від 24.06.2015 у справі №914/2492/14, від 16.05.2018 у справі №910/17770/17, оскільки правовідносини у зазначених справах та у справі, що переглядається, не є подібними та стосуються питання реалізації стороною договору свого права на зарахування зустрічних однорідних вимог до звернення іншої сторони з позовом.

Що стосується посилань ФГ "Віта-Макс" на неврахування судами попередніх інстанцій правових висновків наведених у постанові Верховного Суду від 18.06.2019 у справі №914/8912/16, колегія суддів зазначає, що вказана постанова відсутня в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Посилання ФГ "Віта-Макс" на постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі №910/18036/17 (про зобов`язання вчинити дії та визнання договору припиненим), від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18 (про зобов`язання здійснити поставку товару і стягнення неустойки), від 18.11.2019 у справі №902/761/18 (про стягнення збитків, орендної плати за землю, земельного податку), від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17 (про визнання недійсним правочину щодо переходу права власності), від 18.03.2020 у справі №129/1033/13-ц (про визнання недійсним рішення загальних зборів співвласників) до уваги також не приймаються, оскільки правовідносини у зазначених справах та у справі, що переглядається, не є подібними.

6. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

6.1. Відповідно до пункту 5 частини першої статті 296 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження на підставі пункту 1 частини другої статті 287 цього Кодексу судом встановлено, що висновок щодо застосування норми права, який викладений у постанові Верховного Суду та на який посилався скаржник у касаційній скарзі, стосується правовідносин, які не є подібними.

Зважаючи на те, що наведена Фермерським господарством "Віта-Макс" підстава касаційного оскарження, передбачена пунктом 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, не знайшла свого підтвердження після відкриття касаційного провадження, оскільки правовідносини у зазначених справах не є подібними з правовідносинами у справі, що переглядається, колегія суддів дійшла висновку про закриття касаційного провадження за касаційною скаргою Фермерського господарства "Віта-Макс" в цій частині.

6.2. Щодо касаційної скарги Фермерського господарства "Віта-Макс" в іншій частині, колегія суддів зазначає таке.

Згідно зі статтею 309 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

6.3. З огляду на встановлені судом апеляційної інстанції обставини справи, виходячи із меж перегляду справи в касаційній інстанції, колегія суддів вважає, що відсутні правові підстави для зміни чи скасування оскаржуваних рішення місцевого господарського суду та постанови суду апеляційної інстанції.

7. Судові витрати

7.1. З огляду на те, що Верховний Суд залишає касаційну скаргу без задоволення, судові витрати, пов`язані з розглядом справи у суді касаційної інстанції, покладаються на ФГ "Віта-Макс".

Керуючись статтями 236, 238, 240, пунктом 5 частини 1 статті 296, 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Закрити касаційне провадження за касаційною скаргою Фермерського господарства "Віта-Макс" в частині підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

2. В іншій частині касаційну скаргу Фермерського господарства "Віта-Макс" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Черкаської області від 19.05.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 30.11.2020 у справі №925/246/20 - без змін.

3. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та не підлягає оскарженню.

Головуючий В. Студенець

Судді О. Мамалуй

Л. Стратієнко