ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" березня 2021 р. Справа№ 910/14389/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Попікової О.В.

суддів: Євсікова О.О.

Корсака В.А.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс Агромарс"

на рішення Господарського суду міста Києва від 24.12.2020 (повний текст складено 29.12.2020)

у справі №910/14389/20 (суддя Щербаков С.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс Агромарс"

до Антимонопольного комітету України

про скасування рішення, -

за участю секретаря судового засідання: Островерхої В.Л.

в судовому засіданні взяли участь представники:

- позивача повідомлений, але не з`явився,

- відповідача Бабченко Ю.Ю.,

Короткий зміст і підстави позовних вимог.

У вересні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Комплекс Агромарс" (далі - ТОВ «Комплекс Агромарс», позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Антимонопольного комітету України (далі - Комітет) про скасування рішення Тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України № 13-р/тк від 11.08.2020 у справі № 126-26.13/21-20 «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу». В обґрунтування заявлених вимог ТОВ «Комплекс Агромарс» вказує, що рішення Комітету прийнято з неповним з`ясуванням обставин, які мають значення для справи, оскільки вимога від 22.11.2019 була надіслана Комітетом не на юридичну адресу ТОВ «Комплекс Агромарс», зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а на фактичну адресу позивача.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 24.12.2020 у задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні заявлених вимог місцевий господарський суд дійшов висновку, що Комітетом при прийнятті оскаржуваного рішення дотримано вимоги Закону України «Про захист економічної конкуренції», Правил розгляду справ, які затверджено розпорядженням Антимонопольного комітету України від 19.04.1994 № 5, рішення Антимонопольного комітету України «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу» № 13-р/тк від 11.08.2020 прийнято у межах, визначених законом повноважень.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

Не погодившись з рішенням Господарського суду міста Києва від 24.12.2020, ТОВ «Комплекс Агромарс» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить вказане рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги ТОВ «Комплекс Агромарс» посилається на неповне з`ясування господарським судом першої інстанції обставин справи, які мають значення для правильного вирішення спору, а також невірне застосування норм матеріального (статей 16, 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців», статті 3 Закону України «Про захист економічної конкуренції») та процесуального права. Крім того скаржник зазначає, що Пархоменко К.С., яка нібито отримала вимогу Комітету 07.12.2019, була звільнена за власним бажанням 28.11.2019.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.01.2021 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Попікова О.В., судді: Євсіков О.О., Корсак В.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.02.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ «Комплекс Агромарс» на рішення Господарського суду міста Києва від 24.12.2020 у справі №910/14389/20. Розгляд справи призначено на 22.02.2021.

22.02.2021 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс Агромарс" надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.02.2021 розгляд справи відкладений на 15.03.2021.

15.03.2021 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс Агромарс" надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, призначеного на 22.02.2021.

Колегія суддів, дослідивши подане позивачем клопотання, не вбачає підстав для його задоволення, оскільки розгляд даної справи, призначений на 22.02.2021 вже відкладався за аналогічним клопотанням позивача. Інших клопотань про відкладення розгляду справи, призначеної на 15.03.2021, не надходило.

Позиції учасників справи.

Від Комітету надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому відповідач проти поданої ТОВ «Комплекс Агромарс» апеляційної скарги заперечує, просить залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду - без змін, як законне та обґрунтоване, прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права, за результатом всебічного та повного з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.

Розпорядженням державного уповноваженого Комітету від 27.06.2019 № 01/206-р Антимонопольний комітет України було розпочато розслідування у справі № 126-26.13/75-19 за ознаками вчинення групою суб`єктів господарювання у складі: ТОВ «Вінницька птахофабрика», ПрАТ «Миронівська птахофабрика», ПрАТ «Оріль-лідер», ДП «Перемога Нова», СТОВ «Старинська птахофабрика», ПрАТ «Миронівський хлібопродукт» порушення, передбаченого пунктом 2 статті 50 та частиною 1 статті 13 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку первинної реалізації м`яса курячого, що призвело або може призвести до недопущення, усунення чи обмеження конкуренції, або ущемлення інтересів інших суб`єктів господарювання чи споживачів, які були б неможливими за умов існування значної конкуренції на ринку (далі - Справа).

В межах розслідування вказаної справи Комітетом було направлено ТОВ «Комплекс Агромарс» (на адресу: с. Гаврилівка, Вишгородський район, Київська область, 07350) вимогу про надання інформації від 22.11.2019 № 126-26.13/01-15401 зі штрихкодовим ідентифікатором № 034 (далі - Вимога 1).

Зокрема ТОВ «Комплекс Агромарс» необхідно було надати Комітету наступну інформацію, пояснення та копії документів:

1. Вичерпний перелік покупців ТОВ «Комплекс Агромарс», які протягом 2017-2018 років здійснювали реалізацію м`яса курячого виробництва ТОВ «Комплекс Агромарс» та суб`єктів господарювання, що пов`язані з ним в розумінні ст. 1 Закону України «Про захист економічної конкуренції» на внутрішньому ринку України (дистриб`юторів, партнерів, оптовиків). У відповідь на це питання зазначити назву суб`єкта господарювання, його ідентифікаційний код та адресу реєстрації, адресу електронної пошти.

2. Чи розроблені (використовуються) типові форми договорів, угод тощо, які беруться за основу при оформленні правовідносин між покупцями зазначеними у пункті 1 цієї вимоги та Товариством? У разі позитивної відповіді на це питання - надати копії відповідних документів.

3. Чи передбачені Товариством будь-які штрафні санкції для покупців Товариства, в тому числі, за невиконання або неналежне виконання умов правочинів? У разі позитивної відповіді - надати перелік всіх можливих порушень, за які Товариством застосовуються такі штрафні санкції.

4. Чи застосовуються штрафні санкції Товариством та/або відшкодування збитків покупцями на користь Товариства протягом 2017-2018 років? У разі позитивної відповіді - надати перелік суб`єктів господарювання, до яких застосовувались штрафні санкції та/або які відшкодували збитки Товариства за невиконання умов правочинів у 2017-2018 роках, також зазначити, що передувало їх застосуванню.

Одночасно Вимогою 1 повідомлялося, що відповідно до пунктів 13, 14, 15 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» неподання, подання інформації в неповному обсязі у встановлені терміни та подання недостовірної інформації Комітету є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, за яке передбачена відповідальність згідно зі статтею 52 Закону України «Про захист економічної конкуренції».

Крім того, у разі відсутності можливості надання запитуваної інформації у визначений вимогою строк не пізніше кінцевої дати для надання відповіді, визначеної у вимозі, позивач мав право звернутися до Комітету з обґрунтованим клопотанням про продовження строку надання інформації на вимогу, із поясненням причин неможливості надання запитуваної інформації у визначений у вимозі термін.

Термін надання відповіді, зазначений у Вимозі 1, становив 14 днів з дня її отримання.

Лист АТ «Укрпошта» від 27.01.2020 № 8-01/103-кі (у відповідь на вимогу Комітету від 15.01.2020 № 126-26.13/01-591) свідчить, що Вимога 1 (штрих кодовий ідентифікор 7814) була вручена 26.11.2019 уповноваженій особі ТОВ «Комплекс Агромарс» на одержання поштових відправлень Пархоменко К.С. на підставі довіреності.

Таким чином останнім днем строку надання відповіді на Вимогу 1 є 10.12.2019.

ТОВ «Комплекс «Агромарс» не надало інформації Комітету на Вимогу 1.

ТОВ «Комплекс Агромарс» не подавало до Комітету будь-яких клопотань про продовження та/або перенесення терміну надання інформації на Вимогу 1.

У зв`язку з ненаданням ТОВ «Комплекс Агромарс» відповіді на Вимогу 1 Комітету, що унеможливлювало проведення розслідування у справі, Комітет повторно направив ТОВ «Комплекс Агромарс» (на адресу: с. Гаврилівка, Вишгородський район, Київська область, 07350) вимогу про надання інформації від 15.01.2020 № 126-26.13/01-590 зі штрихкодовим ідентифікатором № 030 (далі - Вимога 2).

На вказану Вимогу ТОВ «Комплекс Агромарс» необхідно було надати Комітету наступну інформацію, пояснення та копії документів:

1. Надати пояснення щодо ненадання Товариством відповіді на вимогу Комітету про надання інформації від 22.11.2019 № 126-26.13/01-15401.

2. Вичерпний перелік покупців ТОВ «Комплекс Агромарс», які протягом 2017-2018 років здійснювали реалізацію м`яса курячого виробництва ТОВ «Комплекс Агромарс» та суб`єктів господарювання, що пов`язані з ним в розумінні ст. 1 Закону України «Про захист економічної конкуренції» на внутрішньому ринку України (дистриб`юторів, партнерів, оптовиків). У відповідь на це питання зазначити назву суб`єкта господарювання, його ідентифікаційний код та адресу реєстрації, адресу електронної пошти.

3. Чи розроблені (використовуються) типові форми договорів, угод тощо, які беруться за основу при оформленні правовідносин між покупцями зазначеними у пункті 1 цієї вимоги та Товариством? У разі позитивної відповіді на це питання - надати копії відповідних документів.

4. Чи передбачені Товариством будь-які штрафні санкції для покупців Товариства, в тому числі, за невиконання або неналежне виконання умов правочинів? У разі позитивної відповіді - надати перелік всіх можливих порушень, за які Товариством застосовуються такі штрафні санкції.

5. Чи застосовуються штрафні санкції Товариством та/або відшкодування збитків покупцями на користь Товариства протягом 2017-2018 років? У разі позитивної відповіді - надати перелік суб`єктів господарювання, до яких застосовувались штрафні санкції та/або які відшкодували збитки Товариства за невиконання умов правочинів у 2017-2018 роках, також зазначити, що передувало їх застосуванню.

6. Копії звітів про фінансові результати (Форма 2) Товариства за 2018 рік та за 2019 рік (одразу після його складання).

Одночасно у Вимозі 2 було зазначено, що відповідно до пунктів 13, 14, 15 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» неподання, подання інформації в неповному обсязі у встановлені терміни та подання недостовірної інформації Комітету є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, за яке передбачена відповідальність згідно зі статтею 52 Закону України «Про захист економічної конкуренції».

Строк надання відповіді, зазначений у Вимозі 2, становив 7 днів з дня її отримання.

Комітет отримав відповідь ТОВ «Комплекс «Агромарс» на Вимогу 2 листом від 30.01.2020 № 30-02/1 (вх. № 8-01/1250 від 03.02.2020).

Зокрема у п. 1 вказаної вище відповіді ТОВ «Комплекс Агромарс» зазначило, що не надало відповіді на вимогу Комітету у зв`язку з необхідністю обробити та підготувати великий обсяг інформації.

Місцевим господарським судом з оскаржуваного рішення Комітету також встановлено, що згідно з копією фрагмента ф. 8 на одержання рекомендованого листа, наданого АТ «Укрпошта», 29.11.2019 Пархоменко К.С. було отримано ще дев`ять поштових відправлень, що свідчить про те, що вказана особа продовжувала систематично отримувати пошту. Комітет погоджується з тим, що Вимога 1 була надіслана не на юридичну, а на фактичну адресу ТОВ «Комплекс Агромарс», відповідно до тієї, що значиться на офіційному бланку ТОВ «Комплекс Агромарс». Разом з тим, під час визначення адреси Комітет виходив із того, що всі попередні вимоги, які надсилались до Товариства в рамках дослідження ринку м`яса курячого, були надіслані саме на адресу: 07350, Київська обл., Вишгородський р-н, с. Гаврилівка. При цьому ТОВ «Комплекс Агромарс» надавало на них відповіді, а саме: на вимогу від 18.07.2019 № 126-29/01-9223 листом Товариства від 29.07.2019 № 77, на вимогу від 12.02.2019 № 126-29/01-1998 листами Товариства від 22.02.2019 № 44 та від 14.03.2019 № 14/03/19-1.

Оскаржуваним рішенням Антимонопольного комітету України № 13-р/тк від 11.08.2020 встановлено, що ТОВ «Комплекс Агромарс» не надано відповіді на вимогу державного уповноваженого у встановлений строк.

Доказів на підтвердження того, що ТОВ «Комплекс Агромарс» надало інформацію, яка вимагалась Антимонопольним комітетом України за вимогою від 22.11.2019 № 126-26.13/01-15401, у встановлені строки та в необхідних обсягах матеріали справи не містять; Крім того, зміст позовної заяви ТОВ «Комплекс Агромарс» свідчить, що позивач не заперечує факту отримання Вимоги 1 та Вимоги 2.

11.08.2020 тимчасовою адміністративною колегією Антимонопольного комітету України прийнято рішення № 13-р/тк «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу», яким визнано, що ТОВ «Комплекс Агромарс» вчинило порушення, передбачене пунктом 13 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді неподання інформації Антимонопольному комітету України на вимогу державного уповноваженого Антимонопольного комітету України від 22.11.2019 № 126-26.13/01-15401 у встановлений ним строк.

За порушення, зазначене в пункті 1 резолютивної частини цього рішення, накладено на ТОВ «Комплекс Агромарс» штраф у розмірі 500 000,00 грн.

Апеляційним господарським судом додатково встановлено наступне.

Листом № 133 від 12.03.2020 ТОВ «Комплекс Агромарс» повідомило Комітет, що лист № 126-26.13/01-15401 від 22.11.2019 (штрихкодовий ідентифікатор 814) за даними АТ «Укрпошта» було вручено в с. Гарилівка не 26.11.2019, а 07.12.2019; відповідно до наказу № 107КА/к-з від 28.11.2019 Пархоменко К.С. (яка отримала вказане поштове відправлення за довіреністю) звільнена за власним бажанням 28.11.2019.

Повідомлення про вручення поштового відправлення штрихкодовий ідентифікатор 814 (копія якого міститься у матеріалах справи) свідчить, що вказане поштове відправлення було отримано представником ТОВ «Комплекс Агромарс» за довіреністю 26.11.2019 (а. с. 94).

Крім того, листом від 21.01.2020 № 33-Т-575 (на № 126-26.13/01-591 від 15.01.2020) АТ «Укрпошта» повідомило Комітет, що подія про вручення листа штрихкодовий ідентифікатор 814 07.12.2019 та 02.01.2020 створена в автоматизованій системі реєстрованих поштових відправлень Укрпошти помилково, через недостатній досвід роботи працівника відділення поштового зв`язку Гаврилівка, 07350 на їй вказано. Разом з тим поінформовано, що корпоративний сайт є інформаційним ресурсом, який створений для покращення сервісу користувачів послуг поштового зв`язку України; відповідно до вищезазначеного, інформація про пересилання поштових відправлень, що зазначена на сайті Укрпошти не може слугувати належним доказом вручення поштових відправлень.

Причиною виникнення спору у цій справі стало питання щодо наявності чи відсутності підстав для скасування рішення Комітету.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Відповідно до частин 1, 4 статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Статтею 5 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" унормовано, що Антимонопольний комітет України здійснює свою діяльність відповідно до Конституції України, законів України "Про захист економічної конкуренції", "Про захист від недобросовісної конкуренції", цього Закону, інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до цих законів.

Конституція України у частині 2 статті 19 закріплює правило, згідно з яким органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 3 Закону України «Про Антимонопольний комітет України», основним завданням Антимонопольного комітету України є участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині: здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб`єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції; контролю за концентрацією, узгодженими діями суб`єктів господарювання та дотриманням вимог законодавства про захист економічної конкуренції під час регулювання цін (тарифів) на товари, що виробляються (реалізуються) суб`єктами природних монополій; сприяння розвитку добросовісної конкуренції; методичного забезпечення застосування законодавства про захист економічної конкуренції; здійснення контролю щодо створення конкурентного середовища та захисту конкуренції у сфері державних закупівель; проведення моніторингу державної допомоги суб`єктам господарювання та здійснення контролю за допустимістю такої допомоги для конкуренції.

Антимонопольний комітет України будує свою діяльність на принципах: законності; гласності; захисту конкуренції на засадах рівності фізичних та юридичних осіб перед законом та пріоритету прав споживачів (стаття 4 Закону України "Про Антимонопольний комітет України").

Положеннями статті 7 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» встановлено, що у сфері здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції Антимонопольний комітет України має такі повноваження, зокрема: розглядати заяви і справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та проводити розслідування за цими заявами і справами; приймати передбачені законодавством про захист економічної конкуренції розпорядження та рішення за заявами і справами, перевіряти та переглядати рішення у справах, надавати висновки щодо кваліфікації дій відповідно до законодавства про захист економічної конкуренції; розглядати справи про адміністративні правопорушення, приймати постанови та перевіряти їх законність та обґрунтованість; перевіряти суб`єкти господарювання, об`єднання, органи влади, органи місцевого самоврядування, органи адміністративно-господарського управління та контролю щодо дотримання ними вимог законодавства про захист економічної конкуренції та під час проведення розслідувань за заявами і справами про порушення законодавства про захист економічної конкуренції; при розгляді заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, проведенні перевірки та в інших передбачених законом випадках вимагати від суб`єктів господарювання, об`єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб і працівників, інших фізичних та юридичних осіб інформацію, в тому числі з обмеженим доступом.

Згідно з частинами 6, 7 статті 6 Закону України «Про антимонопольний комітет України» Антимонопольний комітет України і його територіальні відділення становлять систему органів Антимонопольного комітету України, яку очолює Голова Комітету; Антимонопольний комітет України, адміністративні колегії Антимонопольного комітету України, державні уповноважені Антимонопольного комітету України, адміністративні колегії територіальних відділень Антимонопольного комітету України є органами Антимонопольного комітету України.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про антимонопольний комітет України» у сфері здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції Антимонопольний комітет України має, зокрема, такі повноваження: при розгляді заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, проведенні перевірки та в інших передбачених законом випадках вимагати від суб`єктів господарювання, об`єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб і працівників, інших фізичних та юридичних осіб інформацію, в тому числі з обмеженим доступом.

Статтею 16 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» встановлено, що державний уповноважений Комітету має право при розгляді заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, проведенні перевірки та в інших передбачених законом випадках вимагати від суб`єктів господарювання, об`єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб і працівників, інших фізичних та юридичних осіб інформацію, в тому числі з обмеженим доступом.

Здійснення іншими органами державної влади повноважень Антимонопольного комітету України, передбачених пунктами 1 - 4 і 11 частини першої, пунктами 1, 2 і 4 частини другої, пунктами 11 - 13, 15 і 16 частини третьої цієї статті, не допускається (частина 4 статті 7 Закону України «Про Антимонопольний комітет України»).

Системний аналіз вищевказаних норм свідчить про виключність повноважень Комітету, зокрема, в частині визначення обсягу інформації, необхідної для розгляду справи.

При цьому закон не визначає певної форми витребування інформації, у зв`язку з чим його може бути здійснено в будь-якій письмовій формі, крім тієї, щодо якої є пряма заборона закону, з урахуванням, однак, того, що в разі заперечення суб`єктом господарювання факту отримання ним запиту про надання інформації орган Антимонопольного комітету України має подати господарському суду належні докази надсилання такого запиту. Відповідні докази мають свідчити про надіслання запиту за місцезнаходженням суб`єкта господарювання, визначеним згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, і про отримання його від підприємства зв`язку уповноваженою на це особою відповідно до Правил надання послуг поштового зв`язку.

Статтею 22 Закону «Про антимонопольний комітет України» визначено, зокрема, що: вимоги органу Антимонопольного комітету України, є обов`язковими для виконання у визначені ними строки, якщо інше не передбачено законом; невиконання вимог органу Антимонопольного комітету України тягне за собою передбачену законом відповідальність.

Статтею 22-1 цього ж Закону передбачено, що суб`єкти господарювання, інші юридичні особи, їх структурні підрозділи, філії, представництва, їх посадові особи та працівники зобов`язані на вимогу органу Антимонопольного комітету України подавати документи, предмети чи інші носії інформації, пояснення, іншу інформацію, в тому числі з обмеженим доступом та банківську таємницю, необхідну для виконання Антимонопольним комітетом України завдань, передбачених законодавством про захист економічної конкуренції та про державну допомогу суб`єктам господарювання.

Отже, вимога Комітету для суб`єктів господарювання є обов`язковою, ненадання інформації на яку є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, незалежно від суб`єктивного ставлення позивача щодо доцільності такої інформації для розгляду справи Комітетом.

Разом з цим, за змістом статті 35 Закону України «Про захист економічної конкуренції» саме на Комітет покладено обов`язок щодо здійснення збору та аналізу доказів необхідних для винесення рішення у справі.

Розгляд справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції починається з прийняттям розпорядження про початок розгляду справи та закінчується прийняттям рішення у справі (частина 1 статті 35 Закону України «Про захист економічної конкуренції»).

Згідно з частиною 1 статті 48 Закону України «Про захист економічної конкуренції» за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі про визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; накладення штрафу тощо.

Статтею 41 Закону України «Про захист економічної конкуренції» та п. 12 Правил розгляду заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції (далі - Правила розгляду справ), які затверджено розпорядженням Антимонопольного комітету України від 19.04.1994 № 5 визначено, що доказами у справі можуть бути будь-які фактичні дані, які дають можливість встановити наявність або відсутність порушення. Ці дані встановлюються такими засобами: поясненнями сторін і третіх осіб, поясненнями службових осіб та громадян, письмовими доказами, речовими доказами і висновками експертів. Усні пояснення сторін, третіх осіб, службових чи посадових осіб та громадян, які містять дані, що свідчать про наявність чи відсутність порушення, фіксуються у протоколі.

Пунктом 32 Правил розгляду справ встановлено, що у рішенні наводяться мотиви рішення, зазначаються встановлені органом Комітету обставини справи з посиланням на відповідні докази, а також положення законодавства, якими орган Комітету керувався, приймаючи рішення. Під час вирішення питання про накладення штрафу у резолютивній частині рішення вказується розмір штрафу. Резолютивна частина рішення, крім відповідних висновків та зобов`язань, передбачених статтею 48 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у необхідних випадках має містити вказування на дії, які відповідач повинен виконати або від яких утриматися для припинення порушення та усунення його наслідків, а також строк виконання рішення.

Пункт 13 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» визначає порушенням законодавства про захист економічної конкуренції неподання інформації Антимонопольному комітету України, його територіальному відділенню у встановлені органами Антимонопольного комітету України, головою його територіального відділення чи нормативно-правовими актами строки.

Відповідно до абзацу четвертого частини другої та частини шостої статті 52 Закону України «Про захист економічної конкуренції» за порушення, передбачені пунктами 9, 13-18 статті 50 цього Закону, накладаються штрафи у розмірі до одного відсотка доходу (виручки) суб`єкта господарювання від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за останній звітний рік, що передував року, в якому накладається штраф.

Враховуючи положення наведених норм чинного законодавства, а також встановлені фактичні обставини справи, Комітет у межах наданих йому повноважень мав право витребувати у ТОВ «Комплекс Агромарс» відповідну інформацію, а ТОВ «Комплекс Агромарс», зі свого боку, зобов`язане було надати таку інформацію у встановлений строк (наведена позиція узгоджується з висновком щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеним, зокрема, у постановах Верховного Суду від 27.03.2018 зі справи № 922/2274/17, від 19.06.2018 зі справи № 917/1410/17, від 23.04.2019 зі справи № 915/827/18).

Так, саме орган Антимонопольного комітету України визначає форму, спосіб та строк надання інформації, необхідної для виконання завдань, передбачених законодавством про захист економічної конкуренції.

Законодавство про захист економічної конкуренції не наділяє суб`єкта господарювання правом на власний розсуд вирішувати питання щодо форми, способу та доцільності витребування органом Антимонопольного комітету України інформації, необхідної для виконання завдань, передбачених законодавством про захист економічної конкуренції.

Неподання суб`єктом господарювання інформації на вимогу органу Комітету є актом невиконання конкретної заснованої на закону вимоги державного органу, що й тягне за собою встановлену чинним законодавством відповідальність.

Аналогічна правова позиція щодо відсутності законодавчих обмежень стосовно підстав витребування Антимонопольним комітетом України необхідної йому інформації викладена у постанові Верховного Суду від 26.09.2019 зі справи № 910/12393/18.

Відтак Комітет діяв у межах наданих повноважень щодо витребування у ТОВ «Комплекс Агромарс» відповідної інформації, а останній, в свою чергу, зобов`язаний був надати запитувану інформацію у встановлені строки.

Відповідно до статті 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції» заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено.

За результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі про: визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; припинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; зобов`язання органу влади, органу місцевого самоврядування, органу адміністративно-господарського управління та контролю скасувати або змінити прийняте ним рішення чи розірвати угоди, визнані антиконкурентними діями органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю; визнання суб`єкта господарювання таким, що займає монопольне (домінуюче) становище на ринку; примусовий поділ суб`єкта господарювання, що займає монопольне (домінуюче) становище на ринку; накладення штрафу; блокування цінних паперів; усунення наслідків порушень законодавства про захист економічної конкуренції, зокрема усунення чи пом`якшення негативного впливу узгоджених дій, концентрації суб`єктів господарювання на конкуренцію; скасування дозволу на узгоджені дії у разі вчинення дій, заборонених згідно із статтею 19 цього Закону; оприлюднення відповідачем за власні кошти офіційної інформації Антимонопольного комітету України чи його територіального відділення стосовно рішення, прийнятого у справі про порушення, в тому числі опублікування рішень у повному обсязі (за вилученням інформації з обмеженим доступом, а також визначеної відповідним державним уповноваженим, головою територіального відділення інформації, розголошення якої може завдати шкоди інтересам інших осіб, які брали участь у справі), у строк і спосіб, визначені цим рішенням або законодавством; закриття провадження у справі (частина 1 статті 48 Закону України «Про захист економічної конкуренції»).

Статтею 59 Закону України «Про захист економічної конкуренції» встановлено, що підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є: неповне з`ясування обставин, які мають значення для справи; недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; заборона концентрації відповідно до Закону України "Про санкції"; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов`язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв`язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача у справі. Якщо за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, у господарського суду немає правових підстав для задоволення позову.

Враховуючи встановлені у справі обставини, зокрема, що оскаржуваним рішенням Комітету № 13-р/тк від 11.08.2020 встановлено, що ТОВ «Комплекс Агромарс» не надало відповіді на вимогу державного уповноваженого у встановлений строк, повно і всебічно дослідивши обставини справи та надані учасниками справи докази, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком господарського суду першої інстанції, що доказів на підтвердження надання ТОВ «Комплекс Агромарс» інформації, яка вимагалась Антимонопольним комітетом України за вимогою від 22.11.2019 № 126-26.13/01-15401, у встановлені строки та в необхідних обсягах матеріали справи не містять, а відтак відсутні передбачені чинним законодавством підстави для скасування оспорюваного рішення Комітету.

За наведених підстав, з огляду на норми чинного законодавства, яке підлягає до застосування у спірних правовідносинах, колегія суддів апеляційної інстанції вважає вірним висновок місцевого господарського суду, що рішення Комітету «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу» № 13-р/тк від 11.08.2020 прийнято у межах, визначених законом повноважень.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що господарським судом першої інстанції не було взято до уваги відповідь ТОВ «Комплекс Агромарс» № 133 від 12.03.2020 з доданою до нього інформацією, яка розміщена на веб-порталі АТ «Укрпошта» про відстеження відправлення 814 та копію наказу № 107КА/к-з від 28.11.2019, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає таке.

ТОВ «Комплекс Агромарс» вказує, що згідно з інформацією, яка розміщена на веб-порталі АТ «Укрпошта» про відстеження відправлення 814, вказане відправлення прибуло у точку видачі/доставки 26.11.2019, а вручено особисто 07.12.2019; в свою чергу Пархоменко К.С. , яка нібито отримала це відправлення, 28.11.2019 була звільнена за власним бажанням, що підтверджується наказом № 107КА/к-з від 28.11.2019.

Як встановлено вище апеляційним господарським судом під час апеляційного перегляду з наявних у справі матеріалів, листом № 133 від 12.03.2020 ТОВ «Комплекс Агромарс» повідомило Комітет, що лист № 126-26.13/01-15401 від 22.11.2019 (штрихкодовий ідентифікатор 814) за даними АТ «Укрпошта» було вручено в с. Гарилівка не 26.11.2019, а 07.12.2019; відповідно до наказу № 107КА/к-з від 28.11.2019 Пархоменко К.С. (яка отримала вказане поштове відправлення за довіреністю) звільнена за власним бажанням 28.11.2019.

Однак, зазначені твердження ТОВ «Комплекс Агромарс» спростовуються повідомленням про вручення поштового відправлення штрихкодовий ідентифікатор 814 (копія якого міститься у матеріалах справи) яке свідчить, що вказане поштове відправлення було отримано представником ТОВ «Комплекс Агромарс» за довіреністю 26.11.2019.

Крім того, листом від 21.01.2020 № 33-Т-575 АТ «Укрпошта» повідомило, що подія про вручення листа (штрихкодовий ідентифікатор 814) 07.12.2019 створена в автоматизованій системі реєстрованих поштових відправлень Укрпошти помилково, через недостатній досвід роботи працівника відділення поштового зв`язку Гаврилівка, 07350 на їй вказано. Разом з тим поінформовано, що корпоративний сайт є інформаційним ресурсом, який створений для покращення сервісу користувачів послуг поштового зв`язку України; відповідно до вищезазначеного, інформація про пересилання поштових відправлень, що зазначена на сайті Укрпошти не може слугувати належним доказом вручення поштових відправлень.

Колегія суддів апеляційної інстанції також зазначає, що Правилами надання послуг поштового зв`язку, які визначають порядок надання послуг поштового зв`язку, права та обов`язки операторів поштового зв`язку і користувачів послуг поштового зв`язку та регулюють відносини між ними, визначено наступне.

Згідно з пунктом 2 названих Правил, вручення поштового відправлення, поштового переказу - виробнича операція, яка полягає у видачі поштового відправлення, виплаті коштів за поштовим переказом одержувачу; одержувач - адресат або особа, уповноважена ним на одержання поштового відправлення, коштів за поштовим переказом; повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу - повідомлення, яким оператор поштового зв`язку доводить до відома відправника чи уповноваженої ним особи інформацію про дату вручення реєстрованого поштового відправлення, виплати коштів за поштовим переказом та прізвище одержувача; штриховий кодовий ідентифікатор - штрихова позначка, побудована за певними правилами і призначена для автоматичної ідентифікації реєстрованих поштових відправлень.

Пунктами 89, 90 Правил надання послуг поштового зв`язку визначено, що реєстровані поштові відправлення вручаються, кошти за поштовими переказами виплачуються одержувачам за умови пред`явлення ними паспорта громадянина України, паспорта громадянина України для виїзду за кордон, військового квитка для військовослужбовця строкової служби, посвідчення народного депутата України, документа, що замінює паспорт, паспорта іноземного громадянина з візою або посвідки на постійне чи тимчасове проживання на території України іноземного громадянина, інших документів, що посвідчують особу згідно із законодавством. Адресат може уповноважити іншу особу на одержання адресованого йому поштового відправлення, коштів за поштовим переказом за довіреністю, що оформляється в установленому законодавством порядку. Довіреність на одержання поштового відправлення, коштів за поштовим переказом може бути посвідчена нотаріально, посадовою особою організації, в якій довіритель працює, навчається, перебуває на стаціонарному лікуванні, або за місцем його проживання. Після пред`явлення оригіналу довіреності її копія залишається в об`єкті поштового зв`язку.

Реєстровані поштові відправлення (крім рекомендованих), адресовані юридичним особам, видаються їх представникам, уповноваженим на одержання пошти, в об`єкті поштового зв`язку на підставі довіреності, оформленої в установленому порядку. Копія довіреності, засвідчена в установленому порядку, зберігається в об`єкті поштового зв`язку (пункт 96 Правил надання послуг поштового зв`язку).

Згідно з пунктом 105 Правил надання послуг поштового зв`язку одержання реєстрованого поштового відправлення, грошових коштів за поштовим переказом здійснюється за умови пред`явлення документів, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус, визначених законодавством. У разі отримання рекомендованого поштового відправлення одержувач власноруч зазначає прізвище та ставить свій підпис в книзі (на окремому аркуші) встановленого зразка. У разі отримання інших реєстрованих поштових відправлень, поштових переказів одержувач заповнює відповідний бланк повідомлення: зазначає найменування, серію та номер пред`явленого документа, дату одержання та ставить свій підпис.

З огляду на те, що в силу положень Правил надання послуг поштового зв`язку, видача поштового відправлення одержувачу здійснюється відділенням поштового зв`язку виключно за умови пред`явлення документів, що посвідчують особу, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що поштове відправлення (штрихкодовий ідентифікатор 814) було видано уповноваженій особі ТОВ «Комплекс Агромарс».

При цьому, пункти 89, 96, 105 Правил надання послуг поштового зв`язку виключають можливість отримання поштової кореспонденції неуповноваженою особою, а в матеріалах справи відсутні докази неналежного виконання посадовими особами ПАТ «Укрпошта» своїх обов`язків щодо вручення листа штрихкодовий ідентифікатор 814.

При цьому апеляційний господарський суд зауважує, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які свідчили б про те, що копія довіреності на ім`я Пархоменко К.С. , видана ТОВ «Комплекс Агромарс» є підробленою (сфальшованою), втрачена (чи іншим чином вибувала з володіння ТОВ «Комплекс Агромарс» чи фізичної особи Пархоменко К.С. ) чи була нечинною станом на 26.11.2019.

Щодо звільнення 28.11.2019 Пархоменко К.С. за власним бажанням згідно з наказом № 107КА/к-з від 28.11.2019, колегія суддів апеляційної інстанції зауважує, що звільнення Пархоменко К.С. відбулось після отримання нею 26.11.2019 листа (штрихкодовий ідентифікатор 814) Комітету.

Справжність підпису Пархоменко К.С. на повідомленні про вручення поштового відправлення (штрихкодовий ідентифікатор 814) ТОВ «Комплекс Агромарс» під сумнів не ставиться.

Невиконання чи неналежне виконання господарських зобов`язань АТ «Укрпошта», навіть якщо б останнє і мало місце (чого у цій справі позивачем не доведено, а під час розгляду справи не встановлено), не може бути підставою для звільнення суб`єкта господарювання від обов`язкових для виконання розпоряджень, рішень, вимог органу Антимонопольного комітету України та відповідальності за порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Крім того ТОВ «Комплекс Агромарс», надаючи відповідь на вимогу 2 Комітету, зокрема питання 1 (надати пояснення щодо ненадання Товариством відповіді на вимогу Комітету про надання інформації від 22.11.2019 № 126-26.13/01-15401), вказало, що не надало відповіді на вимогу Комітету у зв`язку з необхідністю обробити та підготувати великий обсяг інформації. Будь-яких інших підстав ненадання відповіді на Вимогу 1 Комітету, зокрема про неотримання цієї вимоги, її направлення за неналежною адресою, або її отримання 07.12.2019, ТОВ «Комплекс Агромарс» не вказувало.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі «Трофимчук проти України» Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча п. 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Згідно з пунктом 1) частини 1 статті 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (стаття 276 ГПК України).

Враховуючи встановлені у справі обставини та норми чинного законодавства, які підлягають до застосування у спірних правовідносинах, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення місцевого господарського суду у цій справі є законним та обґрунтованим і підстав для його скасування не вбачається; підстави для задоволенні апеляційної скарги - відсутні.

Судові витрати.

У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення апеляційної скарги витрати за подання апеляційної скарги у відповідності до статті 129 ГПК України покладаються на апелянта.

Керуючись статтями 74, 129, 269, 275, 276, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс Агромарс" на рішення Господарського суду міста Києва від 24.12.2020 у справі №910/14389/20 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 24.12.2020 у справі №910/14389/20 залишити без змін.

Справу №910/14389/20 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови виготовлений 16.03.2021.

Головуючий суддя О.В. Попікова

Судді О.О. Євсіков

В.А. Корсак