Господарський суд
Житомирської області
_______________________________________
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" березня 2021 р. м. Житомир Справа № 906/1477/20

Господарський суд Житомирської області у складі: судді Прядко О.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Світ вантажних запчастин"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бест-Лайн"

про стягнення 19743,90 грн

Процесуальні дії по справі.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Світ вантажних запчастин" звернулось до суду з вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Бест-Лайн" 19743,90 грн, із яких 8900,00 грн заборгованості за договором поставки № 8 від 14.12.2020, 890,00 грн штрафу, 1615,35 грн інфляційних, 799,57 грн 3 % річних, 7538,98 грн пені.

Ухвалою господарського суду від 21.12.2020 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Світ вантажних запчастин" залишено без руху та надано строк для усунення зазначених у ній недоліків.

05.01.2021 до суду від позивача надійшла уточнена позовна заява, відповідно до якої ТОВ "Світ вантажних запчастин" просить стягнути з ТОВ "Бест-Лайн" 17667,78грн, з яких: 9080,00грн основного боргу, 7763,49грн пені, 824,29грн 3% річних. Також просить стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір та судові витрати на правничу допомогу у сумі 775,00грн. До заяви додано копію договору поставки № 8 від 10.04.2016; копію видаткової накладної №493 від 07.07.2017 на суму 480,00грн; копію видаткової накладної №1005 від 14.12.2017 на суму 8600,00грн; копію акту звірки взаєморозрахунків між сторонами; опис вкладення в цінний лист та касовий чек про направлення примірника позовної заяви разом з додатками відповідачу; платіжний документ про сплату судового збору у розмірі 2102,00; розрахунок ціни позову, платіжний документ про сплату судових витрат на правничу допомогу у розмірі 775,00грн.

Ухвалою господарського суду від 11.01.2021 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Світ вантажних запчастин" судом прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

З метою перевірки отримання відповідачем копії ухвали направленої за адресою: 10002, м.Житомир, вул.Велика Бердичівська, 72, суд здійснив електронний запит та отримав витяг з сайту Укрпошта, з якого вбачається, що поштове відправлення, яке направлялось відповідачу, за вказаною у позовній заяві адресою ТОВ "Бест-Лайн", вручено 13.01.2021 (а.с. 52-53).

З метою уточнення адреси відповідача суд здійснив запит та отримав витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, зазначену на сайті Міністерства юстиції України, відповідно до якого встановлено, що зазначена в позовній заяві адреса відповідача є належною та відповідає інформації зазначеній на вказаному офіційному ресурсі (а.с. 31).

Враховуючи викладене суд вважає, що своєчасно та належним чином вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача про розгляд справи для реалізації ним права на судовий захист.

Відповідач у строк, встановлений ст.165 Господарського процесуального кодексу України, відзив на позов не подав. Поряд з цим, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній матеріалами відповідно до ч. 2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Позов мотивований неналежним виконанням Товариством з обмеженою відповідальністю "Бест-Лайн" умов договору поставки №8, що був укладений між сторонами 10.04.2016.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що останнім було виконано умови договору у повній мірі та поставлено відповідачу товару (автозапчастини) на суму 9080,00грн, в свою чергу відповідач свої зобов`язання за договором щодо оплати отриманого товару належним чином та у повній мірі не виконав, внаслідок чого позивач був змушений звернутись до суду з вимогою про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 9080,00 грн.

За несвоєчасне виконання грошового зобов`язання позивачем на підставі ч.2 ст. 625 ЦК України заявлено до стягнення з відповідача 824,29грн 3% річних та з посиланням на п.10.2 договору - 7763,49грн пені.

Відповідач в порядку ст.ст.165,251 ГПК України письмового відзиву на позовну заяву не надав.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

10.04.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Світ вантажних запчастин" (постачальник/позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Бест-Лайн" (покупець/відповідач) укладено договір поставки №8 (а.с.9), за умовами якого постачальник протягом дії договору поставляє покупцю товар (зокрема, запчастини до автомобілів тощо - надалі "Товар") окремими партіями в асортименті (за номенклатурою, в кількості та за цінами, що остаточно погоджуються сторонами в рахунках та/або накладних (в тому числі, замовлених на поставку), які є невід`ємною частиною Договору, а Покупець зобов`язаний приймати товар та оплачувати його на встановлених договором умовах (п.1.1 договору).

Загальна сума Договору складає суму вартості всіх поставлених партій товару протягом кожного календарного року його дії. Остаточна загальна сума договору визначається в кінці кожного календарного року на підставі сум, зазначених в накладних (п.1.2 договору).

Згідно з п.2.1 договору, договір вступає в дію з моменту його підписання та діє до 31 грудня 2016 року включно. У разі небажання продовжувати договірні обов`язки, сторона повідомляє про це іншу сторону рекомендованим листом за три тижні. У разі відсутності такого повідомлення - строк дії договору щорічно автоматично подовжується до 31 грудня кожного наступного року включно і в такому разі сторони не зобов`язані підписувати будь-які додаткові угоди.

За будь-яких обставин договір продовжує діяти до повного виконання сторонами прийнятих на себе зобов`язань та проведення остаточних взаєморозрахунків (п.2.2 договору).

За умовами п.3.1 договору, постачальник поставляє покупцеві товар окремими партіями на умовах: EXW у місті Житомир або СРТ чи FCA у вказаний пункт відповідно до Міжнародних правил Інкотермс 2000", про що вказується у накладній або у інший спосіб.

Сторони також можуть у кожному конкретному випадку окремо обумовити строки і порядок оплати вартості доставки (п.3.2 договору).

Згідно з п.5.1 договору, ціни на товар остаточно визначаються сторонами в накладних на момент поставки партії товару.

Відповідно до п.6.1 договору покупець зобов`язаний повністю розрахуватись за кожну отриману партію товару в залежності від умови її оплати наступним чином:

п.6.1.1. при поставці із 100% передплатою - відповідно до виставленого постачальником рахунка за умови надходження всієї суми на банківський рахунок постачальника до відпуску товару по накладній;

п.6.1.2. при поставці з оплатою за фактом отримання товару" (якщо товар відпущений з відстрочкою платежу, а строк розрахунків в накладній не зазначений) - протягом трьох банківських днів з моменту прийняття покупцем зазначеної партії на суму, вказану в накладній;

п.6.1.3. при поставці на умовах товарного кредиту - не пізніше терміну в 3 (три ) календарних дні з дня одержання товару на суму, вказану в накладній. При цьому кредит Покупця не повинен перевищувати 20000 (двадцять тисяч) гривень, а порядок нарахування суми проценту визначається в п.п. 6.2, 6.3 Договору у випадку несвоєчасної сплати товару.

Пунктом 6.3. договору встановлено, що нарахування процента здійснюється постачальником шляхом передачі покупцеві рахунка, в якому вказана сума процента, що підлягає сплаті.

Згідно з п.8.1.1 підтвердженням прийому товару є:

для умов EXW-підпис уповноваженого представника Покупця в накладній на отримання матеріальних цінностей;

для умов CPT, FCA - підпис в довіреності або інформування Постачальника факсом, телефоном (електронною поштою) про одержання товару. Відсутність такого інформування протягом 2 діб з моменту фактичного отримання товару - означає прийом товару без зауважень.

Згідно з п.10.1 договору за порушення умов договору сторони несуть взаємну цивільно-правову відповідальність, передбачену чинним законодавством України.

У випадку прострочення покупцем оплати товару, він на вимогу постачальника сплачує останньому суму боргу, а також пеню, що нараховується на несплачену суму за весь період прострочення платежу за подвійною обліковою ставкою НБУ, що діяла в цей період (п.10.2 договору).

На виконання умов укладеного договору позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 9080,00грн, що підтверджується підписаними обома сторонами видатковими накладними №1005 від 14.12.2017 на суму 8600,00грн та №493 від 07.07.2017 на суму 480,00грн (а.с.40-41).

Відповідач в порушення взятих на себе зобов`язань оплату за отриманий товар за Договором №8 від 10.04.2016 не здійснив.

Внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх договірних зобов`язань у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем в розмірі 9080,00грн, що також підтверджується Актом звіряння розрахунків станом на 29.12.2020, підписаним та скріпленим печатками обох сторін (а.с.42).

За несвоєчасне виконання відповідачем грошового зобов`язання за договором позивач, на підставі ст. 625 ЦК України, нарахував до стягнення з відповідача 824,29грн 3% річних та з посиланням на п.10.2 договору - 7763,49грн пені.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку

Статтею 11 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 627 ЦК України та ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч.1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як встановлено судом, правовідносини між сторонами виникли на підставі договору №8 від 10.04.2016, який за своєю природою є договором поставки.

Частинами першою і другою ст. 712 ЦК України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 ЦК України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Судом встановлено факт виконання позивачем свого зобов`язання щодо поставки товару, що вказує на необхідність виконання відповідачем обов`язку щодо оплати товару у повному обсязі.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Аналогічна норма закріплена і в статті 526 Цивільного кодексу України.

За нормами ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших умов, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

За таких обставин, вимога позивача в частині стягнення основного боргу в сумі 9080,00 грн є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Розглянувши вимоги позивача про стягнення з відповідача 3 % у розмірі 824,29грн та 7763,49грн пені, суд враховує наступне.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Наведені норми свідчать, що за порушення грошового зобов`язання боржник на вимогу кредитора, зобов`язаний сплатити неустойку (штраф, пеню).

Частинами 1 та 3 статті 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 10.2 договору сторони встановили, що у випадку прострочення покупцем оплати товару, він на вимогу постачальника сплачує останньому суму боргу, а також пеню, що нараховується на несплачену суму за весь період прострочення платежу за подвійною обліковою ставкою НБУ, що діяла в цей період.

Відповідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з розрахунком позивача (а.с.37-38) 3% річних у загальній сумі 824,29грн та пеню у загальній сумі 7763,49грн нараховано за періоди з 07.07.2017 до 14.12.2020 за накладною №493 від 07.07.2017 та з 14.12.2017 до 14.12.2020 за накладною №1005 від 14.12.2020.

За умовами п.6.1. договору при поставці з оплатою за фактом отримання товару" (якщо товар відпущений з відстрочкою платежу, а строк розрахунків в накладній не зазначений) покупець зобов`язаний повністю розрахуватись протягом трьох банківських днів з моменту прийняття покупцем зазначеної партії на суму, вказану в накладній.

У випадку прострочення покупцем оплати товару, він на вимогу постачальника сплачує останньому суму боргу, а також пеню, що нараховується на несплачену суму за в е с ь п е р і о д п р о с т р о ч е н н я платежу за подвійною обліковою ставкою НБУ, що діяла в цей період (п.10.2 договору).

Судом встановлено, що позивачем невірно визначено дату початку виникнення заборгованості та відповідно виникнення права на нарахування 3% річних та пені щодо кожної з видаткових накладних.

Статтею 253 ЦК України передбачено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Виходячи зі змісту зазначених норм, початком для нарахування пені за прострочення виконання зобов`язання буде день, наступний за днем, коли воно мало бути виконано; тобто пеня має бути розрахована з наступного дня після спливу строку оплати до дня виконання грошового зобов`язання або до відповідного числа відповідного місяця.

Позивач датою початку періоду нарахування 3% річних та пені визначив дату видаткових накладних. Однак, третій банківський день після підписання сторонами видаткових накладних припадає на 12.07.2017 та на 19.12.20017 відповідно, тому початковою датою періоду нарахування 3% річних та пені буде 14.07.2017 та 20.12.2017 відповідно, кінцевою 14.12.2020 (дата визначена позивачем у розрахунку).

Перевіривши розрахунок 3% річних, із врахуванням п.6.1 договору та дати прострочення оплати, починаючи з 13.07.2017 до 14.12.2020 від суми боргу 480,00грн та з 20.12.2017 до 14.12.2020 від суми боргу 8600,00грн, суд встановив, що до стягнення з відповідача підлягає сума 819,85грн 3% річних, а не заявлена позивачем сума 824,29грн. Відтак, вимога позивача про стягнення 3% річних підлягає до задоволення частково у розмірі 819,85грн. З огляду на наведене, 4,44грн 3% річних є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Перевіривши розрахунок пені, із врахуванням п.10.2 договору та дати прострочення оплати, починаючи з 13.07.2017 до 14.12.2020 від суми боргу 480,00грн та з 20.12.2017 до 14.12.2020 від суми боргу 8600,00грн, суд встановив, що до стягнення з відповідача підлягає сума 7721,34грн пені, а не заявлена позивачем сума 7763,49грн. Відтак, вимога позивача про стягнення пені підлягає до задоволення частково у розмірі 7721,34грн. З огляду на наведене, 42,15грн пені є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Згідно із ч. 2, 3 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 4 ст. 13 ГПК України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ч. 1ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідач не подав суду доказів, які б спростовували доводи позивача, натомість позивач обґрунтував свої позовні вимоги належними та достатніми доказами.

Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у розмірі 17621,19грн, з яких: 9080,00грн основного боргу, 819,85грн 3% річних та 7721,34грн пені. В решті позову суд відмовляє.

Щодо розподілу судових витрат

Судовий збір, в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача 775,00грн. витрат на професійну правничу допомогу суд констатує таке.

Обґрунтовуючи вимогу про відшкодування витрат на оплату послуг адвоката, позивач долучив до матеріалів справи копію платіжного доручення №499 від 16.12.2020 про сплату 775,00грн. ФОП Черткову В.О. з призначенням платежу "попередня оплата за юридичні послуги згідно рахунку №1 від 15.12.2020".

Відповідно до статті 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 8 ст. 129 ГПК України встановлено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (ч. 1 ст. 16 ГПК України).

Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ч.2 ст. 16 ГПК України).

Пунктом 1 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що адвокат - це фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги (ч.1 ст.26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

З платіжного доручення №499 від 16.12.2020, яке надане на підтвердження сплати ТОВ "Світ вантажних запчастин" ФОП Черткову В.О. 775,00 грн., неможливо однозначно стверджувати, що кошти сплачені саме за надання правових послуг у даній справі.

Сума таких витрат не була зазначена позивачем у попередньому (орієнтовному) розрахунку судових витрат.

З урахуванням викладених обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав для покладення на відповідача витрат позивача на професійну правничу допомогу, а тому такі витрати в сумі 775,00 грн суд залишає за позивачем.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Світ вантажних запчастин" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бест-Лайн" про стягнення 17667,78 грн задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Бест-Лайн" (10002, м.Житомир, вул. Велика Бердичівська, 72, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Світ вантажних запчастин" (10001, м.Житомир, проспект Незалежності,188, ):

- 9080,00грн основного боргу,

- 819,85грн 3% річних,

- 7721,34грн пені,

- 2096,46грн судового збору.

2. В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 12.03.21

Суддя Прядко О.В.

Віддрукувати:

1 - в справу

2,3 - сторонам - рек.