ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.03.2021 року м.Дніпро Справа № 904/4374/20

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Верхогляд Т.А. (доповідач)

суддів: Білецької Л.М., Вечірка І.О.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Виробничо-торговельної корпорації "Дитинство" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 19.10.2020 року у справі №904/4374/20 (суддя Ліпинський О.В.)

за позовом Комунального підприємства "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради, м.Дніпро

до Виробничо-торговельної корпорації "Дитинство", м. Дніпро

про стягнення заборгованості в розмірі 70 439, 42 грн,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 19.10.2020 року у справі №904/4374/20 позов задоволено.

Стягнуто з Виробничо-торговельної корпорації "Дитинство" (49000, м. Дніпро, вул. Олександра Поля, 97, ) на користь Комунального підприємства "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради (49101, м. Дніпро, вул. Троїцька, 21-А, ) заборгованість за перевищення допустимих концентрацій забруднюючих речовин в розмірі 70 439,42 грн. та 2102,00 грн. витрат зі сплати судового збору.

Рішення мотивовано тим, що позивачем відповідно до п.3.17 договору №3962 від 26.08.2015 року з надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення проведено перевірку якості стічних вод, які відповідач скидає в каналізацію, про що складено акти відбору проб стічних вод від 16.01.2018 року та від 11.04.2018 року.

За результатами аналізу відібраних проб виявлено перевищення допустимої концентрації забруднюючих речовин у стічних водах відповідача по завислим речовинам, сульфатам, азоту амонійному, залізу та БКС-5 (на випуску №1) та по завислим речовинам, сульфатам, азоту амонійному, БКС-5, залізу та ортофосфатам (на випуску №2).

У зв`язку з виявленими порушеннями, позивачем здійснено розрахунки величини плати за скид стічних вод з понаднормативними забрудненнями на суму 25 155, 00 грн. та 45 284, 42 грн. відповідно, виставлені рахунки № 23277 від 27.03.2018 року, № 56810 від 30.06.2018 року, які не сплачені і стягнення за якими є предметом даного спору.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку.

В обгрунтування апеляційної скарги зазначає на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків, викладених у рішенні, обставинам справи.

Зокрема, скаржник вказує, що суд не звернув увагу на те, що дії позивача щодо методики відбору проб стічних вод, виконання встановлених вимог по транспортуванню цих проб до лабораторії (освітлення,температура) не відповідають вимогам, визначеним Національним стандартами України ДСТУ ISO 5667-10-2005 "Настанови щодо відбирання проб стічни: вод" та ДСТУ ISO 5667-3-2001 "Настанови щодо зберігання та поводження з пробами" та Правилами приймання стічних вод підприємств у систему каналізації м Дніпропетровська, які затверджені рішенням виконкому Дніпропетровської міської ради № 129 від 19.02.2015 року; що суттєво вплинуло на результати визначення.

Просить рішення господарського суду Дніпропетровської області від 19.10 2020 року по справі № 904/4374/20 скасувати, прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу у позовних вимогах у повному обсязі .

У відзиві на апеляційну скаргу позивач спростовує її доводи та просить суд залишити оскаржуване рішення без змін як законне та обгрунтоване.

Положенням ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Відповідно до ч.5 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За приписами ч.10 ст.270 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 8 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 16.11.2020 року було відкрито апеляційне провадження в порядку письмового провадження.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав:

З матеріалів справи вбачається, що 26.08.2015 року між Комунальним підприємством "Дніпроводоканал" Дніпропетровської міської ради (далі - водоканал, позивач) та Виробничо-торгівельною корпорацією "Дитинство" (далі - абонент, відповідач) укладено договір №3962 про надання послуг з централізованого питного водопостачання та водовідведення (далі - договір) (а.с.8-12).

Відповідно до п.3.15 Договору визначено, що абонент, на балансі якого знаходяться мережі водовідведення, несе відповідальність за порушення норм щодо кількості та концентрації шкідливих речовин в стічних водах, які скидають до вказаних мереж субабоненти, орендарі, суборендарі. Допустимі концентрації шкідливих речовин в стічних водах встановлені рішенням виконкому Дніпропетровської міської ради №129 від 19.02.2015 "Про затвердження Правил приймання та скиду (водовідведення) стічних вод підприємств у систему каналізації м. Дніпропетровська" та наводяться в додатку № 4 до договору.

Пунктом 3.16 Договору передбачено, що нарахування проводяться по нормативу плати за очищення 1 куб.м. стічних вод з вмістом забруднень у межах допустимих концентрацій (НП), обсягом скинутих понаднормативно забруднених стічних вод (Vпз) та коефіцієнтом кратності (Кк), який враховує рівень небезпеки скинутих забруднень для технологічних процесів очищення стічних вод та екологічного стану водойми.

Згідно з п. 3.17 Договору абонент зобов`язаний подавати водоканалу звіт про якісний склад стічних вод, що він скидає до каналізації за формою, наведеною в додатку №5 договору, не пізніше одного місяця після закінчення кварталу року, в якому надавалися послуги за договором.

Для визначення вмісту забруднень у стічних водах використовуються як дані лабораторії водоканалу, так і результати вибіркового контролю, виконаного лабораторіями місцевих органів Держсанепіднагляду, охорони навколишнього природного середовища або іншими лабораторіями, акредитованими у даній галузі (п. 3.18 договору).

За умовами пункту 3.19 договору плата за скид понаднормативних забруднень стягується за весь об`єм стічних вод, скинутих абонентом протягом календарного місяця, коли було зафіксоване перевищення допустимих концентрацій. У випадку повторного встановлення факту перевищення ДК забруднюючих речовин - три календарних місяця (місяця, у якому відібрана проба і було зафіксовано перевищення ДК, та двох попередніх).

Відповідно до п. 9.1 договору, даний договір набирає чинності з моменту підписання сторонами та скріплення печатками, і в частині надання послуг діє до 26.08.2018 року, а в частині їх оплати - до повного виконання.

Усі правовідносини, що виникають з договору та не врегульовані ним, регламентуються відповідними нормами законодавства України, зокрема, Правилами №190, Інструкцією №37, Правилами №37 тощо, а також застосовуваними до таких правовідносин звичаями ділового обороту на підставі принципів добросовісності, розумності та справедливості (п. 9.2 договору).

Судом встановлено, що 16.01.2018 року та 11.04.2018 року представниками позивача з метою здійснення контролю якості стічних вод здійснено відбір проб стічних вод на об`єкті водокористування відповідача про що складено акти відбору стічних вод (а.с. 22, 27). Відбір проб в обох випадках здійснено з контрольних колодязів № 1 та № 2.

Відповідно до пункту 7.1 Правил приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації м. Дніпропетровська, затверджених рішенням міської ради № 129 від 19.02.2015 року (далі-Правила 129) https://vodokanal.dp.ua/inf/pravila_skidu_new_2015.pdf, підприємства зобов`язані здійснювати контроль за кількістю та якістю стічних вод, які вони скидають до системи міської каналізації. Перелік забруднень, на наявність яких провадиться аналіз, та періодичність контролю встановлюються Водоканалом.

Згідно пунктів 7.8, 7.9. Правил 129, Водоканал здійснює контроль за якістю стічних вод, що скидають підприємства згідно плану - графіка, затвердженого керівником Водоканалу. Для визначення вмісту забруднень у своїх стічних водах підприємства можуть використовувати як дані лабораторії Водоканалу, так і результати вибіркового контролю, виконаного іншими лабораторіями, атестованими у даній галузі. Надалі ці результати підприємства можуть використовувати для з`ясування причин надходження забруднень у міські каналізаційні мережі та усунення порушень.

При відборі проб на випусках стічних вод підприємство повинно забезпечити присутність своїх представників: відповідальну особу за стан каналізаційних мереж, слюсаря для відкриття кришки колодязя та інших. 3 метою контролю якості стічних вод підприємств Водоканал здійснює відбір разових (контрольних) проб. Ці проби характеризують склад та властивості стічних вод і відповідність фактичних концентрі цій забруднюючих речовин допустимим. Виявлені в цих пробах перевищення ДК забруднюючих речовин у стічних водах є підставою для нарахування плати за скид понаднормативних забруднень. (п.п. 7.10, 7.11. Правил 129).

Пунктом 7.12 Правил 129 передбачено, що відбір разових проб стічних вод підприємств виконується представниками Водоканалу, що фіксується у актах (Додатки 3, 5), які підписують як представник Водоканалу, так і представник підприємства. В акт відбору проб (додаток 5) обов`язково заносяться дані про попередню обробку проби (консервування). Акти складаються у двох примірниках - для Водоканалу та підприємства. Обов`язково робиться примітка про отримання підприємством свого екземпляра акту. У разі відмові підписати акт представником підприємства останній підписується представниками Водоканалу із зазначенням прізвища представника підприємства, який відмовився підписати акт. Такий акт має юридичну силу і є підставою для нарахування плати за скид понаднормативних забруднень (у разі виявлення перевищення ДК).

Відповідно до пункту 3.18. Договору та п. 7.6 Правил 129, для визначення вмісту забруднень у стічних водах Підприємств використовуються як дані лабораторії Водоканалу, так і результати вибіркового контролю, виконаного лабораторіями місцевих органів Держсанепіднагляду, охорони навколишнього природного середовища або іншими лабораторіями, акредитованими у даній галузі акредитації.

За результатами проведеного аналізу проб, відібраних 16.01.2018 року, оформлених Протоколом вимірювань показників складу та властивостей стічних вод, встановлено перевищення допустимої концентрації по завислим речовинам, азоту амонійному, залізу, ортофосфатам, ХСК та БКС-5 у стічній воді підприємства на випуски №1 (Червона лінія) та по завислим речовинам, азоту амонійному, нафтопродуктам, залізу, ортофосфатам, ХСК та БКС-5 у стічній воді підприємства на випуски № 2 (Біля забору) (а.с.23).

Результатами проведеного аналізу проб, відібраних 11.04.2018 року, які оформлені Протоколом вимірювань показників складу та властивостей стічних вод, встановлено перевищення допустимої концентрації забруднюючих речовин у стічних водах відповідача по завислим речовинам, сульфатам, азоту амонійному, залізу та БКС-5 (на випуску №1) та по завислим речовинам, сульфатам, азоту амонійному, БКС-5, залізу та ортофосфатам (на випуску №2) (а.с.28).

Апелянт стверджував про порушення позивачем методики відбору проб стічних вод, вимог по транспортуванню цих проб до лабораторії, що суттєво вплинуло на результати визначення.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Так, відповідач вказує, що перед відбором проб не було видалено мул. окалину бактеріальну плівку, пробу відібрано за відсутності турбулентної течії, з мулу, тощо. Як зазначалось вище, при відборі проб стічної води 16.01.2018 року та 11.04.2018 року представниками складалися акти відбору проб стічних вод (а.с.22,27). З вказаних актів вбачається, що проби відібрано з контрольних колодязів двох каналізаційних випусків з дотриманням національних стандартів та Правил 129. Акти підписано представником відповідача без будь яких зауважень щодо порядку проведення відбору проб, видалення мулу, окалини, бактеріальної плівки, про наявність яких зазначає апелянт.

Стосовно показника ХСК, про порушення відбору якого вказує апелянт, то по даному інгредієнту позивачем не було виявлено ніяких перевищень. Щодо показника БСК-5, то згідно актів відбору проб для транспортування відібраних проб позивач використовував сумку-холодильник і іншого скаржником не доведено.

Щодо посилань відповідача на те, що відбір проб по завислим речовинам, нафтопродуктам, БСК-5, ХСК не проводився в окремий посуд, слід зазначити наступне:

- позивач зазначав, що у відповідності до п.2.9. "Інструкції про порядок відбору проб для контрою якості стічних вод підприємств", яка є додатком 4 до Правил 129 відбір проб проводиться згідно КНД 211.1.0.009-94 та ДСУ ISO 5667-1-2005 для показників, що підлягають вимірюванню, використовується наступна тара:

- для завислих речовин - пластик 2 л.

- для БСК-5 -скло - 0,5 л.;

- для ХСК -скло - 0,5 л.;

- для нафтопродуктів - скло 0,1 л.

Як вбачається з актів відбору проб позивач для відбору проб використовував окрему тару для кожного показника, як то наведено в таблиці 1 додатку 4 до Правил 129, а не одну тару, як стверджує відповідач. Щодо тари також відповідач в актах жодних зауважень при підписанні актів не зазначав.

Стосовно показника pH, то по даному показнику не було виявлені перевищення, в зв`язку з чим доводи апелянта з приводу даного показника також відхиляються колегією суддів.

Щодо доводів скаржника про те, що проби були зібрані при недотриманні вимог щодо освітлення та температури, то зауважень з даного приводу в актах відповідачем не зазначено і вважати такі доводи обґрунтованими підстави відсутні.

Відповідач стверджує, що в супереч положенням Правил 129 позивачем не відібрано контрольну пробу. Відповідно до п.7.11. Правил 129 з метою контролю якості стічних вод підприємств Водоканал здійснює відбір разових (контрольних) проб.

Згідно з п. 7.14 Правил 129 за призначенням з разової (контрольної) проби виконують основний, паралельний та арбітражний аналізи. Основний аналіз виконує лабораторія водоканалу. Паралельний аналіз виконує підприємство у будь-якій лабораторії, тестованій у даній галузі (або у своїй лабораторії при її наявності). Проби відбираються за одночасною присутністю представників Водоканалу та підприємства. В актах (додатки 3, 5) робиться примітка про відбір проб для виконання паралельного аналізу.

Відповідно до п. 2.3.4. Правил 129 підприємства мають право організовувати виконання паралельних та арбітражних аналізів своїх стічних вод у лабораторії, яка атестована у даній галузі.

Згідно п.7.15. Правил 129 усі витрати, пов`язані з проведення арбітражного аналізу, здійснює підприємство (за його ініціативою та у лабораторії, яка атестована у даній галузі).

З аналізу вищевикладених положень Правил 129 вбачається, що відібрання проби як для паралельного, так і для арбітражного аналізу під час проведення відбору здійснюється Водоканалом в обов`язковому порядку, але за умови виявлення бажання Абонента.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема актів відбору проб, позивач відібрав разову (контрольну) пробу для проведення основного аналізу. Зауважень щодо проведення паралельного та арбітражного аналізу відповідач в актах не зазначив.

Відповідно до ч. ч. 1-4 ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За змістом ст.ст. 74, 76 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 статі 77 ГПК України визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Доводи скаржника про допущені порушення зі сторони позивача належними та допустимими доказами не підтверджені, є необгрунтованими та безпідставними.

Судом встановлено, що у зв`язку з виявленими порушенням позивачем здійснено розрахунки величини плати за скид стічних вод з понаднормативними забрудненнями на суму 25 155, 00 грн. та 45 284, 42 грн. відповідно (а.с. 25, 30). На час розгляду справи вказані рахунки не сплачено.

Пунктом 3.19. Договору від 07.08.2015 року визначено, що плата за скид понаднормативних забруднень стягується за весь об`єм стічних вод, скинутих абонентом протягом календарного місяця, коли було зафіксоване перевищення допустимих концентрацій. У випадку повторного встановлення факту перевищення ДК забруднюючих речовин - три календарних місяця (місяця, у якому відібрана проба і було зафіксовано перевищення ДК, та двох попередніх).

Оскільки встановлене позивачем 11.04.2018 року перевищення ДК забруднюючих речовин є повторним (після виявлення перевищення в січні 2018 року), враховуючи умови п. 3.19. Договору, позивач обґрунтовано провів розрахунок за вказаним фактом перевищення за три місяці - лютий, березень, квітень 2018 року.

Таким чином, відповідач має заборгованість перед позивачем в розмірі 70 439,42 грн.

Відповідно до п. 3 частини першої ст. 44 Водного кодексу України, водокористувачі зобов`язані дотримувати встановлених нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин та встановлених лімітів забору води, лімітів використання води та лімітів скидання забруднюючих речовин, а також санітарних та інших вимог щодо впорядкування своєї території.

Згідно з п.п. 2.1.3. та 2.4.5. Правил 129, водоканали мають право пред`являти підприємствам у встановленому порядку рахунки за скид понаднормативних забруднень із застосуванням нормативу плати за очищення та коефіцієнту кратності, який враховує рівень небезпеки скинутих забруднені при порушенні Правил приймання.

З огляду на встановлені судом обставин, враховуючи приписи чинного законодавства, а також умови укладеного сторонами договору, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про задоволення позову.

Доводи оскаржуваного рішення апелянт не спростував. Апеляційна скарга не доведена і задоволенню не підлягає. Судові витрати за її розгляд покладаються на скаржника відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 269, 275, 276, 281 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 19.10.2020 року у справі №904/4374/20 залишити без змін.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на Виробничо-торговельну корпорацію "Дитинство".

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків передбачених ч.3 ст.287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Т.А. Верхогляд

Суддя Л.М. Білецька

Суддя І.О. Вечірко