ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.03.2021 Справа № 904/5945/20

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерпайп Ніко Тьюб», м. Нікополь

До: Приватного акціонерного товариства «НПО Дніпропрес», м. Дніпро

Про: стягнення 1 030 860,00 грн.

Суддя Васильєв О.Ю.

Секретар судового засідання Броян А.Р.

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від позивача: не з`явився;

Від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

ТОВ «Інтерпайп Ніко Тьюб» (позивач) звернувся до суду з позовом до ПрАТ «НПО Дніпропрес» (відповідач) про стягнення 1 030 560,00 грн. ( в т.ч.: 409 860, 00 грн. - пеня та 621 000, 00 грн. - штраф) штрафних санкцій за порушення термінів виконання робіт за договором підряду №20180575 від 19.09.18р. (укладеним між сторонами).

Ухвалою суду від 09.11.20 р. відкрите провадження у справі за правилами загального позовного провадження .

ПрАТ «НПО Дніпропрес» (відповідач) своїм правом на подання до суду відзиву на позов не скористався , про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі був повідомлений належним чином (про що свідчать явка повноважного представника до судового засідання 09.02.21 р. та наявні в матеріалах справи поштові повідомлення про вручення відповідачу 15.01.21р., 19.01.21р. копій ухвал суду про відкладення розгляду справи, а.с.45, 47-48)

08.02.21р. до канцелярії суд від позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог у зв`язку з частковою оплатою відповідачем штрафу в сумі 234 117, 65 грн., в якій він просив стягнути з відповідача 409 860, 00 грн. - пені та 386 882, 35 грн. - штрафу.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

19.09.18р. між ТОВ «Інтерпайп Ніко Тьюб» (замовник) та ПРАТ «НПО Дніпропрес» (виконавець) укладено договір підряду на виконання робіт №20180575 , відповідно до умов якого виконавець зобов`язався виконати роботу за завданням замовника, а замовник зобов`язався прийняти та оплатити виконану роботу (п.1.1. договору). В п.2.1. договору сторони погодили, що роботи виконуються виконавцем згідно специфікацій (додатків), які є невід`ємною частиною договору.

Згідно п.11.2. договору за порушення підрядником з власної вини термінів виконання робіт підрядник зобов`язаний сплатити замовнику пеню в розмірі 1% від вартості невиконаних робіт за кожний день затримки виконання робіт, а в разі прострочення виконання робіт більш ніж на 30 робочих днів підрядник зобов`язаний сплатити замовнику крім пені штраф у розмірі 15% від вартості прострочених робіт; пеня нараховується за весь період прострочення (а.с.9-11).

Відповідно до Специфікації № 2 від 14.02.19р. виконавець за завданням замовника протягом 120 календарних днів з моменту підписання сторонами накладної на відпуск матеріалів, перерахування 30% передоплати і надання технічного завдання із зазначенням переліку ремонтних робіт, зобов`язався виконати:

№ п/пНайменування робітГОСТ, кресленняШт.Ціна за од. в грн. без ПДВВартість в грн. без ПДВ
1Капітальний ремонт робочої кліті ч. 0-15259 з виготовленням комплектуючих0-1525913 450 000,003 450 000,00
Разом3 450 000,00
Сума ПДВ 20%690 000,00
Загальна вартість послуг4 140 000,00
(а.с.13).

З матеріалів справи вбачається, що 19.02.19 р. виконавцем було надано рахунок-фактура №2/2М на оплату 30% передплати в сумі 1 242 000,00 грн. з ПДВ. (а.с.14)

25.02.19 р. замовником платіжним дорученням № 1985 було перераховано виконавцеві передплату 30% в сумі 1 242 000, 00 грн. з ПДВ. (що підтверджується відповідною банківською випискою, а.с.15). Згідно з умовами специфікації № 2 від 14.02.19 р. роботи , зазначені у специфікації № 2, повинні були бути здані 25.06.19 р.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач свої зобов`язання за вищезазначеним договором (специфікації №2) виконав , що підтверджується відповідним актом №201МП здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 02.10.19 р. на загальну суму 3 450 000, 00 грн. без ПДВ. (а.с.16) .

Проте, судом встановлено що такі роботи були виконані відповідачем з порушенням строків на таке виконання, обумовлених сторонами в специфікації №2 від 14.02.19р. до договору. Прострочення виконання робіт склало 99 днів.

У зв`язку з порушенням строків виконання робіт за договором позивач відповідно до п.11.2. договору нарахував відповідачу (згідно наданого позивачем розрахунку): 409 860, 00 грн. - пені (за період з 26.06.19р. по 02.10.19р.) та 621 000, 00 грн. - штрафу (за період 26.06.19р. по 02.10.19р.) (а.с.2). Судом перевірено здійснений позивачем розрахунок пені та штрафу, порушень не виявлено.

З матеріалів справи вбачається, що 24.01.20р. позивач направив на адресу відповідача претензію за №89 від 24.01.20р. з вимогою сплатити штрафні санкції в загальній сумі 1 030 860,00 грн. (а.с.17-19). 04.02.20р. відповідач у відповіді на претензію просив вирішити питання щодо зменшення суми штрафних санкції. (а.с.20). 05.02.20р. за №134 позивачем направлена пропозиція на адресу відповідача щодо зменшення штрафних санкцій на 10% строк зі строком оплати до 10 березня 2020 року. (а.с.21).

14.02.20р. відповідач у відповіді на лист позивача погодив оплату штрафних санкцій до 17 квітня 2020 року. (а.с.22).

12.03.2020р. позивачем за №287 від 10.03.2020 р. було направлено лист на адресу відповідача щодо 10 % дисконту штрафних санкцій в сумі 927 774,00 грн. строк оплати до 17 квітня 2020 року. (а.с.23-24). Однак відповідач вищезазначений лист позивача залишив без задоволення та штрафні санкції у обумовлений позивачем строк не оплатив. У зв`язку з чим, позивач був вимушений звернутися з цим позовом до суду.

На час прийняття рішення у справі позивачем були надані докази часткового погашення відповідачем після відкриття провадження у справі штрафних санкцій (штрафу) на суму 234 117, 65 грн. (на підтвердження чого надано відповідне платіжне доручення від 02.12.20р. №1410, а.с.58). Однак доказів сплати іншої частини штрафних санкцій (409 860, 00 грн. - пені та 386 882, 35 грн. - штрафу) відповідач не надав.

За своєю правовою природою договір №20180575 від 19.09.18р. відноситься до договорів підряду.

У відповідності до ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України: за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України є, зокрема, договори. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. (ст.525 ЦК України)

Згідно зі ст. 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України).

Згідно зі статтею 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Тому період обчислення пені починається з наступного дня після дати, в якій зобов`язання з поставки мало бути виконано.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно до ч. 3 ст. 232 Господарського кодексу України вимогу щодо сплати штрафних санкцій за господарське правопорушення може заявити учасник господарських відносин, права чи законні інтереси якого порушено.

Відповідно до ч.3-4 ст. 13 ГПК України: кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

З урахуванням вищезазначеного , задоволенню підлягають позовні вимоги про стягнення з відповідача: 409 860, 00 грн. - пені та 386 882, 35 грн. - штрафу. В іншій частині позовних вимог суд вважає за необхідне закрити провадження у справі на підставі п.2. ч.231 ГПК України - у зв`язку з відсутністю предмету спору (оскільки після відкриття провадження у справі відповідачем було частково погашено штрафні санкції в сумі 234 117, 65 грн.).

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 13, 231, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ :

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з відповідача - Приватного акціонерного товариства «НПО Дніпропрес» (49000, м. Дніпро, пр. Богдана Хмельницького, 139; ) на користь позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерпайп Ніко Тьюб» (53201, м. Нікополь, пр. Трубників, 56; ): 409 860, 00 грн. - пені; 386 882, 35 грн. - штрафу та 15 462, 90 грн. - витрат на сплату судового збору.

Видати відповідний наказ після набрання рішенням чинності.

3. В іншій частини позовних вимог - закрити провадження у справі.

Відповідно до вимог ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно до вимог ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення . Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду , зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення .

Відповідно до вимог ст. 257 ГПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повне рішення складено 04.03.2021р.

Суддя О.Ю.Васильєв