ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

м. Хмельницький

"10" березня 2021 р. Справа № 924/1432/20

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Кочергіної В.О., при секретарі судового засідання Фрей В.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Іберсон Компонентс" м. Тернопіль

до Фізичної особи ОСОБА_1 с. Корчівка Красилівського району Хмельницької області

про 34762грн. 44коп., з яких 33000грн. 00коп. основного боргу, 1305грн. 00коп. інфляційних втрат та 457грн. 44коп. 3% річних

За участю представників учасників справи:

від позивача: Боднарук А.О. згідно довіреності від 01.03.2021р.

від відповідача: не з`явився

З оголошенням перерви в межах дня.

Після оголошеної перерви представники учасників справи в судове засідання не з`явились.

Відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі ухвалено у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

10.03.2021р. в судовому засіданні проголошено вступну і резолютивну частини рішення відповідно до ст. 240 ГПК України.

ВСТАНОВИВ:

30.12.2020р. на адресу господарського суду Хмельницької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Іберсон Компонентс" м. Тернопіль до Фізичної особи ОСОБА_1 с. Корчівка Красилівського району Хмельницької області про стягнення 28002грн. 97коп., з яких 27000грн. 00коп. основного боргу, 672грн. 00коп. інфляційних втрат та 330грн. 97коп. 3%річних.

В обгрунтування позовних зазначає про те, що у відповідача внаслідок неналежного виконання умов Договору поставки №306 від 25.10.2018р. існує заборгованість за отриманий товар у сумі 27000грн. 00коп. Крім цього, за прострочення виконання грошового зобов`язання позивачем заявлено то стягнення з відповідача 672грн. 00коп. інфляційних втрат та 330грн. 97коп. 3% річних відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.12.2020р. позовну заяву передано для розгляду судді Кочергіній В.О.

22.01.2021р. на адресу суду через службу діловодства від Управління Державної міграційної служби у Хмельницькій області, на виконання вимог ухвали суду від 04.01.2021р., надійшла письмова інформація (вх.№ 05-22/652/21), згідно якої, гр. ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 26.01.2021р. позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі №924/1432/20, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 11год. 00хв. 22.02.2021р.

17.02.2021р. позивачем подано заяву (вх.№05-08/362/21) про збільшення позовних вимог, згідно якої позивач просить суд стягнути з відповідача 34762грн. 44коп., з яких 33000грн. 00коп. основного боргу, 1305грн. 00коп. інфляційних втрат та 457грн. 44коп. 3% річних. До заяви додано докази надсилання вказаної заяви на адресу відповідача.

Ухвалою суду від 22.02.2020р. прийнято до розгляду заяву позивача про збільшення позовних вимог (вх.№05-08/362/21 від 17.02.2021р.) та відкладено судове засідання для розгляду справи по суті на 11:40год. 10.03.2021р.

Представник позивача в судовому засіданні 10.03.2021р. позовні вимоги підтримала, а також подала письмове пояснення по справі (вх.№05-22/2242/21). У поясненнях зокрема зазначає про те, відповідачем на виконання умов Договору поставки №306 від 25.10.2018р. частково здійснено розрахунки за отриманий товар у сумі 19000грн. 00коп. ще до укладання між сторонами Додаткового Договору від 03.03.2020р., проте вказану суму не було враховано в погоджену сторонами суму заборгованості 83881грн. 62коп. (п. 3 Додаткового Договору). До пояснень додано належним чином завірені копії платіжних доручень №2PL771364 від 09.11.2018р. на суму 2000грн. 00коп., №35 від 23.11.2018р. на суму 10000грн. 00коп., №2PL159012 від 12.02.2019р. на суму 3000грн. 00коп., №2PL349347 від 24.06.2019р. на суму 2000грн. 00коп., №2PL112437 від 05.07.2019р. на суму 2000грн. 00коп.

Відповідач письмового відзиву на позов не подав, для участі в судовому засіданні не з`явився, про поважність причин неявки суд не повідомив.

Судом встановлено, що ухвала суду від 22.02.2021р., яка надсилалась відповідачу за місцем реєстрації повернулась на адресу суду із відміткою поштового відділення "адресат відсутній за вказаною адресою".

Згідно п.5 ч.6 ст.242 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами відповідно до приписів ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Дослідивши наявні в справі матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтуються позовні вимоги суд встановив наступне.

25.10.2018р. між ТзОВ "Іберсон Компонентс" (Постачальник) та Фізичною особою-підприємцем Соколовською Вікторією Олександрівною (Покупець) було укладено Договір поставки №306.

Відповідно до п.п. 1.1, 1.2 Договору, Постачальник зобов`язується передати в погоджені строки (строк) другій стороні - Покупцеві товар (товари), а Покупець зобов`язується прийняти товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму згідно з умовами цього Договору.

Асортимент, кількість і ціна товару встановлюється Сторонами в погоджених Постачальником заявках Покупця.

Пунктами 2.1, 2.2, 2.3, 2.4 Договору встановлено, що Постачальник відвантажує товар Покупцеві за договірними цінами, які зазначені в заявках Покупця та узгоджені з Постачальником.

Ціна товару остаточно узгоджується та вказується Сторонами у видатковій накладній на поставку товару. Зміна остаточно узгодженої Сторонами ціни товару після його передачі Покупцю не допускається.

Сума договору складається з суми вартості видаткових накладних, оформлених Постачальником, на видачу товарів Покупцю протягом строку дії цього договору.

Покупець зобов`язаний провести повний розрахунок за отриманий товар у термін 90 (дев`яносто) календарних днів з моменту поставки Товару. Оплата Товару, що постачається у відповідності з умовами цього Договору, здійснюється шляхом безготівкового перерахунку на поточний рахунок Постачальника, вказаний у реквізитах Постачальника в цьому договорі.

Згідно з п.п. 3.1, 3.2 Договору, передача товару від Постачальника Покупцеві здійснюється за видатковою накладною.

Право власності на товар переходить від Постачальника до Покупця з моменту фактичного отримання товару Покупцем та оформлення відповідним чином видаткової накладної.

Пунктом 5.1 Договору встановлено, що сторона, яка порушила господарське зобов`язання, визначене цим договором та/або чинним законодавством України, зобов`язана відшкодувати завдані цим збитки стороні, чиї права або законні інтереси якої порушено.

Відповідно до п.п. 9.3, 9.5, 9.6, 9.7 Договору, всі зміни та доповнення до договору повинні бути виконані в письмовій формі і підписані уповноваженими представниками обох сторін. Всі додатки, зміни та доповнення до договору, підписані уповноваженими представниками сторін, є невід`ємною частиною даного договору.

Цей договір набуває чинності з дати його підписання обома Сторонами і діє протягом року з моменту заключения.

В разі, якщо від жодної зі Сторін за 30 календарних днів до моменту закінчення дії Договору не надійне письмового повідомлення про намір розірвати, припинити або змінити Договір, він вважається продовженим (пролонгованим) на кожний наступний рік.

Закінчення строку дії Договору не звільняє Покупця від виконання в повному обсязі взятих на себе, згідно умов даного Договору, зобов`язань, що виникли під час його дії.

Договір підписано представниками та скріплено відтисками печаток сторін.

Матеріали справи не містять документів в підтвердження розірвання або визнання недійсним даного Договору.

На виконання умов Договору, позивачем поставлено відповідачу товар згідно видаткових накладних, які знаходяться в матеріалах справи, а саме №FD 0000363/18 від 01.11.2018р. на суму 35271грн. 28коп., №FD 0000364/18 від 01.11.2018р. на суму 23144грн. 83коп., №FD 0000365/18 від 01.11.2018р. на суму 38150грн. 54коп., №FD 0000383/18 від 02.11.2018р. на суму 23874грн. 28коп., №FD 0000389/18 від 05.11.2018р. на суму 4420грн. 98коп., №FD 0000405/18 від 06.11.2018р. на суму 789грн. 30коп., №FD 0000514/18 від 17.11.2018р. на суму 439грн. 55коп., №FD 0000524/18 від 20.11.2018р. на суму 467грн. 15коп., № FD 0000526/18 від 20.11.2018р. на суму 3832грн. 08коп., № FD 0000541/18 від 22.11.2018р. на суму 2062грн. 94коп., № FD 0000626/18 від 04.12.2018р. на суму 736грн. 20коп., № FD 0000642/18 від 06.12.2018р. на суму 787грн. 49коп., № FD 0000655/18 від 08.12.2018р. на суму 653грн. 15коп., № FD 0000701/18 від 18.12.2018р. на суму 4514грн. 82коп., № FD 0000702/18 від 18.12.2018р. на суму 135грн. 25коп., № FD 0000750/18 від 23.12.2018р. на суму 232грн. 62коп. Загалом позивачем поставлено відповідачу товару на суму 139512грн. 46коп.

Накладні підписані від позивача менеджером зі збуту та ФОП Соколовською В.О., а також скріплені відтиском печаток сторін.

Накладні підписані без поправок та зауважень.

Відповідач частково розрахувався за отриманий товар у сумі 19000грн. 00коп. згідно платіжних доручень №2PL771364 від 09.11.2018р. на суму 2000грн. 00коп., №35 від 23.11.2018р. на суму 10000грн. 00коп., №2PL159012 від 12.02.2019р. на суму 3000грн. 00коп., №2PL349347 від 24.06.2019р. на суму 2000грн. 00коп., №2PL112437 від 05.07.2019р. на суму 2000грн. 00коп.

Також, згідно зворотніх накладних, які знаходяться в матеріалах справи відповідачем частково повернуто позивачу товар, а саме накладні №3 від 12.02.2020р. на суму 4242грн. 37коп., №4 від 12.02.2020р. на суму 51грн. 40коп., №5 від 12.02.2020р. на суму 11034грн. 55коп., №6 від 12.02.2020р. на суму 22324грн. 40коп., №7 від 12.02.2020р. на суму 8963грн. 96коп., №8 від 12.02.2020р. на суму 653грн. 15коп., №9 від 12.02.2020р. на суму 181грн. 08коп., №10 від 12.02.2020р. на суму 736грн. 20коп., №11 від 12.02.2020р. на суму 400грн. 63коп., №12 від 12.02.2020р. на суму 1999грн. 24коп., №19 від 12.02.2020р. на суму 3815грн. 70коп., №20 від 12.02.2020р. на суму 789грн. 30коп., №21 від 12.02.2020р. на суму 439грн. 55коп. Загалом відповідачем повернуто позивачу товару на суму 55631грн. 31коп.

Зворотні накладні підписані представниками сторін та скріплені відтиском печаток.

Крім цього, 03.03.2020р. між сторонами було укладено Додатковий Договір до Договору поставки №306 від 25.10.2018р.

Відповідно до п.п. 1, 2, 3, 4, 5, 8, 9 Додаткового Договору, сторони погодили, що згідно договору поставки № 306 від 25.10.2019р. Постачальник передав Покупцю, а Покупець прийняв товар на загальну суму 139512грн. 48коп.

За взаємною згодою сторін 15.01.2020р. Покупець повернув Постачальнику частину товару на загальну суму 55631грн. 31коп. (згідно Додатку № 1 до цього Додаткового Договору).

Станом на 15.01.2020р. заборгованість Покупця перед Постачальником за наданий товар становить 130995грн. 62коп., що еквівалентно 5311,72доларів США станом на день підписання цього Додаткового Договору, в тому числі 83881грн. 62коп. - оплата за товар та 47114грн. 45коп. штрафні санкції згідно п. 5.4. Договору поставки (згідно розрахунку - Додаток № 2 до цього Додаткового Договору).

Покупець зобов`язується сплатити Постачальнику заборгованість згідно п. 3 цього Додаткового Договору до 30.10.2023р.

Погашення заборгованості здійснюється рівними частинами по 3000грн. 00коп. щомісячно до 30 числа шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Постачальника, що вказаний в цьому Додатковому Договорі.

Покупець має право погасити всю заборгованість достроково, або збільшити суму щомісячного платежу.

Додатковий Договір є невід`ємною частиною Договору поставки № 306 від 25.10.2018р.

Додатковий договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання всіх умов цього Додаткового договору.

Додатковий Договір підписаний представниками сторін та скріплений відтиском печаток.

Додатковий Договір від ФОП Соколовської В.О. підписаний її представником Соколовським Ю.В., повноваження на вчинення відповідних дій підтверджені довіреністю від 05.12.2019р., яка знаходиться в матеріалах справи та скріплений відтиском печатки ФОП Соколовського Ю.В.

Відповідач своїх договірних зобов`язань щодо проведення розрахунків з позивачем своєчасно та у визначені строки не виконує, внаслідок чого у нього існує заборгованість перед позивачем у сумі 33000грн. 00коп. за отриманий товар.

Оскільки відповідач порушив графік сплати платежів визначений Додатковим Договором від 30.03.2020р., позивач просить суд стягнути 33000грн. 00коп. прострочених платежів в примусовому порядку.

Крім цього, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 1305грн. 00коп. інфляційних втрат та 457грн. 44коп. 3% річних з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог (вх.№05-08/362/21 від 17.02.2021р.), яка судом прийнята.

Враховуючи вищевикладене, повно, всебічно і об`єктивно дослідивши матеріали та обставини справи, оцінивши надані стороною докази по суті спору, їх належність, допустимість, достовірність кожного окремо, судом береться до уваги таке.

Як судом вбачається, підставою звернення позивача із позовом до суду є неналежне виконання відповідачем умов Договору поставки №306 від 25.10.2018р. та додаткового договору від 03.03.2020р. до договору поставки, укладених між ТзОВ "Іберсон Компонентс" та Фізичною особою-підприємцем Соколовською Вікторією Олександрівною та скріпленого відтиском печатки ФОП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Як судом вбачається з відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, фізичною особою - підприємцем Соколовською Вікторією Олександрівною припинено підприємницьку діяльність 30.09.2020р., про що зроблено відповідний запис 003004557.

За змістом статей 51, 52, 598-609 ЦК України, статей 202-208 ГК України, частини восьмої статті 4 Закону України від 15 травня 2003 року № 755-IV "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" у випадку припинення підприємницької діяльності ФОП (із внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запису про державну реєстрацію такого припинення) її зобов`язання (господарські зобов`язання) за укладеними договорами не припиняються, а продовжують існувати, оскільки вона як фізична особа не перестає існувати та відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.

Отже, позивач, звертаючись до господарського суду, обґрунтовано визначив належність спору до господарської юрисдикції відповідно до суб`єктного складу та змісту правовідносин сторін як таких, що виникли з господарського договору, зобов`язання за яким у відповідача із втратою його статусу як ФОП не припинились.

Аналогічна позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного суду від 13.02.2019р. у справі №910/8729/18.

За приписами ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені частиною 2 статті 16 ЦК України.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Особа, яка звертається до господарського суду з позовом, самостійно обирає спосіб захисту, визначає відповідача, предмет та підстави позову та зазначає у позовній заяві яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов.

За змістом ч. 2 ст. 175 Господарського кодексу України майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Правочином, згідно частини 1 статті 202 Цивільного кодексу України, є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Правовідносини, що склались між сторонами є правовідносинами з поставки товару.

Частинами 1, 2, 6 статті 265 Господарського кодексу України (далі ГК України) встановлено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. Договір поставки укладається на розсуд сторін або відповідно до державного замовлення. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч.1 ст.712 Цивільного кодексу України).

Як вбачається з матеріалів справи, 25.10.2018р. між сторонами було укладено Договір поставки №306, відповідно до умов якого Постачальник зобов`язується передати в погоджені строки (строк) другій стороні - Покупцеві товар (товари), а Покупець зобов`язується прийняти товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму згідно з умовами цього Договору.

Крім цього, 03.03.2020р. між сторонами було укладено Додатковий Договір, яким погоджено розстрочення сплати заборгованості в розмірі 130995грн. 62коп. шляхом сплати щомісячних платежів у розмірі 3000грн. до 30 числа місяця. П.4 договору сторони погодили кінцевий трок оплати до 30.10.2023р.

За змістом ст. 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ст. 629 цього Кодексу, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України, ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України).

На виконання умов Договору від 25.10.2018р., позивачем поставлено відповідачу товар на загальну суму 139512грн. 46коп., згідно видаткових накладних, які знаходяться в матеріалах справи.

Умовами п. 2.4 Договору передбачено, що Покупець зобов`язаний провести повний розрахунок за отриманий товар у термін 90 (дев`яносто) календарних днів з моменту поставки Товару. Оплата Товару, що постачається у відповідності з умовами цього Договору, здійснюється шляхом безготівкового перерахунку на поточний рахунок Постачальника, вказаний у реквізитах Постачальника в цьому договорі.

Відповідач частково провів розрахунки з позивачем у сумі 19000грн. 00коп. згідно платіжних доручень №2PL771364 від 09.11.2018р. на суму 2000грн. 00коп., №35 від 23.11.2018р. на суму 10000грн. 00коп., №2PL159012 від 12.02.2019р. на суму 3000грн. 00коп., №2PL349347 від 24.06.2019р. на суму 2000грн. 00коп., №2PL112437 від 05.07.2019р. на суму 2000грн. 00коп.

Крім цього, згідно зворотніх накладних, які знаходяться в матеріалах справи відповідачем частково повернуто позивачу товар, загалом на суму 55631грн. 31коп.

Умовами п.п. 3, 4, 5 Додаткового Договору, сторони погодили, що станом на 15.01.2020р. заборгованість Покупця перед Постачальником за наданий товар становить 130995грн. 62коп., що еквівалентно 5311,72доларів США станом на день підписання цього Додаткового Договору, в тому числі 83881грн. 62коп. - оплата за товар та 47114грн. 45коп. штрафні санкції згідно п. 5.4. Договору поставки (згідно розрахунку - Додаток № 2 до цього Додаткового Договору).

Покупець зобов`язується сплатити Постачальнику заборгованість згідно п. 3 цього Додаткового Договору до 30.10.2023р.

Погашення заборгованості здійснюється рівними частинами по 3000грн. 00коп. щомісячно до 30 числа шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Постачальника, що вказаний в цьому Додатковому Договорі.

Згідно доданих позивачем до матеріалів справи пояснень (вх.№05-22/2242/21 від 10.03.2021р.) позивачем не було враховано в суму заборгованості 83881грн. 62коп. (п. 3 Додаткового Договору) здійснену відповідачем часткову оплату товару у сумі 19000грн. 00коп.

Доказів в підтвердження сплати щомісячних платежів на виконання умов додаткового договору від 03.03.2020р. за період березень 2020р. - січень 2021р. (включно) в розмірі 33000грн. 00коп. учасниками судового розгляду не подано.

Статтею 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до статті 86 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно вимог статей 73, 76, 77 та 79 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи; Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування; Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

На підставі наведеного суд вважає позовні вимоги в частині стягнення 33000грн. 00коп. платежів за період березень 2020р - січень 2021р. (включно) обгрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача 1305грн. 00коп. інфляційних втрат та 457грн. 44коп. 3% річних судом враховується, що наявними в матеріалах справи доказами підтверджено факт прострочення виконання грошового зобов`язання.

Відповідно до ст.612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до вимог статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи, що умовами додаткового договору сторонами було погоджено здійснення щомісячного платежу у розмірі 3000грн. до 30 числа місяця, провівши перерахунок заявлених до стягнення сум, враховуючи заявлені позивачем періоди нарахування, суд вважає правомірним нарахування інфляційних втрат в розмірі 1203грн. 00коп. за період прострочення з квітня 2020р. по січень 2021р. включно, а також 457грн. 44коп. - 3% річних за період прострочення з 31.03.2020р. по 15.02.2021р. з огляду на що позовні вимоги в цих сумах підлягають задоволенню. У решті заявлених до стягнення інфляційних втрат в розмірі 102грн. 00коп. у позові необхідно відмовити.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, у зв`язку із частковим задоволенням позову, витрати по оплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Керуючись ст. ст. 2, 12, 20, 24, 73, 74, 129, 232, 231, 237, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Іберсон Компонентс" м. Тернопіль до Фізичної особи ОСОБА_1 с. Корчівка Красилівського району Хмельницької області про 34762грн. 44коп., з яких 33000грн. 00коп. основного боргу, 1305грн. 00коп. інфляційних втрат та 457грн. 44коп. 3% річних задовольнити частково.

Стягнути з фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Іберсон Компонентс" (м. Тернопіль, вул. Лук`яновича, 1, ) 33000грн. 00коп. (тридцять три тисячі 00 копійок) основного боргу, 1203грн. 00коп. (одна тисяча двісті три гривні 00 копійок) інфляційних втрат, 457грн. 44коп. (чотириста п`ятдесят сім гривень 44 копійки) 3% річних, 2095грн. 90коп. (дві тисячі дев`яносто п`ять гривень 90 копійок) витрат по оплаті судового збору.

Видати наказ.

У решті суми 102грн. 00коп. втрат від інфляції у позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 15.03.2021р.

Суддя В.О. Кочергіна

Віддруковано 3 примірники:

1- до справи;

2- позивачу ТзОВ "Іберсон Компонентс" (46400, Тернопільська область, м. Тернопіль, вул. Лук`яновича, 1),

3-відповідачу Фізична особа ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ),

Адресатам рекомендованим з повідомленням про вручення.