номер провадження справи 33/103/20
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.03.2021 Справа № 908/2747/20

м. Запоріжжя Запорізької області

Суддя Господарського суду Запорізької області Мірошниченко М.В.

При секретарі судового засідання Хилько Ю.І.

Розглянувши у судовому засіданні матеріали справи № 908/2747/20

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Светолюкс-Электромонтаж" (54055, м. Миколаїв, вул. Потьомкінська, буд. 131-В)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Плутон ІС" (69076, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Новобудов, буд. 5)

про стягнення неустойки

За участю представників сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: Помазанова Н.В. - Ордер серії АР № 1031312 від 14.12.2020

СУТЬ СПОРУ:

27.10.2020 до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява (вих. № 984 від 22.10.2020) Товариства з обмеженою відповідальністю "Светолюкс-Электромонтаж" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Плутон ІС" про стягнення 1788060,00 грн. неустойки.

Відповідно до витягу з протоколу розподілу судової справи між суддями від 27.10.2020 здійснено автоматизований розподіл позовної заяви між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/2747/20 та визначено до розгляду судді Мірошниченко М.В.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 02.11.2020 у справі № 908/2747/20 вказана позовна заява залишена без руху, позивачу наданий строк для усунення недоліків позовної заяви, вказаних в ухвалі.

До суду 11.11.2020 від позивача надійшла письмова заява, якою усунуті недоліки позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 16.11.2020 у справі № 908/2747/20 суддею Мірошниченко М.В. прийнято позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Светолюкс-Электромонтаж" до розгляду та відкрите провадження у справі № 908/2747/20. Присвоєно справі номер провадження 33/103/20. Ухвалено розглядати справу за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 15.12.2020.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 23.11.2020 відмовлено у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Светолюкс-Электромонтаж" про участь у судовому засіданні 15.12.2020 в режимі відеоконференції.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 15.12.2020 відкладено підготовче засідання на 12.01.2021.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 17.12.2020 задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Светолюкс-Электромонтаж" про участь у судовому засіданні 12.01.2021 в режимі відеоконференції. Доручено Миколаївському апеляційному суду забезпечити проведення відеоконференції 12 січня 2021 року об 12 год. 30 хв. у приміщенні Миколаївського апеляційного суду за адресою: 54001, м. Миколаїв, вул. 68 Десантників, буд. 2.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 12.01.2021 з власної ініціативи суду на підставі ч. 3 ст. 177 ГПК України продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів - до 15.02.2021 включно, підготовче засідання відкладено на 09.02.2021.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 25.01.2021 задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Светолюкс-Электромонтаж" про участь у судовому засіданні 09.02.2021 об 11 год. 30 хв. у режимі відеоконференції. Доручено Миколаївському апеляційному суду забезпечити проведення відеоконференції 09 лютого 2021 року об 11 год. 30 хв. у приміщенні Миколаївського апеляційного суду за адресою: 54001, м. Миколаїв, вул. 68 Десантників, буд. 2.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 09.02.2021 підготовче провадження у справі закрите, справа призначена до розгляду по суті у судовому засіданні 09.03.2021.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 17.02.2021 відмовлено у задоволенні заяви вих. № 149 від 09.02.2021 Товариства з обмеженою відповідальністю "Светолюкс-Электромонтаж" про участь у судовому засіданні 09.03.2021 в режимі відеоконференції.

У судове засідання 09.03.2021 з`явився представник відповідача, представник позивача не з`явився. 02.03.2021 на електронну адресу суду від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату, також просив забезпечити проведення судового засідання у справі у режимі відеоконференції, визначивши суд, відповідальний за проведення відеоконференції. В обґрунтування клопотання позивач зазначив про перебування представника позивача на самоізоляції з 01.03.2021.

Суд відмовив у задоволенні клопотання позивача враховуючи сплив встановленого ст. 195 ГПК України процесуального строку для розгляду справи по суті. Також суд врахував відсутність доказів на підтвердження перебування представника позивача на самоізоляції. Позивач відповідно до приписів ст. 56 ГПК України не був позбавлений можливості взяти участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи).

На підставі ст. 222 ГПК України здійснювалося фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу.

У судовому засіданні 09.03.2021 справу розглянуто, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Позовні вимоги мотивовані таким. За умовами п. 3.2 укладеного між сторонами договору поставки № 20 від 14.03.2019, строк поставки товару - 5 робочих днів з дати виготовлення товару та повідомлення про це покупця, при умові отримання постачальником платежів, що передбачені п.п. 5.2.1, 5.2.2 договору. Позивач належним чином виконав умови договору та сплатив грошові кошти на підставі отриманого рахунку № 6 від 17.07.2019. Таким чином відповідач повинен був виготовити товар у строк до 18.11.2019 та поставити його до 06.12.2019. Відповідач поставив товар лише 19.12.2019, який був прийнятий без перевірки його комплектації. За період з 09.12.2019 по 18.12.2019 позивачем нараховано відповідачу неустойку у розмірі 125291,51 грн. Між сторонами 24.12.2019 був підписаний акт розбіжностей № 1, в якому зафіксовано перелік розбіжностей у тому числі такі, що не дають можливість використовувати товар за призначенням. З`ясовано, що товар не відповідає технічному паспорту, а саме: не укомплектований відповідно до його вимог. Дистанційне управління не працює, тобто фактично позивач не має можливості використовувати товар з метою його придбання, а саме як модульну комплектну тяглову підстанцію. У листі від 18.05.2020 відповідач повідомив про свій намір усунути зазначені розбіжності та представити документи повірки трансформаторів струму й напруги і встановити пожежну сигналізацію. Однак вказане виконане не було. Враховуючи п. 8.2 позивач нарахував неустойку за період із 19.12.2019 по 19.06.2020 у розмірі 1662768,49 грн. Позов обґрунтований ст.ст. 15, 16, 186, 526, 611, 662 ЦК України, умовами договору поставки № 20 від 14.03.2019.

Відповідач проти позову заперечив. У відзиві зазначив, що відповідачем (постачальником) був наданий позивачу рахунок для оплати № 2 від 15.03.2019 на 15990000,00 грн. У зв`язку з неможливістю вчасно сплатити рахунок, покупець у липні 2019 звернувся до відповідача з проханням надати новий рахунок для проведення оплати по договору. 17.07.2019 був наданий потворно для оплати рахунок № 6 від 17.07.2019. Позивач 18.07.2019 оплатив вказаний рахунок в межах суми, визначеної п. 5.2.1 договору - 2950000,00 грн. 25.10.2019 позивачем був оплачений рахунок № 6 в межах частини суми, визначеної п. 5.2.1 договору, було оплачено 4130000,00 грн., тобто недоплачено 20000,00 грн. 25.10.2019 був оплачений рахунок № 6 в межах частини недоплаченої суми, визначеної п. 5.2.2 договору та передплачена сума, визначена п. 5.2.3 договору. Було оплачено 4190000,00 грн., у т.ч. доплачено 20000,00 грн. та 4170000,00 грн. - частково оплачено суму, визначену п. 5.2.3. 13.12.2020 відповідач повідомив позивача про те, що товар буде поставлений протягом 5 робочих днів. Товар був переданий на підставі видаткової накладної № 274 від 19.12.2019 та 20.12.2019 підписаний акт приймання-передачі. Тобто, товар був поставлений вчасно. У зв`язку з наявною заборгованістю за товар у сумі 4720000,00 грн., ТОВ «Плутон ІС» звернувся до суду (справа № 915/760/20). 17.11.2020 позовні вимоги були задоволені судом. Звертає увагу, що сторонами не складався документ про недоліки товару з визначеним сторонами строком їх усунення. Термін, узгоджений із покупцем відповідно до претензії (рекламації) (п. 4.4) відсутній, сторонами не визначений, таким чином підстави нарахування неустойки відсутні. Розбіжності, викладені в акті № 1 від 24.12.2019, безпідставні, жодного документу, підтверджуючого те, що викладене не відповідає замовленим вимогам до товару позивачем не надано. Товар був поставлений відповідно до умов договору, саме той та саме у тій комплектності. Відповідачем договірні зобов`язання не порушені, а викладене сторонами в акті є додатковими побажаннями позивача, що вийшли за рамки договору та повинні бути додатково оплаченими позивачем на підставі окремого рахунку. Вважає, що підстави для нарахування неустойки відсутні. У задоволенні позовних вимог просив відмовити у повному обсязі.

У відповіді на відзив позивач зазначив, що відповідачем не надано ані повідомлення, ані доказів повідомлення позивача про поставку товару. Рішення суду у справі № 915/760/20, на яке посилається відповідач, не набрало законної сили. Фактично прийняття товару відбулось 24.12.2019 й був підписаний акт розбіжностей № 1, тобто сторонами складений документ про недоліки товару. Вважає, що у договорі у пункті 8.2 допущено описку, неустойка має розраховуватися від суми непоставленого товару.

У запереченні на відповідь на відзив відповідач зазначив, що про виготовлення товару відповідач повідомив листом на електронну адресу. Позивач безпідставно зазначає у відповіді на відзив, що відповідач погодився з виявленими недоліками. Нарахована позивачем неустойка протирічить умовам договору та законодавству. Зауважив, що п. 8.2 обмежує розмір неустойки 20% суми непоставленого товару, а товар був поставлений.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи наведене, суд визнав можливим розглянути справу без участі представника позивача.

Розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

14.03.2019 між Товариством з обмеженою відповідальності "Светолюкс-Электромонтаж" (покупець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Плутон ІС" (постачальник, відповідач) укладений договір поставки № 20, відповідно до п. 1.1 якого постачальник зобов`язується в обумовлені сторонами строки, в порядку та на умовах, визначених цим договором, передати (поставити) модульну комплектну тягову підстанцію МКТП (ТПП-99) (далі - Товар), а покупець в порядку та на умовах, визначених цим договором, прийняти й оплатити цей товар.

У розділі 3 договору сторони визначили термін і порядок поставки товару. Відповідно до п. 3.1 договору постачальник за цим договором виготовляє товар протягом 4 (чотирьох) місяців починаючи з дати отримання від покупця платежу, що передбачений п. 5.2.1 цього договору. Про виготовлення товару постачальник повідомляє покупця листом на електронну адресу.

Відповідно до п. 3.2 договору строк поставки товару - 5 (п`ять) робочих днів з дати виготовлення товару та повідомлення про це покупця, при умові отримання постачальником платежів, що передбачені п.п. 5.2.1, 5.2.2 цього договору.

Відповідно до п. 3.3 договору поставка здійснюється на умовах: доставка постачальником за власний рахунок товару на адресу: Миколаївська область, м. Миколаїв, вул. Лазурна (біля будинку 33 А по вул. Озерній).

Відповідно до п. 3.5 передача товару від постачальника до покупця здійснюється на підставі видаткової накладної та з одночасним підписанням сторонами акту приймання-передачі у рамках відповідної специфікації № 1 (Додаток № 1) до цього договору.

Відповідно до п. 3.6 договору постачальник разом з товаром зобов`язаний передати покупцеві такі документи: видаткова накладна та акт приймання-передачі, гарантійні документи, а також документи про якість.

Відповідно до п. 3.9 договору датою поставки вважається дата отримання товару, вказана у видатковій накладній та акті приймання-передачі товару.

Порядок розрахунків врегульовано розділом 5 договору.

Так, у п. 5.1 сторони погодили, що загальна вартість цього договору складає 15990000,00 грн., у т.ч. ПДВ 20% - 2665000,00 грн.

Згідно з п. 5.2 договору покупець проводить розрахунки з постачальником у наступному порядку: 5.2.1 покупець зобов`язаний оплатити постачальнику 2950000,00 грн., у т.ч. ПДВ 20% - 491666,67 грн., протягом 10 (десяти) банківських днів з дати підписання договору, на підставі рахунку постачальника; 5.2.2 покупець зобов`язаний оплатити постачальнику 4150000,00 грн., у т.ч. ПДВ 20% - 691666,67 грн., протягом 90 (дев`яносто) календарних днів з дати підписання договору, на підставі рахунку постачальника; 5.2.3 остаточний розрахунок у сумі 8890000,00 грн., у т.ч. ПДВ 20% - 1481666,67 грн., покупець зобов`язаний оплатити постачальнику протягом 10 (десяти) банківських днів після поставки товару, на підставі рахунку постачальника.

Пунктом 5.3 договору сторони погодили, що всі розрахунки за цим договором здійснюються в національній валюті України - гривні, шляхом безготівкового перерахунку на банківські рахунки сторін, або іншим не забороненим законодавством України шляхом.

Відповідно до п. 5.4 договору грошове зобов`язання покупця вважається виконаним з моменту зарахування коштів на рахунок постачальника.

Згідно з п. 8.2 у випадку порушення погоджених строків та/або обсягів поставки та/або порушення строків усунення недоліків, постачальник сплачує покупцеві неустойку у розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України від загальної суми заборгованості за кожен день прострочення виконання зобов`язань за цим договором, але не більше 20% від суми непоставленого товару.

Відповідно до п. 12.1 цей договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами й скріплення печатками (у випадку їх наявності) і діє до 31 грудня 2019 року, а в частині виконання зобов`язань, до їх повного виконання.

Договір підписаний повноважними особами та скріплений круглими печатками сторін - юридичних осіб.

Сторони до договору підписали додаток № 1 «Спеціфікація № 1», в якому погодили товар, що поставляється: модульна комплектна тягова підстанція МКТП (ТПП-99) в кількості 1 комплект на загальну суму 15990000,00 грн., у т.ч. ПДВ 20% - 2665000,00 грн.

Позивач зазначає про несвоєчасну поставку товару за вказаним договором, внаслідок чого на підставі п. 8.2 було нараховано неустойку у розмірі 125291,51 грн., та про порушення строку усунення недоліків товару, внаслідок чого на підставі п. 8.2 було нараховано неустойку у розмірі 1662768,49 грн.

Вирішуючи спір по суті суд враховує таке.

Згідно з ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Аналогічний припис містить ст. 193 ГК України.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставою виникнення цивільних прав і обов`язків є договір.

Статтею 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За приписами ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Правовідносини між сторонами урегульовані договором поставки.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 691 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Відповідно до ст. 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу (ст. 663 ЦК).

Обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар. Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування. Якщо з договору купівлі-продажу не випливає обов`язок продавця доставити товар або передати товар у його місцезнаходженні, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент здачі товару перевізникові або організації зв`язку для доставки покупцеві (ст. 664 ЦК).

Частиною 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 599 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Із матеріалів справи слідує, що відповідачем на виконання умов договору поставлено позивачу товар - модульну комплектну тягову підстанцію МКТП (ТПП-99), про що свідчить видаткова накладна № 274 від 19.12.2019 та акт № 1 приймання-передачі обладнання згідно специфікації № 1 від 14 березня 2019 року до договору № 20. Згідно вказаних документів товар переданий на загальну суму 15990000,00 грн.

У відповідності до умов договору постачальником виставлено покупцеві рахунок на оплату № 6 від 17.07.2019 на суму 15990000,00 грн. із зазначенням, що згідно п.п. 5.2.3 договору поставки № 20 від 14.03.2019 остаточний розрахунок складає 4720000,00 грн., у т.ч. ПДВ 78666,67 грн.; до сплати: 4720000,00 грн., у т.ч. ПДВ 786666,67 грн.

У відзиві відповідачем зазначено, що позивачу був наданий рахунок для оплати № 2 від 15.03.2019 на суму 15990000,00 грн., однак у зв`язку з неможливістю вчасно сплатити зазначений рахунок, покупець у липні 2019 звернувся до постачальника з проханням надати новий рахунок для проведення оплати за договором.

Рахунок для оплати № 2 від 15.03.2019 на суму 15990000,00 грн. у матеріалах справи відсутній, сторонами не поданий.

Згідно з платіжним дорученням № 1560 від 18.07.2019 позивач перерахував відповідачу суму 2950000,00 грн. із призначенням платежу: «попередня оплата за модульну комплектну тягову підстанцію МКТП (ТПП-99) згідно рахунку № 6 від 17.07.2019».

Відтак, позивачем було виконано зобов`язання з оплати суми 2950000,00 грн. згідно з пп. 5.2.1 договору.

Згідно з платіжним дорученням № 2441 від 25.10.2019 позивач перерахував відповідачу суму 4130000,00 грн. із призначенням платежу: «попередня оплата за модульну комплектну тягову підстанцію МКТП (ТПП-99) згідно рахунку № 6 від 17.07.2019».

Відтак, позивачем було виконано частково зобов`язання з оплати суми 4150000,00 грн. згідно з пп. 5.2.2 договору.

Згідно з платіжним дорученням № 2748 від 29.11.2019 позивач перерахував відповідачу суму 4190000,00 грн. із призначенням платежу: «попередня оплата за модульну комплектну тягову підстанцію МКТП (ТПП-99) згідно рахунку № 6 від 17.07.2019».

Як зазначив відповідач у відзиві, та не заперечив позивач, згідно з даним платіжним дорученням була оплачена сума в межах частини недоплаченої суми (20000,00 грн.), визначеної пп. 5.2.2 договору, та передплачена сума, визначена пп. 5.2.3 договору, - 4170000,00 грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Плутон ІС" звернулося до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою № 14/2 від 18.05.2020 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Светолюкс-Электромонтаж" заборгованості за договором поставки № 20 від 14.03.2019 у сумі 5066167,67 грн., у тому числі: 4720000,00 грн. - заборгованість за договором, 298424,97 грн. пеня; 9440,00 грн. інфляційне збільшення; 38302,70 грн. 3% річних. Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконання відповідачем зобов`язання за договором поставки № 20 від 14.03.2019 щодо оплати вартості поставленого товару модульної комплексної тягової підстанції МКТП (ТПП-99).

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 06.07.2020 за вказаною позовною заявою було відкрито провадження у справі № 915/760/20.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 17.11.2020 у справі № 915/760/20, яке згідно з даними Єдиного державного реєстру судових рішень, набрало законної сили 08.02.2021, позов задоволений частково. Вирішено стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕТОЛЮКС-ЭЛЕКТРОМОНТАЖ» (54055, м. Миколаїв, вул. Потьомкінська, 131-В, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЛУТОН ІС» (69076, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Новобудов, 5, ): 4720000,00 грн. основного боргу; 259342,08 грн. пені; 34432,79 грн. - 3% річних; 4720,00 грн. інфляційних втрат; 75277,42 грн. судовий збір. В задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідача пені в сумі 39082,89 грн., 3% річних в сумі 3869,91 грн. та інфляційних втрат в сумі 4720,00 грн. відмовлено.

Вказаним судовим рішенням було встановлено, що у відповідності до умов пп. 5.2.1, 5.2.2 договору постачальником виставлено покупцеві рахунки на оплату: № 2 від 15.03.2019 на суму 15990000,00 грн. із зазначенням до сплати: два мільйони дев`ятсот п`ятдесят тисяч гривень 00 копійок, у т.ч. ПДВ 491666,67 грн.; № 6 від 17.07.2019 на суму 15990000,00 грн. із зазначенням до сплати: чотири мільйони сто п`ятдесят тисяч грн. 00 коп., у т.ч. ПДВ 691666,67 грн. Відповідачем зобов`язання за договором щодо оплати поставленого товару виконано частково, здійснено попередню оплату на суму 11270000,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 1560 від 18.07.2019 на суму 2950000,00 грн., № 2441 від 25.10.2019 на суму 4130000,00 грн. та № 2748 від 29.11.2019 на суму 4190000,00 грн. Таким чином, заборгованість відповідача по оплаті поставленого товару становить 4720000,00 грн., що стало підставою звернення позивача до господарського суду з даним позовом. Господарський суд констатував дотримання позивачем обов`язку, встановленого в Розділі 5 договору щодо надання відповідачеві рахунку, на підставі якого здійснюється оплата за поставлений товар. Товар поставлено 20.12.2019, що підтверджується підписаним сторонами Актом приймання-передачі від 20.12.2019 та не спростовано відповідачем.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Преюдиційні факти - це факти, встановлені судовими рішеннями, що набрали законної сили і не підлягають доведенню в іншій справі.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи умови пункту 3.1 договору відповідач мав виготовити товар протягом 4 місяців, починаючи з дати отримання від покупця платежу, що передбачений пп. 5.2.1 договору. Про виготовлення товару постачальник повідомляє покупця листом на електронну адресу.

Оплата за підунктом 5.2.1 договору була здійснена 18.07.2019.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (ч. 1 ст. 252 ЦК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 254 ЦК України строк, що визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця строку.

Таким чином, товар мав бути виготовлений 30.11.2019.

Відповідач зазначив у відзиві, що 13.12.2020 у порядку, передбаченому п. 3.2 договору, повідомив покупця про те, що товар буде поставлений протягом 5 робочих днів. Однак доказів на підтвердження повідомлення позивача суду не подав.

Згідно з п. 3.2 договору поставки № 20 строк поставки товару - 5 робочих днів з дати виготовлення товару та повідомлення про це покупця, при умові отримання постачальником платежів, що передбачені пп. 5.2.1, 5.2.2 цього договору.

Відтак, товар мав бути поставлений відповідачем позивачу до 06.12.2019 включно (5-й робочий день, що відліковується починаючи з 01.12.2019, оскільки 30.11.2019 було останнім днем строку, встановленого для виготовлення товару). Суд врахував, що відповідачем не доведено відповідно до ст.ст. 76, 77 ГПК України належними та допустимими доказами факт повідомлення позивача 13.12.2020 про виготовлення товару. Станом на 06.12.2020 позивач зобов`язання, передбачені пп. 5.2.1, 5.2.2 договору, виконав.

Товар, як встановлено рішенням Господарського суду Миколаївської області від 17.11.2020 у справі № 915/760/20 за договором поставки № 20 поставлений 20.12.2019.

Відповідно до ст.ст. 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Стаття 549 ЦК України встановлює, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором (ч. 1 ст. 216 ГК).

У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції (ч. 2 ст. 217 ГК).

Штрафними санкціями, відповідно до ч. 1 ст. 230 ГК України, визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг) (ч. 4 даної статті).

Судом встановлено порушення відповідачем строку поставки товару за договором № 20 від 14.03.2019.

Згідно з п. 8.2 договору поставки № 20 у випадку порушення погоджених строків та/або обсягів поставки та/або порушення строків усунення недоліків, постачальник сплачує покупцеві неустойку у розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України від загальної суми заборгованості за кожен день прострочення виконання зобов`язань за цим договором, але не більше 20% від суми непоставленого товару.

Позивач нарахував неустойку за порушення погодженого строку поставки товару у сумі 125291,51 грн. за період із 09.12.2019 по 18.12.2019. При цьому визначив початок строку для нарахування неустойки з 09.12.2019, що є його правом, хоча прострочення настало з 07.12.2019.

Нарахування неустойки здійснено позивачем на суму вартості товару 15990000,00 грн.

Враховуючи положення п. 8.2 договору поставки № 20 суд вважає, що у даному випадку заборгованість - це не грошова заборгованість, яка виникає у разі несплати вартості товару, а сума вартості непоставленого товару, від якої слід розраховувати неустойку за порушення погодженого строку поставки товару.

Розрахунок неустойки, зроблений позивачем, судом перевірений та визнається правильним. Сума неустойки не перевищує 20% від суми непоставленого товару.

Відтак, з відповідача на користь позивача слід стягнути 125291,51 грн. неустойки.

Позивач зазначив, що поставлений за договором № 20 товар не відповідає технічному паспорту, а саме не укомплектований відповідно до його вимог; дистанційне управління не працює, що фактично унеможливлює використання товару з метою його придбання. Відповідач виявлені недоліки товару не усунув, що стало підставою для нарахування позивачем на підставі п. 8.2 договору неустойки за період із 19.12.2019 по 19.06.2020 у розмірі 1662768,49 грн.

У розділі 4 договору поставки № 20 сторони врегулювали порядок приймання товару за якістю і кількістю. Так, відповідно до п. 4.1 товар вважається прийнятим за кількістю - згідно з кількістю, зазначеною у видатковій накладній та акті приймання-передачі; по якості - згідно з паспортом заводу-виробника.

Відповідно до п. 4.2 при виявленні покупцем невідповідності фактичної кількості товару, кількості, вказаній у видатковій накладній та акті приймання-передачі, а так само при виявленні недоліків в якості поставленого товару при прийомці товару, представник покупця в присутності постачальника складаються акт (в якому зазначають кількість недопоставленого товару та/або природу пошкоджень, кількість пошкодженого (неякісного) товару, інформацію про дату поставки, номер партії, кількість, яка поставлена та забракована (опис браку), підкріплений відповідними фотографіями, та має право повернути товар постачальнику. Постачальник не несе відповідальності за пошкодження товару під час його вивантаження.

У разі якщо протягом гарантійного терміну на товар покупцем буде виявлений товар неналежної якості, що не можливо було виявити при прийманні товару, покупець направляє на електронну адресу постачальника запит з описом невідповідностей товару для виклику представника постачальника та складання претензії (рекламації) щодо якості товару. Представник постачальника зобов`язаний з`явитися на адресу покупця в термін 5 робочих днів з моменту виклику. В разі неявки представника постачальника в терміни, що зазначені в договорі, покупець складає та підписує претензію (рекламацію) в односторонньому порядку та направляє на адресу постачальника (п. 4.3).

За умовами п. 4.4 при недопоставці товару або поставці товару неналежної якості, постачальник зобов`язаний за свій рахунок в термін, узгоджений із покупцем відповідно до претензії (рекламації), складеної в порядку, передбаченому цим договором, допоставити товар, привести товар до належного стану, відповідно до вимог цього договору або замінити на інший товар належної якості, якщо сторони не домовляться про інше.

Згідно з п. 6.1 гарантійний термін складає 24 місяці з дня поставки товару покупцю.

Як зазначив позивач, товар за актом приймання-передачі № 1 був ним прийнятий без перевірки його комплектації. У подальшому між сторонами був підписаний акт розбіжностей № 1 до договору поставки № 20.

Відповідно до акту розбіжностей № 1 до договору поставки № 20 від 14.03.2019, складеного представниками позивача та відповідача, сторони провели візуальний огляд наступного обладнання (товару): модульна комплектна тягова підстанція МКТП (ТПП-99), та визначили наступний перелік розбіжностей до вищезазначеного договору: 1. За рахунок ТОВ «Светолюкс-Электромонтаж» придбані та встановлені відливи і кріплення до них. 2. Відсутні перила на сходах. 3. За рахунок ТОВ «Светолюкс-Электромонтаж» встановлено два зовнішніх блоки кондиціонерів та один внутрішній. 4. ТОВ «Светолюкс- Электромонтаж» встановлено муфти та перемички. 5. Відсутні трансформатори струму в кількості 2 шт. 6. Відсутні документи повірки трансформаторів струму і напруги. 7. Ампераж вступних автоматів не відповідає проекту (100А замість 150А). 8. Відсутня пожарна сигналізація. 9. Відсутній паспорт на вимикачі та систему захисту комірок. Кількість товару 1 шт., що відповідає кількості, зазначеній у додатку № 1 від 14 березня 2019 р. до договору № 20 від 14 березня - 1 шт. Дата поставки: 19 грудня 2019 р. Місце поставки та приймання: Миколаївська обл., м. Миколаїв, вул. Лазурна (біля будинку 33А по вул. Озерній).

Зазначено, що цей акт є невід`ємною частиною договору поставки № 20 від 14.03.2019 р., до акта додаються: - фотографії розбіжностей по пунктах: 2, 7, рахунки до пунктів 1, 3, 4.

29.01.2020 з описом вкладення позивач направив відповідачу лист вих. № 62 від 28.01.2020, згідно якого за відсутністю обладнання для телеметрії, просив надати повну інформацію з шафи телемеханіки.

Лист вих. № 163 від 27.02.2020 аналогічного змісту був направлений відповідачу 27.02.2020.

Також у матеріалах справи наявні копії листів позивача вих. № 122 від 13.02.2020 (направлений відповідачу 13.02.2020), вих. № 389 від 12.05.2020 (направлений відповідачу 13.05.2020) «Щодо належного виконання п.п. 3.6, 4.1 договору постачальником», відповідно до яких вимагав у строк до 21.02.2020 (лист від 13.02.2020) привести товар до належного стану, а саме: надати документи повірки трансформаторів струму і напруги (п. 6 акту) та паспорт на вимикачі та систему захисту комірок (п. 9 акту), у строк до 25.05.2020 (лист від 12.05.2020) надати повну інформацію з шафи телемеханіки, доукомплектувати та налагодити шафу телемеханіки модульної комплектної тягової підстанції МКТП (ТПП-99) та підготувати (здійснити усі необхідні дії) товар для можливості передання сигналу на верхній рівень по каналу GPRS (мобільний оператор). Зазначав про нарахування штрафних санкцій, передбачених п. 8.2 договору. Також зазначав, що у випадку невиконання вимог у частині виявлених недоліків та не надання документів у вказаний строк, така дія постачальника буде розцінена покупцем як поставка товару за договором неналежної якості.

У відповіді на лист позивача вих. № 389 від 12.05.2020 відповідач у листі вих. № 48-1090 від 18.05.2020 «Щодо належного виконання умов договору та інше» зазначив, що ТОВ "Светолюкс-Электромонтаж" свої зобов`язання за договором у частині оплати товару не виконало, вимагав негайно провести оплату за поставлений товар - 4720000,00 грн. Відповідач також зазначив, що незважаючи на виконання з його боку своїх зобов`язань за договором у повному обсязі (що підтверджується актом прийому-передачі), має намір усунуті зазначені позивачем розбіжності, та представити документи повірки трансформаторів струму й напруги і встановити пожежну сигналізацію. Ці розбіжності будуть усунені одразу ж після сплати позивачем боргу за поставлений товар - 4720000,00 грн. Щодо телемеханіки, то відповідач готовий виконати додаткові роботи, ці роботи не враховані умовами договору та повинні бути проведені та оплачені за окремим договором. Також зазначено, що ТОВ «Плутон ІС» не несе гарантійних зобов`язань по договору поки покупцем не буде сплачений борг за поставлений товар.

Цивільним кодексом України врегульовано правовідносини щодо правових наслідків передання товару неналежної якості.

Так, статтею 673 ЦК України визначено, що продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу.

Стаття 678 ЦК України передбачає, що покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару. У разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з`явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором: 1) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару.

З положень статті 680 ЦК України витікає, що у зв`язку з недоліками товару покупець набуває право пред`явити вимогу продавцеві.

Правовідносини щодо правових наслідків передання некомплектного товару визначено Законом у такий спосіб.

Відповідно до ст. 682 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, що відповідає умові договору купівлі-продажу щодо комплектності. Якщо договором купівлі-продажу не встановлено умов щодо комплектності товару, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, комплектність якого визначається звичаями ділового обороту або іншими вимогами, що звичайно ставляться.

Статтею 684 ЦК України врегульовано, що у разі передання некомплектного товару покупець має право вимагати від продавця за своїм вибором: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) доукомплектування товару в розумний строк. Якщо продавець у розумний строк не доукомплектував товар, покупець має право за своїм вибором: 1) вимагати заміни некомплектного товару на комплектний; 2) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої грошової суми. Наслідки, передбачені частинами першою та другою цієї статті, застосовуються також у разі порушення продавцем обов`язку передати покупцеві комплект товару (стаття 683 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання.

Таким чином, законодавством прямо визначено, які саме права набув позивач у зв`язку з поставкою товару неналежної якості (комплектності) та які саме дії мав вчинити на їх захист.

Доказів того, що позивач відмовився від договору матеріали дійсної справи не містять. Позивачем також товар відповідачу повернутий не був (пункт 4.2 договору). Позивач заявив, що поставлений товар не відповідає технічному паспорту, при цьому належних та допустимих доказів зазначеному, зокрема технічного паспорту на модульну підстанцію, що була поставлена, не надав.

За умовами п. 8.2 договору поставки № 20, який покладений у підставу позову, неустойка нараховується у випадку порушення строків усунення недоліків.

Згідно з п. 4.4 договору товар приводиться до належного стану у термін, узгоджений сторонами.

У матеріалах справи відсутні докази встановлення (погодження) сторонами строку для усунення виявлених недоліків.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відтак, у суду відсутні підстави для застосування строку, визначеного позивачем для нарахування неустойки з 19.12.2019. Період нарахування неустойки у сумі 1662768,49 грн. з 19.12.2019 є необґрунтованим.

На підставі викладеного вище, суд відмовляє у задоволенні позовної вимоги щодо стягнення 1662768,49 грн. неустойки у зв`язку з необґрунтованістю та недоведеністю.

На підставі викладеного, позов у цілому задовольняється судом частково.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Плутон ІС" (69076, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Новобудов, буд. 5, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Светолюкс-Электромонтаж" (54055, м. Миколаїв, вул. Потьомкінська, буд. 131-В, ) 125291 (сто двадцять п`ять тисяч двісті дев`яносто одна) грн. 51 коп. неустойки, 1879 (одна тисяча вісімсот сімдесят дев`ять) грн. 37 коп. судового збору.

У задоволенні іншої частини позову відмовити.

Відповідно ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 256, пп. 17.5 п. 17 розділу XI Перехідних положень ГПК України рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Центрального апеляційного господарського суду через господарський суд Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено згідно з вимогами ст. 238 ГПК України та підписано - 16 березня 2021.

Рішення розміщується в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою у мережі Інтернет за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя М.В. Мірошниченко