ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2021 року м.Харків Справа № 913/266/20(569/9478/19)

Господарський суд Луганської області у складі судді Масловського С.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія" (місцезнаходження: вул. Сметаніна, буд. 3-А, м. Сєвєродонецьк, Луганська область, 93404),

до відповідача-1 ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 )

відповідача -2 ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 )

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача - Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Укрінбанк" (місцезнаходження: вул. Січових Стрільців, буд. 17, м. Київ, 04053),

про стягнення 745336 грн 69 коп.

в межах справи №913/266/20 за заявою кредитора - Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮС-Металл" (місцезнаходження: вул. Чавдар Єлизавети, буд. 13, кв. 37, м. Київ, 02140)

до боржника - Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія" (місцезнаходження: вул. Сметаніна, буд. 3-А, м.Сєвєродонецьк, Луганська область, 93404)

про банкрутство.

Секретар судового засідання Ведькало М.С.

У засіданні брали участь:

від позивача (в режимі відеоконференції): адвокат Дранчук І.Я., Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 4441/10 від 27.01.2011, довіреність № 022/02 від 06.08.2020;

від відповідача - 1 (в режимі відеоконференції): адвокат Петришин А.М., Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 846 від 01.12.2011, ордер серія ВК № 1013069 від 19.01.2021;

від відповідача - 2: представник не прибув;

від третьої особи: представник не прибув.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

16.05.2019 Публічне акціонерне товариство "Українська інноваційна компанія" звернулося до Рівненського міського суду Рівненської області з позовною заявою до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №1820 від 12.02.2007 в розмірі 745336 грн 69 коп., в тому числі заборгованість за кредитом - 414214 грн 99 коп., заборгованість за відсотками за користування кредитом - 149295 грн 25 коп., пеня - 158216 грн 19 коп., комісія - 23610 грн 25 коп.

В обґрунтування поданого позову позивачем зазначено, що 13.07.2016 рішенням загальних зборів акціонерів ПАТ "Укрінбанк" перейменовано товариство в ПАТ "Укрінком", а також викладено статут в новій редакції та змінено місцезнаходження товариства.

28.03.2017 рішенням загальних зборів акціонерів ПАТ "Укрінком" перейменовано товариство на ПАТ "Українська інноваційна компанія", викладено статут в новій редакції.

Позивачем зазначено, що на даний час в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань юридичної особи з назвою ПАТ "Український інноваційний банк" не існує, під ідентифікаційним кодом юридичної особи - 05839888 зареєстровано ПАТ "Українська інноваційна компанія".

12.02.2007 між позивачем та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №1820, відповідно до якого банк надав позичальнику кредит на умовах забезпеченості, повернення, строковості, оплатності та цільового використання у розмірі 40000 доларів США на термін до 11.02.2022 на придбання трьохкімнатної квартири АДРЕСА_1 .

В якості забезпечення виконання за основним зобов`язанням, 12.02.2007 між ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та АТ "Укрінбанк" було укладено договір поруки №1820/2, відповідно до якого поручитель (відповідач -2) поручився перед кредитором (позивачем за позовом) за виконання обов`язків ОСОБА_1 за кредитним договором №1820 від 12.02.2007.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем -1 та поручителем зобов`язань за кредитним договором, утворилась заборгованість за договором в розмірі 15470 доларів США (еквівалент по курсу НБУ станом на 23.04.2019 - 414214 грн 99 коп.).

Крім того, позивачем відповідно до умов договору нараховані відсотки за користування кредитом в розмірі 149295 грн 25 коп., пеня в розмірі 158216 грн 19 коп., та комісія в розмірі 23610 грн 25 коп.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 23.05.2019 у справі №569/9478/19 відмовлено у відкритті провадження у справі за позовною заявою Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія" до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором в частині вимог до ОСОБА_3 на підставі п. 6 ч. 1 ст. 186 Цивільного процесуального кодексу України у зв`язку з настанням смерті фізичної особи.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 23.05.2019 прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі №569/9478/19 за позовною заявою Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 11.03.2020 залучено Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Укрінбанк" в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача до участі у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 01.07.2020 у справі №569/9478/19, залишеною в силі постановою Рівненського апеляційного суду від 13.08.2020, справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором передано в порядку статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства до Господарського суду Луганської області в провадженні якого перебуває справа №913/266/20 про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія".

Згідно витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 12.10.2020 матеріали справи №913/266/20(569/9478/19) передано на розгляд судді Масловському С.В.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 15.05.2020 відкрито провадження у справі про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія" (місцезнаходження: вул. Сметаніна, буд. 3-А, м.Сєвєродонецьк, Луганська область, 93404, ); введено мораторій на задоволення вимог кредиторів Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія"; введено процедуру розпорядження майном боржника строком на 170 календарних днів до 01.11.2020; розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Дашко Ігоря Валерійовича (свідоцтво від 26.12.2018 №1878, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , проспект Олександра Поля, буд. 97, офіс 9, м. Дніпро 49069 ).

15.05.2020 оприлюднено на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України оголошення про відкриття провадження у справі № 913/266/20 про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія" (місцезнаходження: вул. Сметаніна, буд. 3-А, м.Сєвєродонецьк, Луганська область, 93404).

01.06.2020 на адресу Господарського суду Луганської області від Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія" надійшла апеляційна скарга №548/1В від 28.05.2020 на ухвалу Господарського суду Луганської області від 15.05.2020 по справі № 913/266/20 про відкриття провадження у справі про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія".

03.06.2020 матеріали справи надіслано до Східного апеляційного господарського суду для розгляду апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія".

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 09.06.2020 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія" залишено без руху, з метою усунення недоліків, протягом 10 днів з моменту отримання ухвали, шляхом надання до суду доказів сплати судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 31530 грн.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 02.07.2020 відмовлено Публічному акціонерному товариству "Українська інноваційна компанія" у задоволенні клопотання про розстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги. Апеляційну скаргу повернуто без розгляду.

В той же час, Публічне акціонерне товариство "Український інноваційний банк" звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати ухвалу Господарського суду Луганської області від 15.05.2020 у справі №913/266/20 про відкриття провадження у справі про банкрутство, ухвалити нове рішення, яким відмовити ТОВ "ЮС-Металл" у відкритті провадження у справі про банкрутство ПАТ "Українська інноваційна компанія".

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати ухвалу Господарського суду Луганської області від 15.05.2020 у справі №913/266/20 про відкриття провадження у справі про банкрутство, ухвалити нове рішення, яким відмовити ТОВ "ЮС-Металл" у відкритті провадження у справі про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія".

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 10.09.2020 апеляційні скарги Публічного акціонерного товариства "Український інноваційний банк" та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб залишено без задоволення. Ухвалу Господарського суду Луганської області від 15.05.2020 у справі №913/266/20 залишено без змін.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 19.10.2020 справу №913/266/20(569/9478/19) прийнято до провадження; розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 10.11.2020.

У судовому засіданні 10.11.2020 постановлено ухвалу про відкладення підготовчого засідання в межах строку підготовчого провадження на 24.11.2020 об 11 год. 40 хв., яку відповідно до ч.5 ст. 233 ГПК України занесено до протоколу судового засідання.

У судовому засіданні 24.11.2020 постановлено ухвалу про відкладення підготовчого засідання в межах строку підготовчого провадження на 10.12.2020 о 16 год. 00 хв., яку відповідно до ч.5 ст. 233 ГПК України занесено до протоколу судового засідання.

У судовому засіданні 10.12.2020 постановлено ухвалу про продовження строку підготовчого провадження на 30 днів та відкладення підготовчого засідання в межах строку підготовчого провадження на 12.01.2021 о 16 год. 40 хв., яку відповідно до ч.5 ст. 233 ГПК України занесено до протоколу судового засідання.

У судовому засіданні 12.01.2021 постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 26.01.2021 о 14 год. 45 хв., яку відповідно до ч.5 ст. 233 ГПК України занесено до протоколу судового засідання.

У судовому засіданні 26.01.2021 постановлено ухвалу про оголошення перерви з розгляду справи по суті на 23.02.2021 о 14 год. 00 хв., яку відповідно до ч. 5 ст. 233 ГПК України занесено до протоколу судового засідання.

Відповідно до ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Враховуючи те, що відповідачами не подано відзивів на позовну заяву у встановлений судом строк, суд розглядає справу за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши наявні матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд Луганської області, -

ВСТАНОВИВ:

12.02.2007 між Акціонерним товариством "Український інноваційний банк" (банк за договором) та ОСОБА_1 (позичальник за договором) було укладено кредитний договір №1820, відповідно до якого банк надав позичальнику на умовах забезпеченості, повернення, строковості, оплатності та цільового використання з метою придбання трьохкімнатної квартири АДРЕСА_1 , кредит в розмірі 40000 доларів США на термін до 11.02.2022.

За користування кредитом процентна ставка встановлюється в розмірі 12,0% річних від суми фактичної заборгованості за кредитом (п.1.2.); позичальник сплачує банку щомісячну комісію за обслуговування кредиту у розмірі 0,15% від суми фактичної заборгованості за кредитом (п.1.3.).

Забезпеченням виконання зобов`язань позичальника за договором є іпотека нерухомості - трьохкімнатна квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 62,7 кв.м, житловою площею - 37,1 кв.м. Вартість майна визначена сторонами і становить 289404 грн 39 коп (п.2.1.).

Позичальник зобов`язується використати кредит на вказані в договорів цілі (потреби) повністю повернути його в термін до 11.02.2022, сплатити нараховані проценти, щомісячну комісію та інші платежі, передбачені договором. Погашення кредиту проводиться щомісячно по 233 долари США починаючи з 01.03.2007 та в останній місяць - залишок боргу шляхом внесення грошових коштів готівкою через касу банку на рахунок банку № НОМЕР_2 або перерахуванням безготівковим шляхом на рахунок для обліку заборгованості по кредиту, вказаний у розділі 6 договору (п.3.1.).

Проценти за кредитом нараховуються за період, що розпочинається з дати виникнення заборгованості за кредитом по обліку банку, яка виникла в межах заборгованості по кредиту (п.п. 1.1., 3.1. договору), і закінчується останнім календарним днем поточного місяця, за який нараховуються проценти. Будь - який наступний період нарахування процентів у подальшому є період з першого по останній календарний день поточного місяця та до повного погашення заборгованості за кредитом (п.3.2.).

Фактично нараховані проценти позичальник зобов`язується сплачувати з першого по десятий календарний день кожного місяця, наступного за місяцем, за який нараховуються проценти, та на дату його повного погашення заборгованості за кредитом, шляхом внесення грошових коштів готівкою через касу банку або перерахування безготівковим шляхом на рахунок для сплати процентів (п.3.3.); нарахування щомісячної комісії здійснюється в останній робочий день поточного місяця у валюті кредиту. Щомісячна комісія нараховується за період, що розпочинається з дати надання кредиту і закінчується останнім календарним днем поточного місяця, за який вона нараховується. Будь - який наступний період нарахування щомісячної комісії у подальшому є період з першого по останній календарний день поточного місяця та до повного погашення заборгованості за кредитом. Щомісячна комісія нараховується на фактичну суму заборгованості по кредиту із розрахунку фактичної кількості днів періоду нарахування на основі фактичної календарної кількості днів в місяці, за який вона нараховується (п.3.4.).

Відповідно до п.5.1. договору, банк має право, зокрема вимагати дострокового погашення заборгованості за договором, а якщо його вимога не буде задоволена, звернути стягнення на передане в іпотеку майно, грошові кошти та майно, які належать позичальнику та поручителю на праві власності, згідно з чинним законодавством України в разі припинення позичальником виплат по погашенню кредиту чи сплаті процентів та інших передбачених договором платежів; затримання сплати часини кредиту та/або процентів, та/або щомісячної комісії, щонайменше на один календарний місяць; перевищення сумою заборгованості сум кредиту більш як на десять процентів; несплати позичальником більше однієї виплати, яка перевищує п`ять відсотків суми кредиту; невиконання поручителем умов договору поруки, укладеного з ним. Вимога банку про дострокове погашення заборгованості за договором надсилається позичальнику в письмовій формі.

Якщо банк на основі умов кредитного договору вимагає здійснення внесків (частини кредиту, та/або процентів, та/або щомісячної комісії) строк сплати яких не настав, або повернення кредиту, такі внески або повернення кредиту можуть бути здійснені позичальником протягом тридцяти календарних днів з дати одержання повідомлення про таку вимогу від банку. Якщо протягом цього періоду позичальник усуне порушення умов кредитного договору, вимога банку втрачає чинність.

Банк має право достроково стягнути заборгованість у повному обсязі (в тому числі за рахунок переданого в іпотеку майна, або звернути стягнення на грошові кошти та будь - яке майно, яке належить позичальнику та/або поручителю на праві власності) у разі виникнення простроченої заборгованості за договором, в тому числі в разі прострочки по чергових платежах, у разі порушення позичальником інших умов договору, або у випадках, передбачених в п.3.9 договору, та в разі виникнення у банка права вимагати дострокового погашення заборгованості за договором (п.5.2.).

Банк зобов`язується, зокрема вести облік заборгованості по кредиту, процентах, щомісячній комісії, інших платежах, що передбачені договором (п.6.5.); відкрити позичальнику рахунки в валюті кредиту для обліку заборгованості по кредиту -№ НОМЕР_3 , для сплати процентів - № НОМЕР_4 , для сплати щомісячної комісії - № НОМЕР_5 .

У разі порушення позичальником термінів погашення заборгованості за кредитом та/або нарахованими процентами та/або щомісячною комісією, позичальник сплачує банку пеню за кожний день прострочки у розмірі 0,2% від суми несплаченого платежу за кожен день прострочення. У разі порушення строків сплати кредиту та (чи) нарахованих по ньому відсотків, комісій більш як на 10 календарних днів банк може нарахувати позичальнику крім пені, штраф у розмірі 50% від суми боргу (п.9.1).

12.02.2007 між ОСОБА_3 (поручитель за договором) та Акціонерним товариством "Укрінбанк" було укладено договір поруки №1820/3, відповідно до якого поручитель поручився перед кредитором за виконання обов`язків ОСОБА_1 (боржник) за договором, передбаченим п.2 договору поруки, щодо повернення кредитних коштів в повному обсязі, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків та інших платежів передбачених кредитною угодою та чинним законодавством України.

Під основним договором в договорі поруки розуміють кредитну угоду №1820 від 12.02.2007, укладену між кредитором та боржником, згідно умов якої боржник зобов`язується повернути отриманий кредит в розмірі 40000 доларів США до 11.02.2022 включно (п.2.1. договору).

У разі порушення боржником основного договору боржник і поручитель несуть перед кредитором солідарну відповідальність (п.1.2. договору).

Поручитель зобов`язується виконати за боржника зобов`язання останнього перед кредитором на умовах, в порядку та в терміни, встановлені кредитною угодою (п.4.1. договору).

12.02.2007 між ОСОБА_2 (поручитель за договором) та Акціонерним товариством "Український інноваційний банк" було укладено договір поруки №1820/2, відповідно до якого поручитель поручився перед кредитором за виконання обов`язків ОСОБА_1 (боржник) за договором, передбаченим п.2 договору поруки, щодо повернення кредитних коштів в повному обсязі, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків та інших платежів передбачених кредитною угодою та чинним законодавством України.

Під основним договором в договорі поруки розуміють кредитну угоду №1820 від 12.02.2007, укладену між кредитором та боржником, згідно умов якої боржник зобов`язується повернути отриманий кредит в розмірі 40000 доларів США до 11.02.2022 включно (п.2.1. договору).

У разі порушення боржником основного договору боржник і поручитель несуть перед кредитором солідарну відповідальність (п.1.2. договору).

Поручитель зобов`язується виконати за боржника зобов`язання останнього перед кредитором на умовах, в порядку та в терміни, встановлені кредитною угодою (п.4.1. договору).

На виконання умов договору, на підставі заяви на видачу готівки №3 від 12.02.2007, відповідно до виписки по банківському рахунку з 28.02.2007 по 16.08.2013 банк перерахував позичальнику ( ОСОБА_1 ) кредитні кошти в загальному розмірі 40000 доларів США.

Відповідач -1 зобов`язання за кредитним договором щодо повернення кредитних коштів виконав не в повному обсязі, відповідно до виписки з банківського рахунку повернув кредитні кошти в загальному розмірі - 25048, 47 доларів США.

22.02.2019 на адресу позичальника та поручителів позивачем було направлено повідомлення №179/18 про порушення основного зобов`язання, в якому позивач вимагав від відповідачів негайно, але не пізніше 10 днів з дня направлення вимоги, погасити кредитору всю наявну заборгованість, а саме заборгованість за кредитом в розмірі 463124,34 грн, заборгованість по відсоткам в розмірі 191145,01 грн та пеню в розмірі 175215,09 грн., на рахунок відкритий на ім`я ТОВ "Фінансова компанія "Євроінвест", оскільки між позивачем та ТОВ "ФК "Євроінвест" 28.09.2017 було укладено договір доручення на обслуговування кредитних договорів.

Також, у вказаному повідомлені позивач повідомив відповідачів про те, що 22.03.2016 Правлінням Національного банку України на підставі пропозиції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо відкликання банківської ліцензії та ліквідації ПАТ "УКРІНБАНК" винесено постанову №180 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "УКРІНБАНК".

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 29.04.2016 у справі №826/5325/16, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 13.07.2016 та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 23.11.2016 визнані протиправними та скасовані Постанова Правління Національного банку України №180 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "УКРІНБАНК" та Рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №385 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "УКРІНБАНК" та делегування повноважень ліквідатора банку".

13.07.2016 рішенням загальних зборів акціонерів ПАТ "Укрінбанк" змінено найменування товариства на ПАТ "Укрінком".

28.03.2017 рішенням загальних зборів акціонерів ПАТ "Укрінком" змінено найменування товариства на ПАТ "Українська інноваційна компанія".

Відповідно до п.1.1. статуту товариства, в редакції від 28.03.2017, ПАТ "Українська інноваційна компанія" продовжує свою діяльність на підставі Статуту шляхом зміни найменування з ПАТ "Укрінком" на ПАТ "Українська інноваційна компанія", яке є набувачем всіх прав та обов`язків ПАТ "Український інноваційний банк" та ПАТ "Укрінком".

У зв`язку з неналежним виконанням позичальником зобов`язання за договором щодо повного та своєчасного повернення кредитних коштів, утворилась заборгованість за кредитним договором №1820 від 12.02.2007 в розмірі 15470 доларів США.

Станом на час розгляду даної справи, відповідачами доказів належного виконання зобов`язань за кредитним договором №1820 від 12.02.2007 до суду надано не було.

Також, позивачем відповідно до умов кредитного договору були нараховані відсотки за користування кредитом - 5575,84 доларів США (еквівалент по курсу НБУ - 149295 грн 25 коп.), пеня в загальному розмірі 5909,02 доларів США, в тому числі за несвоєчасне повернення кредиту - 5506,47 доларів США (еквівалент по курсу НБУ - 147437 грн 77 коп.), пеня за несвоєчасне погашення відсотків за користування кредитом - 402,55 доларів США (еквівалент по курсу НБУ - 10778 грн 42 коп.), щомісячна комісія - 881,79 доларів США (еквівалент по курсу НБУ - 23610 грн 25 коп.).

13.07.2016 на позачергових загальних зборах акціонерів Публічного акціонерного товариства "Український інноваційний банк", було прийнято рішення про затвердження Статуту товариства в новій редакції, рішення про зміну назви товариства на Публічне акціонерне товариство "Укрінком".

28.03.2017 рішенням позачергових загальних зборів акціонерів Публічного акціонерного товариства "Укрінком", змінено найменування товариства як юридичної особи з Публічного акціонерного товариства "Укрінком" на "Публічне акціонерне товариство "Українська інноваційна компанія", затверджено статут в новій редакції.

Відомості про це були внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ідентифікаційний код суб`єкта підприємницької діяльності в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань - 05839888, тобто такий самий, як у ПАТ "Укрінбанк".

Відповідно до висновку викладеному у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у справі №826/14033/17 від 09.08.2019, ПАТ "Укрінбанк" та ПАТ "Укрінком" є тією ж юридичною особою, яке довело свою ідентичність та безперервність юридичної особи.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань) є, зокрема, договір.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позика, надана за договором безпроцентної позики, може бути повернена позичальником достроково, якщо інше не встановлено договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Судом встановлено, що 12.02.2007 між АТ "Український інноваційний банк", яке в подальшому було перейменовано на ПАТ "Українська інноваційна компанія" було укладено кредитний договорі №1820, відповідно до умов якого, банк надав відповідачу -1 на умовах забезпеченності, повернення, строковості, оплатності та цільового використання (придбання трьохкімнатної квартири за адресою: м. Рівне, вул. Гагаріна, буд. 3, кв. 127), кредит в розмірі 40000 доларів США на термін до 11.02.2022.

На виконання умов договору, на підставі заяви на видачу готівки №3 від 12.02.2007, відповідно до виписки по банківському рахунку з 28.02.2007 по 16.08.2013 банк перерахував позичальнику ( ОСОБА_1 ) кредитні кошти в загальному розмірі 40000 доларів США.

Відповідач -1 зобов`язання за кредитним договором щодо повернення кредитних коштів виконав не в повному обсязі, відповідно до виписки з банківського рахунку повернув кредитні кошти в загальному розмірі - 25048, 47 доларів США.

У зв`язку з неналежним виконанням позичальником зобов`язання за договором щодо повного та своєчасного повернення кредитних коштів, утворилась заборгованість за кредитним договором №1820 від 12.02.2007 в розмірі 15470 доларів США.

Станом на час розгляду даної справи, відповідачами доказів належного виконання зобов`язань за кредитним договором №1820 від 12.02.2007 до суду надано не було.

Відповідачі доказів спростування викладених позивачем обставин не надали та проти розміру наявної заборгованості за кредитним договором №1820 від 12.02.2007 не заперечили.

За таких обставин, вимога позивача про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором №1820 від 12.02.2007 в розмірі 414214 грн 99 коп. є законною, обґрунтованою, доведеною належними та допустимими доказами, та такою, що підлягає задоволенню повністю.

Згідно з ч.3 ст. 346 Господарського кодексу України (далі - ГК України) кредити надаються банком під відсоток. Надання безвідсоткових кредитів забороняється, крім випадків, передбачених законом.

Згідно зі статтею 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Термін "користування чужими грошовими коштами" може використовуватися у двох значеннях. Перше - це одержання боржником (як правило, за плату) можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу. Друге значення - прострочення виконання грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх.

Відповідно до положень частини 1 статті 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Однак позов у цій справі подано саме у зв`язку з неправомірним користуванням відповідачами грошовими коштами через прострочення виконання грошового зобов`язання.

Правовий аналіз змісту правовідносин, що випливають із права позикодавця на проценти за час дії договору позики, та правовідносин, які склалися між сторонами цього спору внаслідок припинення договору або пред`явлення вимоги до позичальника і невиконання відповідачем обов`язку повернути грошові кошти у визначений строк, не дає підстав для висновку, що такі правовідносини подібні за змістом.

Плата за прострочення виконання грошового зобов`язання врегульована законодавством. Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Тобто законодавство встановлює наслідки як надання можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу в межах дії договору, так і наслідки прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №910/1238/17 від 23.05.2018.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що припис абзацу 2 частини 1 статті 1048 Цивільного кодексу України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

А отже, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечується частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №444/9519/12 від 28.03.2018.

Судом встановлено, що позивачем заявлено вимогу про стягнення відсотків за користування кредитом за період з 22.04.2016 по 01.04.2019.

Враховуючи те, що 22.03.2016 Постановою Правління НБУ № 180 було відкликано банківську ліцензію, яка в подальшому хоча і була визнана протиправною та скасованою, обсяг цивільних прав та обов`язків позивача змінився, внаслідок чого останній втратив право на отримання відсотків за користування кредитом та щомісячної комісії після 22.03.2016.

За таких обставин вимога позивача про стягнення відсотків за користування кредитом за період з 22.04.2016 по 01.04.2019, не є законною та обґрунтованою, а тому задоволенню не підлягає.

Похідна вимога про солідарне стягнення з відповідачів пені за прострочення сплати відсотків за користування кредитом за період з 22.04.2018 по 23.04.2019 та щомісячної комісії за період з 22.04.2016 по 23.04.2019 є незаконною та необґрунтованою, а тому задоволенню не підлягає.

Щодо заявленого позивачем розміру пені за прострочення сплати основного боргу за кредитом, суд зазначає наступне.

Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Стаття 216 ГК України передбачає відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим кодексом, іншими законами і договором.

Штрафними санкціями відповідно до ст. 230 ГК України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Частиною 6 ст. 232 ГК України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Частиною 1 ст. 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Згідно ч. 2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі, якщо таке збільшення не заборонено законом.

Частиною 2 ст. 343 ГК України визначено, що пеня за прострочку платежу встановлюється за згодою сторін господарських договорів, але її розмір не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України.

Приписами статті 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (ст. 3 вказаного Закону).

Таким чином, договірні правовідносини між платниками і одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань врегульовано Законом України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань".

Отже, яким би способом не визначався в договорі розмір пені, він не може перевищувати той розмір, який установлено законом як граничний, тобто за прострочення платежу за договором може бути стягнуто лише пеню, сума якої не перевищує ту, що обчислено на підставі подвійної облікової ставки Національного банку України.

Умовами договору сторони погодили, що у разі порушення позичальником термінів погашення заборгованості за кредитом та/або нарахованими процентами та/або щомісячною комісією, позичальник сплачує банку пеню за кожний день прострочки у розмірі 0,2% від суми несплаченого платежу за кожен день прострочення.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст 533 Цивільного кодексу України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійснені розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Положення чинного законодавства хоча і визначають національну валюту України як єдиний законний платіжний засіб на території України, однак не містять заборони на вираження у договорі грошових зобов`язань в іноземній валюті, визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті, а також на здійснення перерахунку грошового зобов`язання у випадку зміни Національним банком України курсу національної валюти України по відношенню до іноземної валюти.

Отже вимоги про застосування заходів відповідальності за порушення грошових зобов`язань, визначених в іноземній валюті, можуть заявлятись лише в національній валюті України (гривні).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.09.2020 у справі №916/4693/15.

Судом встановлено, що позивачем заявлено до стягнення пеню за несвоєчасне повернення кредиту в розмірі 5506,47 доларів США за період з 22.04.2018 по 23.04.2019 на суму заборгованості - 15470 доларів США.

При цьому, господарський суд звертає увагу, що відповідно до п.6.6. та 7.3. договору сторони погодили, що банк зобов`язується відкрити позичальнику рахунки у валюті кредиту для обліку заборгованості по кредиту (№ НОМЕР_3 ), для сплати процентів (№ НОМЕР_4 ), для сплати щомісячної комісії (№ НОМЕР_5 ), в свою чергу позичальник зобов`язується забезпечити своєчасне повернення кредиту, сплату нарахованих процентів, сплату щомісячної комісії та інших платежів, передбачених договором, на рахунки вказані в розділі 6 договору.

В той же час, 22.02.2019 позивачем на адресу позичальника та поручителів було направлено повідомлення №179/18 про порушення основного зобов`язання, в якому позивач вимагав від відповідачів погашення заборгованості за кредитним договором №1820 від 12.02.2007 та сплатити на рахунок № НОМЕР_6 , відкритий на ім`я ТОВ "Фінансова компанія "Євроінвест", оскільки 28.09.2017 між позивачем та ТОВ "ФК "Євроінвест" було укладено договір доручення на обслуговування кредитних договорів.

При цьому, про зміну рахунків позичальника, відкритих відповідно до умов кредитного договору №1820 від 13.02.2007, відповідачів було повідомлено лише 04.03.2019 (з урахуванням 10-денного строку на отримання повідомлення про порушення основного зобов`язання).

Суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок солідарного стягнення з відповідачів суми пені кредиту на суму боргу 15470 доларів США за період з 22.04.2018 по 23.04.2019 встановив, що позивачем при розрахунку були допущені помилки, а саме не вірно визначено період нарахування суми пені (без врахування повідомлення про порушення основного зобов`язання) та не враховано, що вимоги про застосування заходів відповідальності за порушення грошових зобов`язань визначених в іноземній валюті, можуть заявлятись лише в національній валюті України.

За розрахунком суду, зробленого за допомогою "Юридичної інформаційно - пошукової системи "Законодавство", сума пені по основному боргу за кредитом, з урахування повідомлення про порушення основного зобов`язання від 22.02.2019, на суму боргу 414214 грн 99 коп. за період з 04.03.2019 по 23.04.2019 складає 20427 грн 04 коп., яка є обґрунтованою, доведеною належними та допустимими доказами, та такою, що підлягає солідарному стягненню відповідачів.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є законними, обґрунтованими, доведеними належним та допустимими доказами, але такими, що підлягають задоволенню частково, а саме: солідарно стягнути з відповідачів:

- суму основного боргу за кредитним договором в розмірі 414214 грн 99 коп.;

- суму пені по основному боргу за кредитним договором в розмірі 20427 грн 04 коп. В іншій частині позову слід відмовити.

Судовий збір покладається на відповідачів пропорційно розміру задоволених позовних вимог згідно зі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 129, 232-233, 238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія" заборгованість за кредитним договором №1820 від 12.02.2007 в сумі 434642 грн 03 коп., з яких:

- сума основного боргу за кредитним договором в розмірі 414214 грн 99 коп.;

- сума пені за основним боргом за кредитним договором в розмірі 20427 грн 04 коп.

3. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія" витрати зі сплати судового збору в розмірі 3259 грн 82 коп.

4. Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія" витрати зі сплати судового збору в розмірі 3259 грн 82 коп.

5. В іншій частині позову відмовити.

6. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції у строки, передбачені ст.256 Господарського процесуального кодексу України та порядку, визначеному пп.17.5 п.17 ч.1 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Позивач: Публічне акціонерне товариство "Українська інноваційна компанія" (місцезнаходження: вул. Сметаніна, буд. 3-А, м. Сєвєродонецьк, Луганська область, 93404, ідентифікаційний номер юридичної особи 05839888)

Відповідач -1 ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_7 )

Відповідач -2 ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_8 )

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача - Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Укрінбанк" (місцезнаходження: вул. Січових Стрільців, буд. 17, м. Київ, 04053)

Повний текст рішення складено та підписано 09.03.2021.

Суддя С.В. Масловський