ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.03.2021 року м.Дніпро Справа № 932/10070/20

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Березкіної О.В. (доповідач),

суддів: Антоніка С.Г., Дарміна М.О.

Секретар судового засідання Ковзиков В.Ю.

Представники сторін:

від позивача: Конарева С.К., довіреність №7/10-3408 від 24.12.2020 р., представник;

від відповідача: Зарубін Є.М., ордер серії ДП №1527/007 від 19.01.2021 р., адвокат;

від третьої особи-2: Конарева С.К., довіреність №15/6-11 від 19.01.2021 р., представник;

третя особа-1 не з`явилась.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Дніпровської міської ради, м. Дніпро

на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 15.12.2020 ( суддя Васильєв О.Ю.) у справі № 932/10070/20

за позовом Дніпровської міської ради, м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "ГРІЛЬ", м. Дніпро

Третя особа-1: гр. ОСОБА_1 , м. Київ

Третя особа-2: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, м. Дніпро

про витребування майна

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Дніпровська міська рада звернувся до ТОВ фірми "Гріль" із позовом про витребування на користь територіальної громади м. Дніпра нежитлового приміщення №І, загальною площею: 79,5 кв.м. в житловому будинку літ.А-3, у підвалі поз.1,2 літ. А-8, за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер 01); припинення права власності відповідача на це нежитлове приміщення; скасування запису про право власності від 22.10.10 р., реєстраційний номер майна 31841834; запису про право власності від 16.06.14р., номер запису про право власності: 6094744, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 01.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 15.12.2020 у справі №932/10070/20 в задоволенні позовних вимог відмовлено у повному обсязі.

Не погодившись з рішенням суду, позивач - Дніпровська міська рада звернулась з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, незаконність та необґрунтованість рішення, просила скасувати повністю рішення господарського суду Дніпропетровської області від 15.12.2020 у справі № 932/10070/20, прийняти нове рішення, яким позов Дніпровської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Гріль" про витребування майна задовольнити.

В обґрунтування своєї скарги апелянт посилається на те, що на підставі неіснуючого рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06.10.2010, за ОСОБА_1 було визнано право власності на нерухоме майно, яке у подальшому за договором купівлі-продажу було відчужено відповідачу - ТОВ « Гріль», чим було порушено законне право міської ради на володіння, користування та розпорядження нерухомим майном комунальної власності.

Оскільки спірне майно вибуло з власності позивача поза його волею, воно повинно бути витребувано від відповідача.

Апелянт вважає, що суд першої інстанції, відмовляючи у позові у зв`язку з пропуском строку позовної давності, не врахував, що позивачу до 26.12.2018 року не було відомо про незаконне вибуття з комунальної власності територіальної громади міста спірного нерухомого майна, а тому позивач не пропустив строк для звернення до суду із позовом за захистом свого порушеного права.

Всі ці обставини, на думку апелянта, є підставами для скасування рішення господарського суду Дніпропетровської області від 15.12.2020 у справі № 932/10070/20, та прийняття нового рішення про витребування майна.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 16.01.2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Дніпровської міської ради на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 15.12.2020 у справі №932/10070/20, розгляд апеляційної скарги призначено в судовому засіданні на 22.02.2021 о 10:00.

Відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю фірма «Гріль» надано відзив на апеляційну скаргу позивача, в якому зазначено, що судом першої інстанції в повному обсязі досліджено матеріали справи, прийнято вірне рішення у відповідності до норм чинного законодавства, доводи позивача, в свою чергу, які зазначені в апеляційній скарзі, є безпідставними та необґрунтованими. Просить залишити оскаржуване рішення - без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення ( а.с.163,т.1).

В судовому засіданні 22.02.2021року було оголошено перерву до 09.03.21 р. на 09:30 .

В судовому засіданні 09.03.2021 оголошено вступну та резолютивну частини постанови по справі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши відповідність оскаржуваного рішення нормам діючого законодавства, Центральний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 16 листопада 2010 ОСОБА_2 (іпн. НОМЕР_1 ), що мешкає в АДРЕСА_2 , який діяв на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Дніпропетровського нотаріального округу Колодій Л.М. 03.09.2010 року за № 1597, від імені гр. ОСОБА_1 (Продавець) та ТОВ фірма "Гріль" в особі директора Данько Т.В. (Покупець) укладено договір купівлі-продажу нежитлового приміщення І (один), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Опис об`єкта: в житловому будинку літ. А-3 у підвалі нежитлове приміщення № І, поз. 1,2, загальною площею 79,5 кв.м., вхід в підвал літ. а-8. В договорі купівлі - продажу зазначено, що це нежитлове приміщення належить Продавцю на підставі рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06.10.2010, зареєстрованого КП "Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації" 22.10.2010, реєстраційний номер 31841834.

Зазначений договір купівлі-продажу, серія та номер: ВРВ№ 977546, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Вербою В.М., та зареєстрований в реєстрі за № 2320.

На підставі договору купівлі-продажу ВРВ № 977546 нежитлового при міщення від 16.11.2010 № 2320 приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Вербою В.М., як державним реєстратором до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 16.06.2014 внесено запис про право власності ТОВ фірма "Гріль", , номер запису про право власності: 60944744; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01.

Відповідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 07.05.20р. № 2.10.2010р. право власності на нежитлове приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 ( №1 поз. 1,2 загальною площею 79,5 кв. м. в підвалі житлового будинку літ. А-3; вхід в підвал літ. а-8) зареєстровано за гр. ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 . Підстава виникнення права власності: " 06.10.2010, рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська"; номер запису про право власності: 6094744; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01. (а.с.30).

Згідно довідки Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 18.05.20р. за № 01-061790/2020 за алфавітним покажчиком за 2006-2007рік, 2009 рік та актами передачі цивільних справ за 2010 рік, цивільна справа за позовом ОСОБА_1 про визнання права власності на нежитлове приміщення І у підвалі, поз. 1,2 загальною площею 79,5 кв. м у житловому будинку літ.А-3 за адресою: АДРЕСА_1 за наданими вихідними даними, не зареєстрована.

Звертаючись до ТОВ фірми "Гріль" із позовом про витребування на користь територіальної громади м. Дніпра нежитлового приміщення №І, загальною площею: 79,5 кв.м. в житловому будинку літ.А-3, у підвалі поз.1,2 літ. А-8, за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер 01); припинення права власності відповідача на це нежитлове приміщення; скасування запису про право власності від 22.10.10 р., реєстраційний номер майна 31841834; запису про право власності від 16.06.14р., номер запису про право власності: 6094744, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 01, позивач - Дніпровська міська рада посилалась на те, що на підставі неіснуючого рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06.10.10р., яке було підставою реєстрації права власності за гр. ОСОБА_1 , з комунальної власності територіальної громади незаконно вибуло нерухоме майно: нежиле приміщення № І, загальною площею: 79,5 кв. м. в житловому будинку літ. А-3 у підвалі поз. 1,2 літ. а-8, чим порушенні майнові права територіальної громади м. Дніпра в особі Дніпровської міської ради.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, господарський суд першої інстанції виходив з того, що позивач пропустив строк позовної давності. Обставин, які б свідчили про поважність причин пропуску строку позовної давності, суд не знайшов.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Можливість судового захисту суб`єктивного права особи в разі його порушення, визнання або оспорювання, серед іншого, обумовлена строком, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу - позовною давністю (стаття 256 ЦК України).

Загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 261 ЦК України за загальним правилом перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Як встановив суд першої інстанції, позивач зобов`язаний був знати про можливе порушення своїх прав, адже, реєстрація права власності на спірний об`єкт нерухомого майна та водночас вибуття об`єкту з відання Позивача, відбулося 06.10.2010 року, тобто більш ніж 10 років тому, а з листа № 4/10-852 від 29.07.2020 вбачається, що вже станом на 01.10.2015 року, балансоутримувачем надано відомості до Реєстру об`єктів права комунальної власності про перебування спірного об`єкту нерухомого майна на балансі.

Оскільки позивач, як орган місцевого самоврядування, який наділений правом представляти інтереси територіальної громади, приймати від її імені рішення та здійснювати в її інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, зобов`язаний належним чином здійснювати свої повноваження, то він повинен був вживати заходів щодо своєчасного захисту інтересів громади, а тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про пропуск позивачем строку позовної давності для звернення до суду.

Відповідно до частин другої та третьої статті 267 ЦК України заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Таким чином, за результатами розгляду справи по суті заявлених позовних вимог суд у своєму рішенні має зробити висновок про порушення чи не порушення прав особи, а також її охоронюваних законом інтересів, які випливають безпосередньо зі змісту права. Якщо ж за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, у суду немає правових підстав для задоволення позову.

Отже, якщо позовні вимоги господарським судом визнано обґрунтованими, а стороною у справі заявлено про сплив позовної давності, то суд зобов`язаний застосувати до спірних правовідносин положення статті 267 Цивільного кодексу України та вирішити питання про наслідки такого спливу (тобто, або відмовити в позові у зв`язку зі спливом позовної давності, або, за наявності поважних причин її пропущення, - захистити порушене право, але в будь-якому разі вирішити спір з посиланням на зазначену норму Цивільного кодексу України).

Як вбачається з тексту рішення суду першої інстанції, мотивувальна частина рішення цього суду містить висновок про пропуск позивачем 3-хрічного строку позовної давності, оскільки відомості про право власності на спірний об`єкт нерухомого майна за ТОВ "Гріль" були наявні в КП "ДМБТІ" ДОР ще станом на 21.12.2012 року, тобто 8 років тому, а відповідно до Витягу про державну реєстрацію прав, державна реєстрація права власності на вказаний об`єкт нерухомого майна у КП "ДМБТІ" ДОР відбулася 15.02.2011 року, тобто майже 10 років тому.

Проте, жодних висновків щодо наявності порушеного права позивача, рішення суду першої інстанції не містить. Отже, не зробивши власного висновку щодо суті спору, суд першої інстанції зосередився лише на встановленні обставин, пов`язаних із застосуванням до заявлених позовних вимог наслідків пропуску строку позовної давності, внаслідок чого відмовив у позові у зв`язку зі спливом позовної давності.

Відмова в задоволенні позову у зв`язку зі спливом позовної давності без встановлення порушення права або охоронюваного законом інтересу позивача не відповідає вимогам закону та суперечить висновкам Верховного Суду щодо порядку застосування строку позовної давності.

З огляду на зазначене, під час розгляду справи суд першої інстанції повинен був встановити, чи порушено право позивача, і чим це доведено.

Згідно зі ст. 143 Конституції України майном, що є в комунальній власності, управляють територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування. У ст. 1 Закону від 21 травня 1997 .N2 280/97-ВР "Про місцеве самоврядування в Україні" (далі - Закон № 280/97-ВР) визначено, що представницьким органом місцевого самоврядування є відповідна місцева рада, яка складається з депутатів і відповідно до закону наділяється правом представляти інтереси територіальної громади і приймати від її імені рішення.

Відповідно до ст. 327 Цивільного кодексу України суб`єктами права комунальної власності є територіальні громади та утворені ними органи місцевого самоврядування.

У відповідності до статті 143 Конституції України, територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності.

Відповідно Положення про департамент по роботі з активами Дніпровської міської ради (в подальшому - Положення), затвердженого рішенням Дніпровської міської ради 22.07.2020 № 98/59, департамент по роботі з активами Дніпровської міської ради (в подальшому - Департамент) є органом приватизації Дніпровської міської ради, орендодавцем нерухомого майна та земельних ділянок комунальної власності територіальної громади міста Дніпра (п.1.6 Положення).

Пунктом 3.2.1. Положення передбачено, що Департамент у порядку, визначеному чинним законодавством, виконує функції з управління нерухомим майном та індивідуально визначеним майном, цілісними майновими комплексами та іншими об`єктами, що перебувають у комунальній власності територіальної громади міста; веде Реєстр об`єктів права комунальної власності територіальної громади міста Дніпра.

Відповідно до п.3.2.3. Положення Департамент організовує і проводить інвентаризацію майна/об`єктів права комунальної власності територіальної громади міста, які підлягають приватизації або які передаються Департаментом в оренду, щодо цілісних майнових комплексів. Створює комісії з інвентаризації та оцінки майна комунальної власності територіальної громади міста Дніпра.

Згідно п.3.2.7. Положення Департамент забезпечує ведення переліку об`єктів, що підлягають приватизації. Організовує процес приватизації об`єктів права комунальної власності, у тому числі об`єктів незавершеного будівництва, на конкурентних засадах і шляхом викупу. Укладає відповідні договори купівлі-продажу. (а.с.14-29).

31.07.19р. листом № 4/4-2179 Департамент повідомив Департамент правового забезпечення Дніпровської міськради про те, що з метою реєстрації права власності за Дніпровською міською радою на нерухоме майно, що належить до комунальної власності територіальної громади міста, проводилася робота зі збору необхідних для проведення такої реєстрації документів.

26.12.18р. листом № 19489 Комунальне підприємство "Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації" Дніпропетровської обласної ради повідомило Департамент, що станом на 31.12.12р. в інвентаризаційній справі на нежитлове приміщення № І за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Барикадна, 3 містяться відомості про право власності на нежитлове приміщення № І поз. 1,2 загальною площею 79,5 кв.м. в підвалі житлового будинку літ. А-3; вхід в підвал літ. а-8 за Товариством з обмеженою відповідальністю "Гріль" на підставі договору купівлі-продажу від 16.11.10р., посвідченого приватним нотаріусом ДМНО Вербою В. М. за реєстровим № 2320, зареєстровано КП "ДМБТІ" ДОР в Реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстровим №31841834 (а.с.33,34).

24.07.19р. рішенням Дніпровської міської ради № 87/47 змінено найменування Комунального підприємства "Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації" Дніпропетровської обласної ради на Комунальне підприємство "Дніпровське міське бюро технічної інвентаризації" Дніпровської міської ради,

29.07.20р. Управління з питань комунальної власності Департаменту повідомило, що у Реєстрі об`єктів права комунальної власності територіальної громади міста Дніпра по вул. Барикадній, 3 є запис про котельню вбудовану, загальною площею 79,5 кв.м., яка перебуває на балансі Комунального підприємства "Дніпровські міські теплові мережі" Дніпровської міської ради, за інформаційними відомостями (форма 2), наданими балансоутримувачем до Реєстру, станом на 01.10.2015 (а.с.36).

Згідно зі ст. ст. 319, 321, 658 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд; право власності є непорушним; ніхто, не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні; право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові.

Статтею 330 ЦК України передбачено, що якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до ст. 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього.

Відповідно ст. 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Власник з дотриманням вимог статті 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування оспорювання ланцюга договорів, інших правочинів щодо спірного майна не є ефективним способом захисту прав.

Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (стаття 387 ЦК України).

Витребування власником свого майна із чужого незаконного володіння здійснюється шляхом подання до суду віндикаційного позову. Позивачем у віндикаційному позові може бути власник майна, а відповідачем - особа, яка незаконно володіє майном, тобто заволоділа ним без достатньої правової підстави.

Отже, для застосування приписів ст. 387 ЦК України необхідною умовою є доведення позивачем, насамперед, того факту, що позивач є власником майна. Тобто, особа яка звертається до суду з вимогою про витребування майна з чужого незаконного володіння, повинна довести своє право власності на майно, що перебуває у володінні відповідача.

Колегія суддів вважає, що у даній справі задоволення позову про витребування майна на підставі статей 387 і 388 Цивільного кодексу України з урахуванням предмету та підстав позову передбачає необхідність встановлення на підставі належних та допустимих доказів, обставин пов`язаних з наявністю у Позивача права власності на спірне майно, повноважень щодо його передачі іншим особам та дотримання порядку встановленого законодавством, реєстрацією права власності за Відповідачем, наявністю відповідних правовстановлюючих документів тощо.

Як вбачається з матеріалів справи, міська рада, посилаючись на те, що саме вона є власником нежитлового приміщення № І, загальною площею: 79,5 кв. м. в житловому будинку літ. А-3 у підвалі поз. 1,2 літ. а-8 по вулиці Барикадна будинок 3 міста Дніпра, у якості доказів свого права власності надає лише довідку Управління з питань комунальної власності Департаменту згідно якої, у Реєстрі об`єктів права комунальної власності територіальної громади міста Дніпра по вул. Барикадній, 3 є запис про котельню вбудовану, загальною площею 79,5 кв.м., яка перебуває на балансі Комунального підприємства "Дніпровські міські теплові мережі" Дніпровської міської ради ( а.с.36)

При цьому, ані витягу з даного реєстру, ані технічної документації, ані будь-яких інших доказів того, що нежитлове приміщення № І, загальною площею: 79,5 кв. м. в житловому будинку літ. А-3 у підвалі поз. 1,2 літ. а-8 по вулиці Барикадна будинок 3 міста Дніпра є вбудованою котельною загальною площею 79,5 кв.м., яка перебуває на балансі Комунального підприємства "Дніпровські міські теплові мережі" Дніпровської міської ради, позивачем не надано, як не надано і будь-яких первинних правовстановлюючих документів, які б підтверджували набуття позивачем речових прав на спірне приміщення, і можливість його ідентифікації з огляду на призначення приміщення як котельні житлового будинку.

Крім того, позивачем не доведено, що спірний об`єкт нерухомого майна належав позивачу, оскільки відсутні відомості про реєстрацію за позивачем права власності на спірний об`єкт нерухомого майна, а саме: свідоцтво про право комунальної власності на нерухоме майно.

Відповідно до статті 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Оскільки, позивач не довів належними та допустимими доказами своє право власності на спірне майно, означене свідчить про відсутність порушення його прав з боку відповідача, що є самостійною підставою для відмови в позові про витребування майна з чужого незаконного володіння, який спрямований саме на захист права власності.

З огляду на вищезазначене, незважаючи на правильність висновків суду першої інстанції про пропуск позивачем строку позовної давності для звернення до суду, колегія суддів вважає, що в даному випадку у позові необхідно відмовити по суті спору, а не з підстав пропуску строку позовної давності, як вважав суд першої інстанції.

Відповідно до статті 277 ГПК України, зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини, а тому рішення суду першої інстанції підлягає зміні з викладенням мотивувальної частини в редакції даної постанови.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта - Дніпровську міську раду, м. Дніпро.

Керуючись ст.ст.275-282 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дніпровської міської ради, м. Дніпро - задовольнити частково.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 15.12.2020 року у справі №932/10070/20 - змінити, виклавши мотивувальну частину в редакції даної постанови.

Судові витрати по сплаті судового збору за перегляд рішення суду першої інстанції покласти на Дніпровську міську раду, м. Дніпро .

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення у порядку та випадках, передбачених ст. 287 ГПК України.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 15.03.2021року.

Головуючий суддя О.В.Березкіна

Суддя С.Г.Антонік

Суддя М.О.Дармін

У зв`язку з припиненням відправлення поштової кореспонденції в Центральному апеляційному господарському суді, про що складений акт від 23.11.2020, копії постанови Центрального апеляційного господарського суду від 09.03.2021 у справі №932/10070/20 поштою не надсилаються.

Надіслати копії цієї постанови на електронну адресу: Дніпровської міської ради, м. Дніпро,Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "ГРІЛЬ", м. Дніпро, гр. ОСОБА_1 , м. Київ, Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, м. Дніпро.