ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.03.2021м. ДніпроСправа № 904/6711/20

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Коприг", м. Дніпро

до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Автоматика та машинобудування" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", м. Жовті Води Дніпропетровської області

про стягнення заборгованості в сумі 6 258 грн. 83 коп.

Суддя Рудь І.А.

Без повідомлення (виклику) учасників справи.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Коприг" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом, в якому просить стягнути з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Автоматика та машинобудування" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" заборгованість в сумі 6 258 грн. 83 коп., з яких: 1 367 грн. 85 коп. - інфляційні втрати, 4 890 грн. 98 коп. - 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором поставки від 09.10.2019 № 12с/179/53-142-01-19-01039 в частині своєчасної оплати поставленого позивачем товару за накладною від 10.10.2019 № 6763 на суму 198 239 грн. 00 коп., що стало підставою для звернення позивача у липні 2020 із відповідним позовом до Господарського суду Дніпропетровської області про стягнення з відповідача заборгованості за поставлений товар в сумі 198 239 грн. 00 коп., пені у розмірі 18 460 грн. 68 коп., інфляційних втрату у розмірі 3 989 грн. 19 коп. За результатами розгляду позовних вимог ТОВ "Коприг" прийняте рішення від 29.09.2020 у справі № 904/3789/20 про задоволення позову у повному обсязі. Стягнута вказаним судовим рішенням сума основного боргу відповідачем була сплачена лише 04.11.2020, у зв`язку із чим позивач, скориставшись правом, наданим нормами ст. 625 ЦК України, нарахував та просить стягнути з відповідача інфляційні та 3% річних за порушення відповідачем грошових зобов`язань зі сплати заборгованості, встановленої вищезазначеним судовим рішенням.

У позовній заяві викладене клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою господарського суду від 21.12.2020 позовну заяву залишено без руху та запропоновано Товариству з обмеженою відповідальністю "Коприг" протягом семи днів з дня вручення ухвали усунути недоліки позовної заяви, надавши до суду: договір поставки від 09.10.2019 № 12с/179/53-142-01-19-01039 з додатками; видаткову накладну від 10.10.2019 № 6763, рахунок, виставлений позивачем відповідачу на оплату поставленого товару; належним чином завірену копію рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 29.09.2020 у справі № 904/3789/20.

23.12.2020 на адресу суду через систему "Електронний суд" надійшла заява позивача про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою господарського суду від 28.12.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними в матеріалах справи документами.

Відповідач вимоги суду не виконав та не надав витребувані судом документи.

Господарський суд наголошує на тому, що ухвала суду завчасно надсилалась відповідачу за його місцезнаходженням, згідно матеріалів справи, інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, з урахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 № 958.

Відповідно до потових повідомлень № 440, № 432 ухвала від 28.12.2020 отримана підприємством відповідача та його відокремленим підрозділом 04.01.2021 та 05.01.2021 відповідно.

З урахуванням вищевикладеного, господарський суд вважає можливим розглянути справу за наявними в ній матеріалами, відповідно до ч. 9 ст. 81, ч. 9 ст. 165 ГПК України.

Згідно зі ст. 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Також судом враховано, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення від 07.07.1989 Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

У пункті 3 постанови № 11 від 17.10.2014 пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення" визначено, що розумним, зокрема вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010, "Смірнова проти України" від 08.11.2005, "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006, "Літоселітіс Проти Греції" від 05.02.2004).

При цьому, згідно з практикою Європейського суду з прав людини щодо тлумачення положення "розумний строк" вбачається, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ. Критеріями оцінки розумності строку є, зокрема складність справи та поведінка заявників.

Так, у справі "Хосце проти Нідерландів" 1998 суд вирішив, що тривалість у 8,5 років є розумною у контексті ст. 6 Конвенції, у зв`язку зі складністю справи, а у справі "Чірікоста і Віола проти Італії", 15-річний строк розгляду визнано Європейським судом з прав людини виправданим, у зв`язку з поведінкою заявників.

З огляду на викладене, з метою дотримання принципів господарського судочинства, суд розглянув справу в межах розумного строку.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

09.10.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Коприг" (постачальник) та Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Автоматика та машинобудування" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (покупець) укладено договір №12с/179/53-142-01-19-01039 (надалі - договір), відповідно до п. 1.1. якого постачальник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених в договорі, поставити покупцеві безмасляні вакуумні насоси (код ДК 021:20-6 Насоси та компресори) (далі - продукція), а покупець - прийняти і оплатити продукцію на умовах, визначених договором.

Згідно з п. 1.2. договору найменування, одиниця виміру і загальна кількість продукції, її номенклатура, ціна визначені в специфікації, якає невід`ємною частиною договору.

За змістом п. 3.1. договору ціна за одиницю продукції встановлена в національній валюті України та вказується у специфікації до договору, що є його невід`ємною частиною.

Відповідно до п. 3.2 договору сума договору є твердою та становить 198 239,00 (сто дев`яносто вісім тисяч двісті тридцять дев`ять грн. 00 коп.), у тому числі ПДВ - 33 039,83 (тридцять три тисячі тридцять дев`ять грн. 83 коп.)

У п. 3.4. договору сторони визначили, що розрахунок за продукцію здійснюється по узгодженим цінам в національній валюті України протягом 90 (дев`яносто) календарних днів з моменту поставки та проходження вхідного контролю продукції за кількістю та якістю, відповідно до нормативних документів покупця, в безготівковій формі шляхом перерахування коштів на поточних рахунок постачальника, зазначений в договорі, згідно рахунку, наданого постачальником .

Датою поставки продукції вважається дата підписання сторонами видаткової накладної або акту прийняття-передачі продукції та проходження вхідного контролю продукції за кількістю та якістю, відповідно до нормативних документів покупця, та виставлення постачальником рахунку-

фактури ( п. 4.2 договору).

За умовами п. 4.3. договору строк поставки продукції до 11.10.2019.

Пунктом 7.1. договору визначено, що цей договір набирає чинності з моменту підписання, скріплення печатками сторонами і реєстрації в ДП НАЕК Енергоатом, та діє до 25.12.2019 року, а в частині виконання зобов`язань - до їх повного виконання.

Відповідно до п. 7.2. договору закінчення строку цього договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього договору.

Сторонами підписано додаток № 2 до договору, яким погоджено технічні характеристики товару.

На виконання умов договору позивачем поставлено відповідачу безмасляні вакуумні насоси на суму 198 239 грн. 00 коп., що підтверджується видатковою накладною № 6763 від 10.10.2019, та виставлено рахунок на оплату № 8215 від 09.10.2019.

У зв`язку із порушенням відповідачем умов договору в частині своєчасної оплати поставленого товару позивач звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Автоматика та машинобудування" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" заборгованості за поставлений товар в розмірі 198 239 грн. 00 коп., пені в сумі 18 460 грн. 68 коп., інфляційних втрат в сумі 3 989 грн. 19 коп., за результатами розгляду якого ухвалено рішення від 29.09.2020 у справі № 904/3789/20 про задоволення позову.

Вказаним вище судовим рішенням по справі № 904/3789/20 встановлено підтверджену належними доказами заборгованість Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Автоматика та машинобудування" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Коприг" за товар, поставлений на виконання умов договору від 09.10.2019 № 12с/179/53-142-01-19-01039 на суму 198 239 грн. 00 коп. та наявність правових підстав для стягнення з відповідача нарахованих позивачем пені в сумі 18 460 грн. 68 коп. та інфляційних втрат в сумі 3 989 грн. 19 коп. за період січень червень 2020.

Позивач стверджує, що станом на час подання даної позовної заяви відповідачем сплачений основний борг 04.11.2020, на підтвердження чого надав платіжні доручення від 04.11.2020 № № 15100, 15101, 15102 (а.с. 11-13).

Із посиланням на положення ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України позивач нарахував та просить стягнути з відповідача 3% річних в сумі 4 890 грн. 98 коп. за період з 07.01.2020 по 03.11.2020 та інфляційні втрати у розмірі 1 367 грн. 85 коп. за період з липня по жовтень 2020.

Доказів оплати вказаної спірної заборгованості відповідачем сторонами до матеріалів справи не надано.

Предметом доказування у даній справі є обставини укладання договору поставки, факт поставки товару, строк оплати, строк дії договору, наявність прострочення оплати вартості поставленого товару.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне.

За приписами ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі договору поставки є господарськими зобов`язаннями, тому, згідно положень ст.ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

У відповідності до ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Статтею 629 Цивільного кодексу України унормовано, що договір є обов`язковим до виконання.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, з урахуванням умов п. 3.4 договору строк оплати товару, поставленого позивачем за видатковою накладною № 6763 від 10.10.2019 на суму 198 239 грн. 00 коп. таким, що настав 08.01.2020.

Згідно положень ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобов`язання.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Згідно із ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Таким чином, з урахуванням обставин, встановлених судовим рішенням від 29.09.2020 у справі № 904/3789/20, яке набрало законної сили 22.10.2020, вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат ґрунтуються на законі.

Перевіркою виконаного позивачем розрахунку 3% річних та інфляційних втрат судом порушень чинного законодавства та умов договору не встановлено.

Відповідач не скористався правом на надання заперечень, викладені у позові обставини належними доказами не спростував.

Згідно із ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

За приписами ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із положеннями ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За встановлених обставин, відповідач неналежним чином виконав свої договірні зобов`язання, чим порушив умови укладеного із позивачем договору поставки та вищевказані приписи чинного законодавства, тому позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача на 4 890 грн. 98 коп. 3% річних, 1 367 грн. 85 коп. інфляційних втрат - є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Згідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 165, 233, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3, ) в особі відокремленого підрозділу "Автоматика та машинобудування" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (52210, Дніпропетровська область, м. Жовті Води, вул. Гагаріна, буд. 4, код ЄДРПОУ ВП 39688675) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Коприг" (49069, м. Дніпро, пр. О. Поля, буд. 107-Г, кімн. 209, ) 4 890 грн. 98 коп. (чотири тисячі вісімсот дев`яносто грн. 98 коп.) 3% річних, 1 367 грн. 85 коп. (одну тисячу триста шістдесят сім грн.. 85 коп.) інфляційних втрат, 2 102 грн. 00 коп. (дві тисячі сто дві грн. 00 коп.) витрат по сплаті судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області.

Повне рішення складено 09.03.2021

Суддя І.А. Рудь