РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

02.03.2021Справа № 910/15310/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Маринченка Я.В., за участі секретаря судового засідання Лаврова В.О., розглянувши матеріали справи

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Енергопром»

до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом»

про стягнення 1042397,79 грн,

за участі представників:

від позивача - Ярощук П.А., Коріков О.М (уповноважені представники);

від відповідача - Завгородній Р.В. (уповноважений представник).

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «Енергопром» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» про стягнення 1042397,79 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем порушено умови Договору поставки продукції №559(6)19УК/53-121-01-19-08766 від 19.11.2019 укладеного між позивачем та відповідачем, в частині своєчасної та повної оплати поставленої продукції, внаслідок чого за відповідачем утворилась заборгованість у розмірі 1009452 грн, яку позивач просить стягнути на свою користь. Окрім того, позивачем нараховано до стягнення з відповідача 19829,51 грн 3% річних та 13116,28 грн інфляційних втрат.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.10.2020 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Енергопром» залишено без руху та надано позивачеві строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 5 днів з дня вручення даної ухвали.

22.10.2020 через загальний відділ діловодства Господарського суду міста Києва позивачем на виконання вимог ухвали Господарського суду міста Києва від 12.10.2020 подано заяву про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.10.2020 прийняти позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

01.12.2020 через загальний відділ діловодства Господарського суду міста Києва відповідачем подано відзив на позовну заяву в якому останній зазначив, що позивачем невірно визначено граничну дату оплати за поставлений товар, внаслідок чого невірно визначено період нарахування трьох відсотків річних, у зв`язку з чим, позовні вимоги в даній частині не підлягають задоволенню. Окрім того, відповідач зазначив, що розрахунки здійснюються не регулярно та не в повному обсязі у зв`язку з обмеженням роботи енергоблоків атомних електростанцій та дефіцитом коштів за відпущену електричну енергію. Разом з тим, відповідач зазначив, що у процесі претензійної переписки позивачу було повідомлено позивачу про підстави прострочення строку оплати за поставлену продукцію, у зв`язку з чим, відповідач зазначає, що ним було вжито заходи щодо оплати вартості поставленої продукції, а вимоги позивача щодо нарахування трьох відсотків річних та інфляційних втрат є необґрунтованими.

20.01.2021 через загальний відділ діловодства Господарського суду міста Києва позивачем подано заяву про зменшення розміру позовних вимог у якій останній зазначив, що з урахуванням відзиву відповідача ним проведено корегування розрахунків трьох відсотків річних та інфляційних витрат, у зв`язку з чим, просив зменшити позовні вимоги та стягнути з відповідача 1009452 грн боргу, 19766,47 грн трьох відсотків річних та 13116,28 грн інфляційних втрат.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 42 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Частиною 3 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України визначено, що до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Отже, у вказаній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Енергопром» до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» має місце нова ціна позову, яка складає 1042334,75 грн.

В судовому засіданні 02.03.2021 представники позивача підтримали позовні вимоги та просили суд задовільнити позов у повному обсязі.

В судовому засіданні 02.03.2021 представники відповідача заперечив проти позовних вимог позивача та просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 07.11.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія «Енергопром» (постачальник, позивач) та Державним підприємством «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (покупець, відповідач) укладено Договір поставки продукції №559(6)19УК/53-121-01-19-08766 відповідно до умов якого постачальник зобов`язується поставити, а покупець прийняти і сплатити продукцію (найменування продукції, технічні характеристики, кількість та ціна зазначені у п. 1.1. договору). Загальна вартість продукції за договором складає 1409742 грн, разом з ПДВ.

Відповідно до п. 1.2. договору строк поставки продукції є листопад 2019 року.

Пунктом 2.5. договору визначено, що у разі виявлення невідповідності продукції зазначеним стандартам п. 2.1., покупець має право відмовитись від продукції, якщо невідповідності не будуть усунені у строк, який дозволить здійснити її постачання у строк, визначений умовами договору.

Згідно з п. 3.1. договору вартість договору з урахування ПДВ складає 1409742 грн.

Відповідно до п. 3.3. договору у випадку ненадання постачальником покупцю у встановлений законодавством строк електронної податкової накладної, зареєстрованої у ЄРПН покупець має право в односторонньому порядку зменшити вартість договору передбачену п. 3.1. цього договору на суму ПДВ.

Згідно з п. 4.1. договору поставка продукції відбувається на умовах DDP м. Енергодар згідно Інкотермс 2010.

Пунктом 4.5. договору визначено, постачальник зобов`язаний надати покупцю податкову накладну за формою, визначено чинною редакцією наказу Міністерства фінансів України №1307 від 31.12.15 складену в електронній формі з дотриманням умов щодо її реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженого платником особи, і зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН), шляхом направлення її на дві електронні адреси покупця та протягом строку, визначеного чинною редакцією ПКУ. Разом з податковою накладною постачальник надає покупцю електронну квитанцію реєстрацію податкової накладної у ЄРПН. Постачальник зобов`язаний вказувати в податковій накладній позначення одиниці вимірювання товару, що постачається за договором, згідно з вимогами «Класифікатору системи позначень одиниць вимірювання та обліку». ДК 011-96, затвердженого наказом Держстандарту України від 09.01.1997 №8».

Пунктом 11.1 договору визначено, що договір вважається укладеним з моменту підписання сторонами і дії протягом 12 місяців з моменту підписання.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач на виконання умов зазначеного договору передав відповідачеві продукцію, обумовлену договором на загальну суму 1409742 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями видаткових накладних, зокрема, №35 від 25.11.2019 на суму 264126 грн, №38 від 28.11.2019 на суму 868914 грн, №39 від 28.11.2019 на суму 60858 грн, №40 від 29.11.2019 на суму 5940 грн, №41 від 29.11.2019 на суму 15144 грн, №43 від 29.11.2019 на суму 32652 грн, №49 від 23.12.2019 на суму 162108 грн. Вказані видаткові накладні підписані уповноваженими представниками обох сторін. Доказів щодо наявності спорів стосовно якості або кількості поставленої позивачем продукції матеріали справи не містять

Відповідачем було здійснено часткову оплату за поставлену продукцію у розмірі 400290 грн, доказів повного погашення заборгованості відповідачем перед позивачем у суду не надано.

У зв`язку із невиконанням відповідачем умов договору в частині своєчасної та повної оплати за поставленої продукції 18.08.2020 ТОВ «Компанія «Енергопром» на юридичну адресу відповідача було направлено лист-претензію №308-П від 18.08.2020 в якому зазначено про необхідність погашення заборгованості по спірному договору у розмірі 1009452 грн.

Листом №07-105/20013 від 16.09.2020 відповідач повідомив позивача, що ним визнається заборгованість за укладеним із відповідачем договором у повному обсязі. Разом з тим, зазначив, що заборгованість за поставлений товар буде погашена за фактом розподілу коштів з боку ДП «НАЕК «Енергоатом» або коштів отриманих від інших видів діяльності ВП «Запорізька АЕС» ДП «НАЕК «Енергоатом».

Відповідно до ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частинами 1, 6 ст.265 Господарського кодексу України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник, зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих Господарським кодексу України, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

В силу положень ст.655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Договір, відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Положеннями ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Судом встановлено і не заперечувалось сторонами, що позивачем було поставлено, а відповідачем прийнято без будь-яких зауважень продукцію визначену відповідно до п. 1.2. договору.

Враховуючи зміст положення п. 3.2. договору визначено, що розрахунок за продукцію здійснюється шляхом перерахування коштів на поточний рахунок постачальника протягом 45 календарних днів з дати поставки продукції. Оплата покупцем частини вартості продукції у розмірі ПДВ здійснюється після отримання ним від постачальника податкової накладної, оформленої та зареєстрованої в ЄРПН у встановлених ПК України випадках та порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 691 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу.

У відповідності до ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Частиною 1 ст.530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Факт неналежного виконання відповідачем зобов`язань зі своєчасної оплати вартості поставленої продукції належним чином підтверджений матеріалами справи та відповідачем не спростований.

Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості в розмірі 1009452 грн.

За приписами ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі вказаних норм, позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача 19766,47 грн трьох відсотків річних та 13116,28 грн інфляційних втрат.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок трьох відсотків річних та інфляційних втрат, судом встановлено, що вказане нарахування проведено позивачем у відповідності до положень укладеного між сторонами договору та вимог чинного законодавства, а відтак позовні вимоги у цій частині підлягають задоволенню в повному обсязі.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Разом з тим, з урахуванням положень ст.129 Господарського процесуального кодексу України, витрати на сплату судового збору покладаються на відповідача в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, ст.ст.232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3; ідентифікаційний код 24584661) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Енергопром» (01103, м. Київ, вул. професора Підвисоцького, буд. 10/10, офіс 60; ідентифікаційний код 30674659) заборгованість у розмірі 1009452 (один мільйон дев`ять тисяч чотириста п`ятдесят дві) грн, 13116 (тринадцять тисяч сто шістнадцять) грн 28 коп. інфляційних втрат, 19766 (дев`ятнадцять тисяч сімсот шістдесят шість) грн 47 коп. трьох відсотків річних, а також витрати зі сплати судового збору в розмірі 15635 (п`ятнадцять тисяч шістсот тридцять п`ять) грн 02 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено: 10.03.2021

Суддя Я.В. Маринченко