ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

16 березня 2021 року Справа № 903/55/21

за позовом: Державного підприємства "Клеванське лісове господарство", смт. Клевань

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Промвуд", м. Луцьк

про стягнення 20 960 грн. 23 коп.

Суддя Кравчук А. М.

Без повідомлення (виклику) учасників справи

встановив: 29.01.2021 на адресу суду надійшла позовна заява Державного підприємства "Клеванське лісове господарство" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Промвуд" про стягнення 20 960 грн. 23 коп., в тому числі 19 426 грн. 61 коп. заборгованості за поставлену лісопродукцію, 563 грн. 78 коп. 3 % річних, 969 грн. 84 коп. інфляційних збитків.

Ухвалою суду від 03.02.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Запропоновано відповідачу подати суду в порядку статей 165, 178 Господарського процесуального кодексу України не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали відзив на позов і всі документи, що підтверджують заперечення проти позову при їх наявності, одночасно копію відзиву надіслати позивачу, докази чого подати суду. У разі наявності заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження відповідачу подати суду заяву із обґрунтуванням заперечень протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали. Запропонувано позивачу подати суду відповідь на відзив не пізніше 3-х днів з дня отримання відзиву з доказами надіслання відповідачу; відповідачу - заперечення на відповідь позивача протягом 3-х днів з дня отримання відповіді з доказами надіслання позивачу. Запропоновано позивачу до 15.02.2021 надати суду належно засвідчені копії долучених до позовної заяви платіжних доручень про оплату відповідачем лісопродукції, акт надання послуг ТзОВ "Верниліс".

Ухвала суду про відкриття провадження у справі надіслана сторонам поштовим зв`язком 03.02.2021, що підтверджується списком розсилки поштової кореспонденції Господарського суду Волинської області. Відповідачем отримана 06.02.2021, позивачем 08.02.2021. Строк для подачі відзиву по 23.02.2021.

Позивач листом №62 від 11.02.2021 надіслав довідку АБ «УКРГАЗБАНК» про надходження від контрагента ТОВ «ПРОМВУД» за період з 07.06.2019 по 06.12.2019 за лісоматеріали круглі 349 080,00 грн; засвідчену копію акту надання послуг ТзОВ «Верниліс».

Відповідач у відзиві від 15.02.2021, надісланому суду 15.02.2021, позов заперечив мотивуючи тим, що у наданій позивачем копії ТТН серії РВБ № 772736 від 19.09.2019 відсутня інформація про прийняття товару відповідачем. Безпосередньо в товарно-транспортній накладній зазначається, що деревину одержано для перевезення водієм ОСОБА_1 , а перевізником виступає ТОВ «Верниліс». Позивачем не було надано жодних документів, котрі б підтверджували, що деревини, яку мав би отримати відповідач, було передано його представникові та/або уповноваженій ним особі, тобто не надано довіреності на отримання товару третіми особами в інтересах відповідача. Недотримання позивачем вимог в оформленні первинних документів не дає можливості підтвердити реальність та взагалі існування господарської операції. Щодо акту наданих послуг №35-п від 19.09.2019, то він підтверджує факт надання ТОВ «Верниліс» послуг по перевезенню деревини, жодним чином не свідчить про отримання відповідачем товару (а.с. 83-85).

Позивач відзив отримав 18.02.2021, що підтверджується витягом з сайту ДП «Укрпошта» щодо відстеження поштового пересилання за штрихкодовим ідентифікатором №358. Строк для подання відповіді на відзив по 22.02.2021.

Позивач у відповіді на відзив №76 від 22.02.2021 (надіслана 22.02.2021) доводи відповідача, викладені у відзиві, заперечив. Зазначає про надходження коштів в сумі 349 426 грн. 61 коп., що на 19 426 грн. 61 коп. менше вартості поставленої продукції. Вважає, що дефектність в оформленні товарно-транспортних накладних не може бути підставою для висновку про відсутність господарських операцій. Тягар доказування недобросовісності несе особа, яка стверджує, що не отримала товар (а.с. 90-92).

Відповідач відповідь на відзив отримав 27.02.2021. Строк для подання заперечень по 02.03.2021.

Відповідач у запереченнях на відповідь на відзив від 01.03.2021 (надісланих 01.03.2021) заперечив твердження позивача щодо поставки перевізником ТОВ «Верниліс» 19.09.2019 відповідачу товару згідно ТТН серії РВБ 772736 та ТТН серії РВГ 241752, оскільки жодних доказів, що перевізник здійснював доставку вантажу відповідачу не надано. Відсутність відомості про отримання товару, а зокрема відсутність підпису та печатки відповідача унеможливлюють здійснення ідентифікації особи, яка брала участь в господарській операції, а також факт існування господарських операцій між позивачем та відповідачем. Заперечив отримання акту звірки та вимоги на оплату № 364 від 27.10.2020 (трек номером №724), оскільки такий лист не містить опису вкладення (а.с. 99-101).

Заперечення щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін не надходили.

Згідно ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, учасником якої є Україна, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (§ 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Враховуючи, що норми ст. 74 ГПК України щодо обов`язку суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, п. 4 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що ним, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та вважає за необхідне розгляд справи проводити за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

встановив:

05 червня 2019 року між Державним підприємством «Клеванське лісове господарство» (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Промвуд» (покупець) укладено договір №142 (а.с.8), за умовами якого продавець продає, а покупець купує на умовах франко-склад продавця лісопродукцію вид, асортимент та ціни якої вказано в п.3.1. даного договору. Одинця виміру кількості товару м3 (п.п.1.1., 1.2. договору).

Відповідно до умов договору сума договору складає 240000 грн. 00 коп. з урахуванням ПДВ (п.4.3. даного договору). У випадку поставки товару на умовах франко-склад покупця (автомобільним або залізничним транспортом) витрати по доставці товару оплачуються покупцем на підставі виставленого продавцем рахунка, приймання-передача товару по кількості та якості здійснюється згідно Інструкціїї П-6, П-7 (п. 5.4 договору). Платіж здійснюється у безготівковій формі шляхом банківського переказу коштів на розрахунковий рахунок продавця, згідно виставленого рахунка-фактури протягом 5-ти (п`яти) банківських днів з дати отримання рахунку (п. 7.1 договору). За домовленістю сторін можлива післяоплата за лісопродукцію на протязі 90 (дев`яноста) банківських днів з дати відвантаження, а саме з дати, зазначеної в товарно-транспортній накладній (п. 7.2 договору). Покупець зобов`язаний прийняти товар та здійснювати оплату за товар на умовах даного договору (п. 8.1 договору). Продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений цим договором; попередити покупця про всі права третіх осіб на товар, що продається (п. 8.2 договору). Даний договір вступає в силу з дати його підписання сторонами та діє по 30 червня 2019 року (п.11.1. даного договору). Договір складено у 2-х (двох) однакових оригінальних примірниках, по одному для кожної із сторін, кожен з яких має однакову юридичну силу. (п.11.7. даного договору).

На обґрунтування боргу в сумі 19 426 грн. 61 коп. за поставлену деревину позивач посилається на часткову оплату товарно-транспортної накладної РВБ №772736 від 19.09.2019 (а.с. 10), що спричинило звернення з позовом до суду про стягнення боргу, відсотків річних та інфляційних втрат.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

У відповідності із ст.193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.ст. 526, 599 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Оцінивши подані позивачем на обґрунтування своєї вимоги докази, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Статтею 36 ГПК України передбачено, що письмовими доказами є документи i матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії.

Проведення будь-якої господарської операції підприємства фіксується та підтверджується первинними документами, на основі яких ведеться бухгалтерська звітність.

Статтею 9 Закону України від 16.07.1999 № 996-ХІV Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні встановлено вимоги до первинних документів, які є підставою для бухгалтерського обліку. Згідно з цією нормою підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарської операції. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Такі первинні документи повинні мати обов`язкові реквізити: назву документа; зміст та обсяг господарської операції; одиницю вимірювання господарської операції; посади осіб, які відповідають за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Первинні документи для надання їм юридичної сили і доказовості згідно з п.2.4. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88, зареєстрованого Міністерством юстиції України 05.06.1995 за №168/704, повинні мати такі обов`язкові реквізити, як назва підприємства, установи, від імені якої складений документ, посади, прізвища і підписів осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і складання первинного документа.

Відповідно до Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України 20.02.1998 за № 363, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.02.1998 за № 128/2568, товарно-транспортна накладна - це є єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ.

Оформлення перевезень вантажів товарно-транспортними накладними здійснюється незалежно від умов оплати за роботу автомобіля.

Товарно-транспортну накладну на перевезення вантажів автомобільним транспортом вантажовідправник повинен виписувати в кількості не менше чотирьох екземплярів. Вантажовідправник засвідчує всі екземпляри товарно-транспортної накладної підписом і при необхідності печаткою (штампом).

Після прийняття вантажу згідно з товарно-транспортною накладною водій (експедитор) підписує всі її екземпляри.

Перший екземпляр товарно-транспортної накладної залишається у вантажовідправника, другий - передається водієм (експедитором) вантажоодержувачу, третій і четвертий екземпляри, засвідчені підписом вантажоодержувача (у разі потреби й печаткою або штампом), передається перевізнику.

На товарно-транспортній накладній від 19.09.2019 наявний лише підпис особи, без зазначення ініціалів, прізвища та посади. Номер і дата доручення не зазначені. Відповідач факт отримання товару за цією товарно-транспортною накладною під час розгляду справи заперечував.

За таких обставин позивачем у встановленому законом порядку не доведено факту отримання відповідачем товару за товарно-транспортною накладною від 19.09.2019 на суму 20 091 грн. 59 коп., в зв`язку з чим в стягненні 19 426 грн. 61 коп. боргу, 563 грн. 78 коп. річних, 969 грн. 84 коп. інфляційних втрат слід відмовити у зв`язку з недоведеністю позивачем факту передачі товару відповідачу.

Суд звертає увагу на те, що у разі дефектів первинних документів та невизнання стороною факту постачання спірного товару, сторони не позбавлені можливості доводити постачання товару іншими доказами, які будуть переконливо свідчити про фактичні обставини здійснення постачання товару.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові КГС ВС від 29.01.2020 № 916/922/19, постановах Верховного Суду від 04.11.2019 у справі № 905/49/15, від 29.11.2019 у справі №914/2267/18.

Крім того, згідно п. 7.1 договору платіж здійснюється у безготівковій формі шляхом банківського переказу коштів на розрахунковий рахунок продавця, згідно виставленого рахунка-фактури протягом 5-ти (п`яти) банківських днів з дати отримання рахунку. Рахунки позивачем не долучені.

Посилання позивача на акт звірки взаємних розрахунків не прийняті судом, оскільки акт підписаний лише позивачем.

Згідно ч.ч. 1, 3, 4 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами ч.ч.1, 2, 3 ст.13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Позивач отримання відповідачем лісопродукції по накладній РВБ №772736 від 19.09.2019 належними та допустимими доказами не довів. Відповідач у платіжних дорученнях в графі призначення платежу послався лише на договір, що не може свідчити про часткову оплату спірної ТТН. Крім того, згідно п. 5.4 договору, у випадку поставки товару на умовах франко-склад покупця (автомобільним або залізничним транспортом) витрати по доставці товару оплачуються покупцем на підставі виставленого продавцем рахунка. Позивач зазначає про доставку лісопродукції відповідачем транспортом ТОВ «Верниліс». Акт надання послуг №35-п від 19.09.2019, лист ТОВ «Верниліс» щодо поставки лісопродукції не може бути належним доказом поставки лісопродукції відповідачу по спірній накладній.

Наданих позивачем доказів не достатньо для підтвердження отримання спірної лісопродукції відповідачем та оцінки позиції позивача в сукупності.

У зв`язку із відмовою в позові судові витрати на підставі до ст.129 ГПК України покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 73, 74, 76-80, 129, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

У позові Державного підприємства "Клеванське лісове господарство" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Промвуд" про стягнення 20 960 грн. 23 коп. відмовити

Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду відповідно до ст. 255-256, п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Суддя А. М. Кравчук