ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
09 березня 2021 року Справа № 903/590/20
Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Василишин А.Р., суддя Грязнов В.В. , суддя Бучинська Г.Б.
при секретарі судового засідання Першко А.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Гелікон" про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу по справі №903/590/20
за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Гелікон", апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Енсол Україна", які подані на рішення Господарського суду Волинської області від 8 грудня 2020 року в справі №903/590/20 та апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Енсол Україна" на додаткове рішення Господарського суду Волинської області від 21 грудня 2020 року
за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Енсол Україна"
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Гелікон"
про стягнення 366000 грн 28 коп.
за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Гелікон"
до відповідача за зустрічним позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Енсол Україна"
про визнання відмови від відновлення постачання природного газу незаконною та зобов`язання вчинити дії
за участю представників сторін:
від Первісного Позивача - не з`явився;
від Первісного Відповідача - Бігдан О.А..
Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕНСОЛ Україна» (надалі Позивач) звернулося в Господарський суд Волинської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Гелікон» (надалі Відповідач) про стягнення суми заборгованості за поставлений природний газ в розмірі 366 000 грн 28 коп..
21 вересня 2020 року Первісним Відповідачем було подано зустрічний позов до Первісного Позивача, предметом якого є визнання незаконною відмови Первісного Позивача від відновлення постачання природного газу згідно умов рамкового договору постачання № ЕN-6 від 24 травня 2019 року та зобов`язання відновити постачання природного газу за договором.
Ухвалою Господарського суду Волинської області від 19 жовтня 2020 року прийнято зустрічний позов та об`єднано його для спільного розгляду з первісним позовом (том 1, а.с. 202).
Рішенням Господарського суду Волинської області від 8 грудня 2020 року відмовлено в задоволенні первісного позову та відмовлено в задоволенні зустрічного позову (том 2, а.с. 69-72).

14 грудня 2020 року на адресу Господарського суду Волинської області надійшла заява від представника Первісного Відповідача про розподіл витрат на професійну правничу допомогу з додатками (том 2, а.с. 73-76).

Додатковим рішенням від 21 грудня 2020 року заяву Первісного Відповідача про розподіл витрат на професійну правничу допомогу задоволено. Стягнуто з Первісного Позивача на користь Первісного Відповідача 27800 грн витрат на правничу правову допомогу (том 2, а.с. 85-86).

Не погоджуючись з винесеним судом першої інстанції рішенням, Первісний Відповідач подав апеляційну скаргу (том 2, а.с. 91-95), в якій з підстав, висвітлених в ній, просив скасувати рішення суду в частині відмови задоволенні зустрічних позовних вимог Первісного Відповідача та прийняти в цій частині нове рішення, яким задоволити позовні вимоги Первісного Відповідача.

Не погоджуючись з винесеним судом першої інстанції рішенням, Первісний Позивач подав апеляційну скаргу (том 2, а.с. 111-114), в якій з підстав, висвітлених в ній, просить скасувати рішення суду в частині відмови в задоволенні первісного позову та прийняти в цій частині нове рішення, яким задоволити позовні вимоги Первісного Позивача, стягнувши з Первісного Відповідача на користь Первісного Позивача грошові кошти в розмірі 182 811 грн 62 коп..

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 17 лютого 2021 року в справі №903/590/20 апеляційну скаргу Первісного Позивача залишено без задоволення. Апеляційну скаргу Первісного Відповідача на рішення Господарського суду Волинської області від 8 грудня 2020 року задоволено. Рішення Господарського суду Волинської області від 8 грудня 2020 року в справі №903/590/20 скасовано в частині відмови в задоволенні зустрічного позову про визнання відмови від відновлення постачання природного газу незаконною та зобов`язання вчинити дії. Прийнято в цій частині нове рішення, яким зустрічний позов задоволено, визнано незаконною відмову Первісного Позивача від відновлення постачання природного газу. В іншій частині рішення Господарського суду Волинської області від 8 грудня 2020 року в справі №903/590/20 залишено без змін.

Апеляційну скаргу Первісного Позивача на додаткове судове рішення Господарського суду Волинської області від 21 грудня 2020 року в справі №903/590/20 задоволено. Додаткове судове рішення Господарського суду Волинської області від 21 грудня 2020 року в справі №903/590/20 скасовано. Прийнято нове додаткове рішення по справі №903/590/20, яким заяву Первісного Відповідача про розподіл витрат на професійну правову допомогу задоволено. Стягнуто з Первісного Позивача на користь Первісного відповідача 27800 грн витрат на правову (правничу) допомогу.

В поданій Первісним Відповідачем апеляційній скарзі зазначено, що орієнтований розмір витрат, які апелянт очікує понести становить 28154 грн.

На адресу Північно-західного апеляційного господарського суду 23 лютого 2021 року від представника Первісного Відповідача ( ОСОБА_1 ) надійшла заява (про яку він безпосередньо зазначав на стадії проведення судових дебатів в судовому засіданні від 17 лютого 2021 року під час розгляду справи в суді апеляційної інстнації), в якій він просив ухвалити додаткове судове рішення, яким стягнути з Первісного Позивача на корить Первісного Відповідача судові витрати на правничу допомогу адвоката у загальній сумі 20900 грн, з яких: 8700 грн це судові витрати в суді першої інстанції, в зв`язку із задоволенням зустрічної позовної заяви Первісного Відповідача; 12200 грн це судові витрати понесені в суді апеляційної інстанції.

Водночас, за підсумками розгляду справи місцевим господарським судом, представником Первісного Відповідача не подавався окремий розрахунок витрат за зустрічним позовом, які має сплатити Первісний Позивач у зв`язку із отриманням правничої допомоги, оскільки місцевим господарським судом було відмовлено в задоволенні зустрічного позову. Як вказує сторона у зв`язку із задоволенням апеляційної скарги, згідно акту виконаних робіт від 18 лютого 2021 року, підписаного Первісним Відповідачем, вартість послуг представника Первісного Відповідача під час розгляду справи місцевим господарським судом (в частині зустрічних позовних вимог) складає 8700 грн, а саме: складання, формування зустрічного позову (15 вересня 2020 року) - 8 годин, що складає 4800 грн, виходячи із розрахунку 600 грн/год; складання, формування, відповіді на відзив на зустрічну позовну заяву (20 листопада 2020 року) 4 години, що складає 2400 грн, виходячи із розрахунку 600 грн/год; складання адвокатських запитів -1500 грн, виходячи із розрахунку 500 грн/запит.

Крім того, згідно Акту виконаних робіт від 18 лютого 2021 року вартість послуг представника Первісного Відповідача під час розгляду справи апеляційним господарським судом складає 12200 грн, а саме: надання консультацій та висновків з питань, визначених Договором, участь в нарадах, засіданнях, переговорах із клієнтом під час вирішення справи (21 грудня 2020 року - 1 лютого 2021 року - 5 годин, що складає 300 грн, виходячи з розрахунку 600 грн/год; складання, формування апеляційної скарги на рішення Господарського суду Волинської області від 8 грудня 2020 року по справі - 6 годин, що складає 3600 грн, виходячи з розрахунку 600 грн/год; складання, формування відзиву на апеляційну скаргу Первісного Позивача на рішення Господарського суду Волинської області від 8 грудня 2020 року по справі - 3 години, що складає 1800 грн, виходячи з розрахунку 600 грн/год; складання, формування відзиву на апеляційну скаргу Первісного Позивача на додаткове рішення Господарського суду Волинської області від 21 грудня 2020 року - 3 години, що складає 1800 грн, виходячи з розрахунку 600 грн/год.; представництво Первісного відповідача під час розгляду справи Північно-західним апеляційним господарським судом - 2000 грн (судове засідання від 17 лютого 2021 року). А всього по акту виконаних робіт від 18 лютого 2021 року надано послуг за договором про праовову допомогу в розмірі 20 900 грн.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 23 лютого 2021 року було призначено до розгляду заяву представника Первісного Відповідача про стягнення судових витрат на правничу допомогу на 9 березня 2021 року на 10:00 год..

4 березня 2021 року на адресу Північно-західного апеляційного господарського суду надійшло клопотання представника Первісного Відповідача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

На підставі службової записки головуючого судді по справі № 903/590/20 (у зв`язку із перебуванням у відпустці судді-члена колегії суддів) розпорядженням керівника апарату Північно-західного апеляційного господарського суду від 9 березня 2021 року за №01-04/66 було призначено заміну судді-члена колегії у даній справі.

Відповідно до витягу із протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи було призначено склад колегії суддів для розгляду справи № 903/590/20: Василишин А.Р. - головуючий суддя; суддя - Бучинська Г.Б., суддя Грязнов В.В..

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 9 березня 2021 року було прийнято справу № 903/590/20 до провадження колегією суддів у складі: головуючого судді - Василишина А.Р., суддів Бучинської Г.Б., Грязнова В.В.. Задоволено заяву представника Первісного Відповідача про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

В судове засідання від 9 березня 2021 року представник Первісного Позивача не з`явився.

В судовому засіданні від 9 березня 2021 року представник Первісного Відповідача підтримав подану ним заяву про стягнення 20 900 грн судових витрат на правничу допомогу адвоката та просив стягнути з Первісного Позивача на корить Первісного Відповідача судові витрати на правничу допомогу адвоката у загальній сумі 20900 грн, з яких: 8700 грн це судові витрати в суді першої інстанції, в зв`язку із задоволенням зустрічної позовної заяви Первісного Відповідача; 12200 грн це судові витрати понесені в суді апеляційної інстанції.

Заслухавши пояснення представника Первісного Відповідача, дослідивши матеріали справи, та розглянувши заяву представника Первісного Відповідача про стягнення витрат на правничу допомогу адвоката , колегія суддів вважає її такою, що підлягає задоволенню частково, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд констатує, що заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Згідно зі статтею 16 Господарського процесуального кодексу України: учасники справи мають право користуватися правничою допомогою; представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

В силу дії пункту 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України, однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 ГПК України); визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (а саме: - подання (заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи); зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; розподіл судових витрат (стаття 129 ГПК України).

За положеннями частини 1 статті 123 ГПК України вбачається що, судові витрати складаються з: судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 ГПК України: витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом із тим, частиною 8 статті 129 ГПК України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Водночас, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

В силу дії статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність": гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту; порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

23 лютого 2021 року на адресу Північно-західного апеляційного господарського суду від представника Первісного Відповідача надійшла заява про ухвалення додаткового судового рішення по даній справі про розподіл витрат на професійну правничу допомогу (том 2, а.с. 196-198). До даної заяви представником Первісного Відповідача було долучено: Акт від 18 лютого 2021 року виконаних робіт за договором про надання правової допомоги від 31 серпня 2020 року на загальну суму 20900 грн; копії адвокатських запитів та відповідей на них (том 2, а.с. 199-206).

Згідно Акту виконаних робіт від 18 лютого 2021 року вартість послуг представника Первісного Відповідача під час розгляду справи апеляційним господарським судом складає 12200 грн (том 2, а.с. 199), а саме: надання консультацій та висновків з питань, визначених Договором, участь в нарадах, засіданнях, переговорах із клієнтом під час вирішення справи (21 грудня 2020 року - 1 лютого 2021 року- 5 годин, що складає 300 грн, виходячи з розрахунку 600 грн/год; складання, формування апеляційної скарги на рішення Господарського суду Волинської області від 8 грудня 2020 року по справі - 6 годин, що складає 3600 грн, виходячи з розрахунку 600 грн/год; складання, формування відзиву на апеляційну скаргу Первісного Позивача на рішення Господарського суду Волинської області від 8 грудня 2020 року по справі - 3 години, що складає 1800 грн, виходячи з розрахунку 600 грн/год.; складання, формування відзиву на апеляційну скаргу Первісного Позивача на додаткове рішення Господарського суду Волинської області від 21 грудня 2020 року - 3 години, що складає 1800 грн, виходячи з розрахунку 600 грн/год; представництво Первісного відповідача під час розгляду справи Північно-західним апеляційним господарським судом - 2000 грн (судове засідання від 17 лютого 2021 року).

З долучених до матеріалів справи доказів (в розрізі зазначення в судовому засіданні від 17 лютого 2021 року в суді апеляційної інстанції щодо понесення судових витрат на правничу допомогу адвоката) вбачається дотримання представником Первісного Відповідача вимог частини 8 статті 129 ГПК України, а саме щодо поданння доказів на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу адвоката саму в суді апеляційної інстанції протягом п`яти днів, після заявлення представником Первісного Відповідача про такі судові витрати.

При цьому колегія суду апеляційної інстанції констатує, що апеляційним господарським судом за результатами розгляду апеляційної скарги, поданої Первісним Відповідачем, апеляційну скаргу Первісного Відповідача задоволено. Рішення Господарського суду Волинської області від 8 грудня 2020 року в справі №903/590/20 скасувано в частині відмови в задоволенні зустрічного позову про визнання відмови від відновлення постачання природного газу незаконною та зобов`язання вчинити дії. Прийнято в цій частині нове рішення, яким зустрічний позов задоволено. В іншій частині рішення Господарського суду Волинської області від 8 грудня 2020 року в справі №903/590/20 залишено без змін.

Як вбачається із матеріалів справи, 2 вересня 2020 року між ОСОБА_2 (адвокат) та Первісним Відповідачем (Клієнт) укладено договір про надання правової допомоги (том 2, а.с. 77-80).

Сторонами погоджено предмет договору, а саме: надання праової допомоги під час розгляду справи, зокрема, апеляційним судом (зі всіма правами, наданими ГПК України Первісному Відповідачу, скаржнику, апелянту).

Суд апеляційної інстанції констатує, що вартість години роботи Бюро під час надання послуг, яка складає 600 грн погоджено в пункті 1.2 Додатку № 1 до договору про надання правничої допомоги від 3 вересня 2020 року (том 2, а.с. 79).

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року №23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Отже, з наведеного слідує, що до правової допомоги належать: консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво у судах тощо (дана правова позиція висвітлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16).

Колегія суддів враховує , що адвокат Бігдан О. готував та подавав апеляційну скаргу та приймав безпосередню участь у судовому засіданні від 17 лютого 2021 року.

Отже колегія суддів приходить до висновку, що із досліджених та поданих до матеріалів справи доказів вбачається, що в рамках даної справи адвокат Бігдан О. надавав правову допомогу Первісному Відповідачу.

Відповідно до частини 1 статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги .

Отже, достатньо підставою для визначення суми гонорару є його фіксований розмір та умови виплати у договорі про надання правової допомоги.

Окрім того, Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» не передбачає такої обов`язкової умови сплати гонорару як складення сторонами акту виконаних робіт. Тому достатніми доказами надання правничої допомоги є наданий договір в котрому міститься фіксована сума гонорару та зазначення характеру послуг, котрі надаються адвокатом.

Суд констатує при цьому, що Об`єднана Палата Верховного Суду у справі № 922/445/19 від 03 жовтня 2019 року зробила наступний правовий висновок, що: «витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено».

Таким чином, достатньо підставою для покладення на іншу сторону витрат на правничу допомогу є доведений факт їх обсягу та реального виконання, навіть за відсутності відомостей про перерахування коштів на користь адвоката.

Окрім того у постанові від 3 жовтня 2019 року в справі № 922/445/19 об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду сформулювала такі висновки щодо застосування норм права при вирішенні питання про розподіл судових витрат на правову допомогу: зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи; загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 ГПК України, разом із тим, у частині 5 наведеної норми визначено критерії, керуючись якими, суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл судових витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення. При цьому на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат; розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

При цьому, колегія суддів констатує, що Первісний Позивач будь-яких письмових заперечень щодо співмірності судових витрат не подав до суду апеляційної інстанції.

Згідно із частиною 5 статтею 126 ГПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною 6 статті 126 ГПК України встановлено, що обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною 4 статті 129 ГПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи на те, що судове рішення винесено апеляційним господарським судом на користь Первісного Відповідача (задоволено зустрічний позов) в контексті відсутності заперечень з боку Первісного Позивача щодо співмірності заявлених судових витрат, то відповідно до вищезазначеної норми діючого законодавства України судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката в суді апеляційної інстанції в розмірі 12200 грн підлягають покладенню на Первісного Позивача.

З огляду на усе вищеописане у даній судовій постанові, беручи до уваги доведення адвокатом Бігданом О.А. обставин надання професійної правничої допомоги в суді апеляційної інстанції, погодження суми гонорару (оскільки сума зазначених витрат підтверджується матеріалами справи) та відсутності клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, зважаючи на факт задоволення апеляційної скарги Первісного Відповідача, колегія суддів прийшла до висновку про необхідність покладення судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката в суді апеляційної інстанції в сумі 12200 грн на Первісного Позивача.

Що ж стосується стягненні 8 700 грн судових витрат на професійну правничу допомогу в місцевому господарському суді, то колегія суддів відмовляє в задоволенні заяви в цій частині, з огляду на недотримання представником Первісного Відповідача вимог частини 8 статті 129 ГПК України, щодо подання доказів щодо розміру понесених судових витрат до закінчення судових дебатів або протягом 5 днів після ухвалення судового рішення та вимог щодо подання до закінчення судових дебатів відповідної заяви про надання доказів щодо розміру понесених судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення судом рішення.

При цьому апеляційний господарський суд критично оцінює посилання представник Первісного Відповідача в поданій ним заяві про розподіл судових витрат до суду апеляційної інстанції, а зазначає про неподання такої заяви до місцевого господарського суду, з огляду на незадоволення місцевим господарським судом зустрічної позовної заяви.

На переконання апеляційного господарського суду норми чинного ГПК України в даному питанні встановлюють чітко момент, коли має бути подана така заява і момент коли мають бути подані відповідні докази, а саме в строк після винесення відповідним судом свого рішення. Тож, що заява, що докази витрат в суді першої інстанції апріорі мали б бути подані відповідному суду. Суд же вищої інстанції у разі зміни оспорюваного судового рішення може переглянути і відповідні витрати, розподіливши їх пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відтак, суд апеляційної інстанції в силу дії норм процесуального права не наділений повноваженнями щодо розгляду заяви, яку мав би розглядати місцевий господарський суд, оскільки така заява пов`язана саме із стягнення витрат на правничу допомогу понесених із розглядом справи в місцевому господарському суді.

Між тим подаючи таку заяву вже суду апеляційної інстанції Первісний Відповідач по суті подав її в порушення не лише, встановленого в частині 8 статті 129 ГПК України строку подачі заяви та строку подачі відповідних документів до неї, але й Первісний Відповідач подав дану заяву не до того суду (апеляційного суду, а не місцевого господарського суду).

З огляду на усе вищеописане у даній судовій постанові, беручи до уваги неподання адвокатом Бігданом О.А. заяви про стягнення судових витрат на правничу допомогу в місцевому господарському суді, що є порушенням частини 8 статті 129 ГПК України, колегія суддів прийшла до висновку про залишення без розгляду заяви про стягнення 8 700 грн судових витрат на професійну правничу допомогу в місцевому господарському суді.

Керуючись стяттми 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Гелікон" про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених стороною у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції в справі № 903/590/20 - задоволити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Енсол Україна" (45000, Волинська область, місто Ковель, вул. Залізнична, будинок 5; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Гелікон" (45007, Волинська область м. Ковель, вул. Варшавська, 1; ) - 12 200 грн судових витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

3. Заяву щодо стягнення 8700 грн судових витрат на професійну правничу допомогу в місцевому господарському суді - залишити без розгляду.

4. Господарському суду Волинської області видати відповідний наказ.

5. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

6. Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

7. Справу № 903/590/20 повернути Господарському суду Волинської області.

Повний текст постанови виготовлено 10 березня 2021 року.

Головуючий суддя Василишин А.Р.

Суддя Грязнов В.В.

Суддя Бучинська Г.Б.