ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

м. Суми

11.03.2021 Справа № 920/1186/20

Господарський суд Сумської області у складі судді Котельницької В.Л., при секретарі судового засідання Кириченко-Шелест А.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву відповідача від 25.02.2021 №48 про надання розстрочки виконання рішення суду (вх №1079к від 02.03.2021) у справі № 920/1186/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Дорпостач (16062, Чернігівська обл., Новгород-Сіверський район, с. Горбове, вул. Шевченка, буд. 29, ),

до відповідача Середино-Будського Дочірнього агролісогосподарського підприємства Середино-Будський Агролісгосп (41000, Сумська обл., Середино-Будський район, м. Середино-Буда, вул. Центральна, буд. 115, ),

про стягнення 117898,56 грн,

за участю представників сторін:

від позивача: не прибув;

від відповідача (заявника): не прибув;

УСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Сумської області від 01.02.2021 позов задоволено частково; стягнуто з Середино-Будського Дочірнього агролісогосподарського підприємства Середино-Будський Агролісгосп (41000, Сумська обл., Середино-Будський район, м. Середино-Буда, вул. Центральна, буд. 115, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Дорпостач (16062, Чернігівська обл., Новгород-Сіверський район, с. Горбове, вул. Шевченка, буд. 29, ) 115766,37 грн. (сто п`ятнадцять тисяч сімсот шістдесят шість грн 37 коп.) заборгованості за неналежне виконання умов договору купівлі-продажу нафтопродуктів від 02.01.2020 № 1, укладеним між сторонами даного спору (в т.ч.: 114090,95 грн (сто чотирнадцять тисяч дев`яносто грн. 95 коп.) основного боргу, 534,51 грн (п`ятсот тридцять чотири грн 51 коп.) 3% річних, 1140,91 грн. (одна тисяча сто сорок гр. 19 коп.) інфляційних збитків, а також 2102,00 грн. (дві тисячі сто дві грн 00 коп.) судового збору; в іншому відмовлено.

02.03.2021 на примусове виконання рішення Господарського суду Сумської області від 01.02.2021 у справі № 920/1186/20 виданий відповідний наказ.

02.03.2021 відповідач звернувся до суду із заявою від 25.02.2021 №48 про надання розстрочки виконання рішення суду (вх №1079к від 02.03.2021) у справі №920/1186/20, відповідно до якої просить суд розстрочити виконання рішення суду у даній справі, шляхом сплати боргу рівними частинами до 01.02.2022 року.

Ухвалою суду від 02.03.2021 прийнято зазначену заяву до розгляду та призначено розгляд даної заяви в судове засідання на 11.03.2021.

10.03.2021 позивач подав заперечення (вх№2475/21) проти заяви про розстрочку виконання рішення суду, в яких заперечує проти задоволення заяви відповідача про розстрочення виконання судового рішення.

Учасники справи в судове засідання не прибули, неявка учасників справи у судове засідання не є перешкодою для розгляду заяви відповідача про відстрочку виконання рішення суду.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду даної заяви, господарським судом встановлені наступні обставини:

Подану заяву відповідач обґрунтовує скрутним матеріальним станом підприємства, зазначаючи, що виконання рішення суду у даній справі може призвести до фактичної зупинки роботи підприємства та його банкрутства взагалі, як доказ чого надає звіт про фінансові результати за 12 місяців 2020.

Відповідно до ст. 1291 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ст. 326 ГПК України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012).

Право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав особи і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду. Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі Савіцький проти України (Заява № 38773/05) від 26.07.2012 р. суд наголосив, що право на суд, захищене пунктом 1 статті 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національні правові системи Договірних держав допускали щоб остаточні та обов`язкові судові рішення залишалися без виконання на шкоду одній із сторін. Ефективний доступ до суду включає в себе право на виконання судового рішення без зайвих затримок.

Відповідно до ст. 331 ГПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 331 ГПК, ця стаття не вимагає. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначено судом.

Рішенням Суду у справі Глоба проти України №15729/07 від 05.07.2012 р. суд повторює, що пункт 1 статті 6 Конвенції, inter alia (серед іншого), захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Також Суд зазначає, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції.

Стосовно системності виконання Європейський суд підкреслює, що присудження грошових коштів не надає пом`якшення у виконавчому провадженні, а отже сама можливість надання відстрочки виконання судового акту повинна носити виключний характер.

Таким чином, запроваджений процесуальними нормами права механізм розстрочення або відстрочення виконання судового рішення є винятковою мірою, який спрямований на досягнення кінцевої мети судового розгляду виконання ухваленого судом рішення.

Отже, питання щодо надання відстрочки або розстрочки виконання рішення суду повинно вирішуватися господарськими судами із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі.

Системний аналіз чинного законодавства свідчить, що підставою для розстрочення або відстрочення, можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк.

Господарський процесуальний кодекс України не визначає переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання, тому суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини за правилами, встановленими цим Кодексом.

Тобто, можливість розстрочення виконання судового рішення у судовому порядку у будь-якому випадку пов`язується з об`єктивними, непереборними, винятковими обставинами, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення. При цьому рішення про розстрочку виконання рішення суду має ґрунтуватись на додержанні балансу інтересів стягувача та боржника.

Відповідно до ч.ч.3, 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Так у поданій заяві відповідач просить розстрочити виконання рішення суду у даній справі рівними частинами до 01.02.2022 року, зазначаючи, що виконання рішення може призвести до фактичної зупинки підприємства та його банкрутства взагалі, але доказів на підтвердження зазначених фактів не надає, обмежившись доданим ним до заяви звітом про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) за 12 місяців 2020 року.

Разом з тим, у поданому позивачем запереченні проти заяви про розстрочку виконання рішення суд, останній окрім заперечень щодо задоволення даної заяви зазначає, що відповідачем як заявником не надано жодних доказів, які б гарантували виплату боргу до 01.02.2022.

Отже, враховуючи наведене, господарський суд, дослідивши усі обставини та надавши їм оцінку, врахувавши матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини боржника у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави, з огляду на те, що виконання судового рішення одночасно і в повному обсязі може бути ускладнено та матиме негативні наслідки для фінансово-господарського стану боржника, дійшов висновку про часткове задоволення заяви відповідача, та вважає за можливе розстрочити виконання рішення Господарського суду Сумської області від 01.02.2021 у справі № 920/1186/20 в межах строку встановленого ч. 5 ст. 331 ГПК України, а саме - до 01 травня 2020 року включно шляхом сплати заборгованості рівними частинами щомісяця.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 230, 233, 234, 235, 255, 331 Господарського процесуального кодексу України суд,

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити частково заяву від 25.02.2021 №48 відповідача про надання розстрочки виконання рішення суду (вх №1079к від 02.03.2021) у справі №920/1186/20.

2. Розстрочити виконання рішення Господарського суду Сумської області від 01.02.2021 у справі №920/1186/20 шляхом сплати заборгованості рівними частинами щомісяця до 01.05.2021 включно.

3. Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://court.gov.ua/sud5021/.

Повний текс ухвали складено та підписано 17.03.2021.

Суддя В.Л. Котельницька