ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"11" березня 2021 р. м. Київ Справа № 911/683/21

Суддя Господарського суду Київської області Подоляк Ю.В. розглянувши

заяву Фермерського господарства «Тимошенко Н І»
про забезпечення позову
у справіГосподарського суду Київської області № 911/683/21
за позовом Фермерського господарства «Тимошенко Н І»
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Манад»
простягнення 867126 грн.
встановив:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява Фермерського господарства «Тимошенко Н І» (далі позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Манад» (далі відповідач) про стягнення 867126 грн. боргу.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором поставки від 12.10.2020 № 249 щодо здійснення розрахунку за поставлену кукурудзу згідно перелічених в позовній заяві накладних у строк встановлений договором.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 11.03.2021 прийнято вказану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 911/683/21.

Одночасно з пред`явленням позову Фермерське господарсто «Тимошенко Н І» подано заяву про забезпечення позову від 04.03.2021, в якій заявник просить суд накласти арешт на майно Товариства з обмеженою відповідальністю «Манад» шляхом заборони його відчуження, а саме:

№Вид машиниМаркаРік випускуСвідоцтвоНомерний знакДата реєстраціїОрієнтовна вартість, грн.
1.Навантажувач телескопічнийCATERPILLAR TN 350B2004ЕА6АІ12.09.
2.Причіп2 ПТС 41993АС6АІ12.09.201212000
3.Причіп2 ПТС 41987ІС3АІ03.11.201510000
4.Трактор коліснийБеларус 8922018ЕЕ5АІ18.04.
5.Трактор коліснийЮМЗ-61982ЕЕ3АІ03.05.201730000
6.Трактор коліснийБеларус 1025.22013ЕА9АІ03.04.
7.Трактор коліснийБеларус 1025.22019ОМ5АІ22.01.
8.Бункер наземний перевантажувальнийБНП-122014ЕА095939 20.05.
Подана заява мотивована тим, що відповідач не виконує взяті на себе зобов`язання за договором поставки від 12.10.2020 № 249 щодо здійснення розрахунку за поставлену кукурудзу у строк встановлений договором, що на переконання заявника свідчить про умисне ухилення відповідача від виконання взятих на себе зобов`язань та створення умов істотного ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду, а тому невжиття таких заходів може утруднити та зробити неможливим виконання рішення господарського суду. Заявник зазначає, що обраний ним вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки арештоване майно фактично перебуватиме у володінні власника, а обмежуватиметься лише можливістю розпоряджатися ним.

На адресу Господарського суду Київської області від Товариства з обмеженою відповідальністю «Манад» надійшло клопотання про розгляд заяви про забезпечення позову в судовому засіданні з викликом сторін, яке мотивовано необхідністю дослідження доказів, які підтверджують підстави застосування до відповідача заявлених позивачем заходів забезпечення позову.

Розглянувши подане Товариством з обмеженою відповідальністю «Манад» клопотання про розгляд заяви про забезпечення позову в судовому засіданні з викликом сторін суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 3 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, що подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для з`ясування питань, пов`язаних із зустрічним забезпеченням.

Частиною 4 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін.

Оскільки наданих суду пояснень та доказів достатньо для розгляду заяви про забезпечення позову і даний випадок не є винятковим, суд відмовляє в задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Манад» про розгляд заяви про забезпечення позову в судовому засіданні з викликом сторін.

Також на адресу Господарського суду Київської області від Товариства з обмеженою відповідальністю «Манад» надійшли заперечення на заяву про забезпечення позову від 11.03.2021 № 44/03-2021, в яких товариство заперечує проти задоволення поданої заяви про забезпечення позову, з підстав, які зводяться до недоведеності заявником належними доказами необхідності вжиття відповідних заходів до забезпечення позову.

Розглянувши подану заяву про забезпечення позову та додані до неї документи в сукупності з матеріалами справи, суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п. 1 ч. 1. ст. 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Положення ч. 4 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України встановлюють, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Частиною 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання у майбутньому рішення суду, і тільки у разі необхідності. Безпідставне застосування таких заходів може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Отже, у розумінні зазначених положень обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано позитивне вирішення питання про забезпечення позову. З урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 73 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду та наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Обранням належного заходу забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу забезпечення позову із вимогами позивача, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи.

Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову необхідно дотримуватися принципу їх співмірності із заявленими позивачем вимогами. Заходи щодо забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову. Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову слід враховувати, що такими заходами не повинні застосовуватися обмеження, не пов`язані з предметом спору.

Суд зазначає, що при розгляді справ предметом позовних вимог яких є стягнення грошових коштів вжиття заходів до забезпечення позову шляхом накладання арешту на нерухоме майно доцільне лише у разі відсутності у боржника грошових коштів.

З огляду на зазначене, заявлений заявником захід забезпечення позову як накладення арешту на зазначене вище рухоме майно відповідача не є адекватним вимогам, на забезпечення яких він вживається, оскільки, по-перше, позивачем в позовній заяві заявлені вимоги про стягнення з відповідача грошових коштів, по-друге, позивач не зазначає в заяві та не надає до неї відповідних доказів, які б свідчили про відсутність у відповідача грошових коштів у розмірі заявленої до стягнення суми, а відтак зазначений захід забезпечення позову не спрямований саме на збереження грошових коштів останнього до вирішення справи по суті, не забезпечує збалансованість інтересів сторін та заявлені позивачем заходи забезпечення позову про накладення арешту на майно, що належить відповідачу не є співмірними із заявленими позивачем вимогами про стягнення боргу.

Саме лише посилання позивача в поданій ним заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення та існування загрози того, що в разі прийняття рішення судом, його виконання буде неможливим, без наведення належного обґрунтування та без підтвердження таких посилань відповідними доказами не є достатньою підставою для задоволення такої заяви.

З огляду на вищезазначене, суд відмовляє в задоволенні заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на вищевказане майно, що належить відповідачу.

Керуючись ст.ст. 136-140, 232-234 Господарського процесуального кодексу України суд,

постановив:

Відмовити в задоволенні заяви Фермерського господарства «Тимошенко Н І» про забезпечення позову від 04.03.2021 у вигляді накладення арешту на майно Товариства з обмеженою відповідальністю «Манад» шляхом заборони його відчуження, а саме:

№Вид машиниМаркаРік випускуСвідоцтвоНомерний знакДата реєстраціїОрієнтовна вартість, грн.
1.Навантажувач телескопічнийCATERPILLAR TN 350B2004ЕА6АІ12.09.2013НОМЕР_1
2.Причіп2 ПТС 41993АС6АІ12.09.201212000
3.Причіп2 ПТС 41987ІС3АІ03.11.201510000
4.Трактор коліснийБеларус 8922018ЕЕ5АІ18.04.
5.Трактор коліснийЮМЗ-61982ЕЕ3АІ03.05.201730000
6.Трактор коліснийБеларус 1025.22013ЕА9АІ03.04.
7.Трактор коліснийБеларус 1025.22019ОМ5АІ22.01.
8.Бункер наземний перевантажувальнийБНП-122014ЕА095939 20.05.
Дана ухвала набирає законної сили у строк та в порядку передбачених ч. 2 ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена у строк визначений ст. 256 ГПК України в порядку передбаченому ст. 257 ГПК України з врахуванням пп. 17.5 п. 17 ч. 1 розділу ХІ «Перехідні положення» ГПК України.

Суддя Ю.В. Подоляк