УХВАЛА

м. Київ

17.03.2021Справа № 910/2350/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Комарової О.С., розглянувши в порядку наказного провадження заяву Публічного акціонерного товариства «ЗАКРИТИЙ НЕДИВЕРСИФІКОВАНИЙ ВЕНЧУРНИЙ КОРПОРАТИВНИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ ФОНД «ХАНТЕР» про скасування судового наказу в справі № 910/2350/21, виданого за заявою Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «ЖИТЛО-СЕРВІС» про видачу судового наказу за вимогою до Публічного акціонерного товариства «ЗАКРИТИЙ НЕДИВЕРСИФІКОВАНИЙ ВЕНЧУРНИЙ КОРПОРАТИВНИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ ФОНД «ХАНТЕР» про стягнення заборгованості в розмірі 4 804, 52 грн,

ВСТАНОВИВ:

22 лютого 2021 року Господарським судом міста Києва було видано судовий наказ в справі № 910/2350/21 за заявою Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «ЖИТЛО-СЕРВІС» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Публічного акціонерного товариства «ЗАКРИТИЙ НЕДИВЕРСИФІКОВАНИЙ ВЕНЧУРНИЙ КОРПОРАТИВНИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ ФОНД «ХАНТЕР» заборгованості за договором № 153-5 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 17 липня 2019 року в загальному розмірі 4 804, 52 грн, з яких 3 050, 68 грн основного боргу, 26, 84 грн 3 % річних, 227, 00 грн витрат зі сплати судового збору та 1 500, 00 грн витрат на правничу допомогу

10 березня 2021 року до суду надійшла заява від Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ З УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ «ІНВЕСТКАПІТАЛ» про скасування судового наказу від 22 лютого 2021 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11 березня 2021 року вказану заяву повернуто на підставі ч. 6 ст. 157 ГПК України.

16 березня 2021 року до суду надійшла заява від боржника про скасування судового наказу від 22 лютого 2021 року, яка мотивована необґрунтованістю вимог в частині суми стягнення.

Розглянувши подану заяву, суд дійшов висновку, що вона підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 157 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання вимог статті 156 ГПК України копію судового наказу від 22.02.2021 та копію заяви стягувача було направлено 23.02.2021 на адресу боржника, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, які останній отримав 27.02.2021.

Заяву про скасування судового наказу боржник направив до суду 15.03.2021, тобто з дотриманням встановленого ч. 1 ст. 157 ГПК України строку.

Підстав для повернення заяви про скасування судового наказу у зв`язку з недотриманням заявником вимог до форми та змісту такої заяви, які передбачено частинами 3, 4, 5 статті 157 ГПК України, судом не встановлено.

Частиною 3 статті 158 ГПК України визначено, що у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

При цьому, положення Господарського процесуального кодексу України не ставлять в залежність можливість скасування судового наказу від обґрунтованості доводів боржника, викладених у заяві про скасування судового наказу. Пункт 5 частини 3 статті 157 ГПК України лише містить вимогу до боржника зазначити про повну або часткову необґрунтованість вимог стягувача.

Отже, зважаючи на те, що заяву Публічного акціонерного товариства «ЗАКРИТИЙ НЕДИВЕРСИФІКОВАНИЙ ВЕНЧУРНИЙ КОРПОРАТИВНИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ ФОНД «ХАНТЕР» про скасування судового наказу подано в межах строку, передбаченого частиною 1 статті 157 ГПК України, та відповідно до вимог щодо форми і змісту, що встановлені частинами 3, 4, 5 статті 157 цього Кодексу, керуючись ч. 3 ст. 158 ГПК України, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню, а судовий наказ від 22 лютого 2021 року в справі № 910/2350/21 - скасуванню.

Водночас, суд роз`яснює стягувачеві право на звернення до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження. При цьому, згідно з приписами частини 2 статті 151 ГПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Крім цього, боржник просить покласти на стягувача судові витрати. З цього приводу суд вважає за необхідне зазначити таке.

Частиною 1 статті 12 ГПК України передбачено, що господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку наказного провадження та позовного провадження (загального або спрощеного).

Відповідно до статей 147, 148 ГПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. Судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

За результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу. Судовий наказ оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, проте може бути скасований в порядку, передбаченому цим розділом (ст. 154 ГПК України).

Так, нормами статті 157 ГПК України врегульовано, що боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, якщо, зокрема, він наголошує на повній або частковій необґрунтованості вимог стягувача.

У разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження. В ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому статтею 333 цього Кодексу (ч. 3 ст. 158 ГПК України).

Аналіз наведених норм, свідчить про те, що наказне провадження є безспірним, тобто, в його порядку задовольняються тільки ті вимоги заявника, що мають безспірний характер. Заперечення боржника проти вимог стягувача означає наявність спору про право і сам факт подання заяви боржником є достатньою підставою для скасування судового наказу, так як закон не зобов`язує суд на цій стадії перевіряти обґрунтованість заперечень боржника. Зазначені у заяві про скасування судового наказу доводи боржника можуть бути перевірені судом лише під час розгляду справи в порядку позовного провадження.

Отже, розгляд заяви про скасування судового наказу не є розглядом спору по суті, а лише свідчить про наявність спору, який підлягає розгляду в порядку позовного провадження, і відповідно приписами розділу ІІ Господарського процесуального кодексу України не передбачено розподілу будь-яких судових витрат за результатами розгляду такої заяви. Як визначено ч. 3 ст. 158 ГПК України, в ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує лише питання про поворот виконання судового наказу.

Приписи ж статті 129 ГПК України регулюють питання розподілу судових витрат між сторонами спору в залежності від результатів розгляду справи по суті, а відтак, в даному випадку, не підлягають застосуванню. Судові витрати, які понесені учасниками під час наказного провадження в подальшому можуть бути враховані та розподілені за результатами розгляду даного спору в порядку позовного провадження.

За таких обставин, виходячи з того, що Господарським процесуальним кодексом України не передбачено розподілу судових витрат за результатами розгляду заяви про скасування судового наказу, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви боржника в частині стягнення зі стягувача судових витрат.

Керуючись статтями 157, 158, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву Публічного акціонерного товариства «ЗАКРИТИЙ НЕДИВЕРСИФІКОВАНИЙ ВЕНЧУРНИЙ КОРПОРАТИВНИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ ФОНД «ХАНТЕР» про скасування судового наказу - задовольнити частково.

Судовий наказ Господарського суду міста Києва від 22 лютого 2021 року в справі № 910/2350/21, виданий за заявою Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «ЖИТЛО-СЕРВІС» про видачу судового наказу за вимогою до Публічного акціонерного товариства «ЗАКРИТИЙ НЕДИВЕРСИФІКОВАНИЙ ВЕНЧУРНИЙ КОРПОРАТИВНИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ ФОНД «ХАНТЕР» про стягнення заборгованості в розмірі 4 804, 52 грн - скасувати.

Роз`яснити Комунальному підприємству з експлуатації і ремонту житлового фонду «ЖИТЛО-СЕРВІС» право звернутись до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Відмовити Публічному акціонерному товариству «ЗАКРИТИЙ НЕДИВЕРСИФІКОВАНИЙ ВЕНЧУРНИЙ КОРПОРАТИВНИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ ФОНД «ХАНТЕР» у задоволенні заяви в частині стягнення зі стягувача судових витрат.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя О.С. Комарова