ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті апеляційного провадження

"10" березня 2021 р. Справа№ 910/722/17

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Яковлєва М.Л.

суддів: Куксова В.В.

Шаптали Є.Ю.

Розглянувши матеріали апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Експериментально - механічний завод"

на рішення Господарського суду міста Києва від 28.03.2017

у справі №910/722/17 (суддя Підченко Ю.О.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "АПЕКС-БАНК"

до Публічного акціонерного товариства "Український професійний банк"

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: 1. Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, 2. Національний банк України

про визнання недійсним одностороннього правочину та визнання відсутнім права вчиняти дії

та за зустрічним позовом Публічного акціонерного товариства "Український професійний банк"

до Публічного акціонерного товариства "АПЕКС-БАНК"

про визнання нікчемного правочину недійсним.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 28.03.2017 по справі №910/722/17, залишене без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 03.07.2017, відмовлено у задоволенні первісного позову, а зустрічний позов задоволено.

Постановою Вищого господарського суду України від 02.11.2017 постанову Київського апеляційного господарського суду від 03.07.2017 по справі №910/722/17 залишено без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Публічне акціонерне товариство «Експериментально-механічний завод» (особа, яка вважає, що порушені її права, інтереси та (або) обов`язки) звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 28.03.2017 по справі №910/722/17 та ухвалити нове судове рішення, яким первісний позов задовольнити та відмовити в задоволенні зустрічного позову.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.02.2021, справу №910/722/17 передано на розгляд колегії суддів у складі: Яковлєв М.Л. (головуючий суддя ), Куксов В.В., Шаптала Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.02.2021 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/722/17 та відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження матеріалів даної справи.

Через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду від Господарського суду міста Києва надійшли матеріали даної справи.

Розглянувши матеріали апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, Північний апеляційний господарський суд зазначає наступне.

Згідно з ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків або при висуненні проти неї будь-якого кримінального обвинувачення має право на справедливий і відкритий розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

За вимогами статей 8, 129 Конституції України та статей 2, 11 ГПК України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Цим принципом керується суддя, здійснюючи правосуддя. До основних засад судочинства також віднесено: розумні строки розгляду справи судом; забезпечення права на апеляційний перегляд справи; обов`язковість судового рішення.

Водночас, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Мушта проти України", "Мельник проти України"), що застосовується як джерело права при розгляді справ, судами згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби.

Принцип правової визначеності (певності) включає й дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності судового рішення. Остання засада означає, що жодна сторона не має права ставити питання про перегляд остаточного судового рішення, яке набрало чинності, лише заради повторного судового розгляду і ухвалення нового рішення у справі (рішення Європейського суду з прав людини від 03.12.2003 у справі "Рябих проти Росії").

Крім того, Європейський суд з прав людини у рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" звернув увагу, що якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності, так як і перегляд в порядку нагляду. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави прийнятого рішення. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata.

З викладеного вбачається, що право на звернення до суду не є абсолютним та обмежено вимогами процесуального закону щодо прийнятності скарги на рішення. Застосування відповідних обмежень у передбачених законом випадках не може вважатися порушенням права особи на доступ до суду.

Так, згідно з ч.1 ст.261 ГПК України (в редакції, чинній після 15.12.2017) суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, зокрема, якщо: апеляційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає апеляційному оскарженню; скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

При цьому, за ч.2 зазначеної статті ГПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Господарський процесуальний кодекс України (в редакції, чинній після 15.12.2017) у частині 1 статті 254 надає право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції, зокрема, особам, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки.

Крім того, статтею 272 зазначеного Кодексу передбачений порядок розгляду апеляційної скарги, що надійшла до суду апеляційної інстанції після закінчення апеляційного розгляду справи.

Господарський процесуальний кодекс України (в редакції, чинній на момент ухвалення оскаржуваного рішення) у статті 91 також надавав право подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду особам, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов`язки.

Водночас, зазначений Кодекс не передбачав здійснення повторного апеляційного перегляду судових рішень, які вже були переглянуті в апеляційному та касаційному порядку, в тому числі й за скаргою особи, що не брала участі у справі, навіть якщо господарський суд вирішив питання про її права та обов`язки. Адже відповідно до визначених статтею 101 зазначеного Кодексу меж перегляду справи в апеляційній інстанції було передбачено, що у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу, не зв`язаний доводами апеляційної скарги, перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в повному обсязі.

Відповідно до підпункті 13 пункту 1 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній після 15.12.2017) судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Водночас зазначений розділ Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній після 15.12.2017) не передбачає повторного апеляційного перегляду судових рішень, які були переглянуті в апеляційному порядку за правилами Господарського процесуального кодексу України (у редакції, яка була чинною до 15.12.2017).

З огляду на викладене здійснення повторного перегляду судового рішення, яке вже було переглянуто в апеляційному та касаційному порядку відповідно до положень Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній до 15.12.2017) та набрало законної сили, є порушенням принципу правової певності, оскільки таке рішення не може бути поставлено під сумнів. А здійснення перегляду зазначеного рішення не є виправданим та обґрунтованим, оскільки може мати наслідком порушення прав інших осіб, які покладаються на чинність рішення, здійснюючи свої права та обов`язки протягом усього часу чинності цього рішення.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка викладена в судових рішеннях від 02.04.2019 у справі №922/765/15, від 17.09.2019 у справі №20/5007/101/11 та від 09.02.2021 у справі №5011-32/10471-2012.

На підставі вищевикладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність правових підстав для відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Експериментально - механічний завод" на рішення Господарського суду міста Києва від 28.03.2017 у справі №910/722/17.

Керуючись ст.ст.234, 261, 281 ГПК України та ХІ розділу "Перехідні положення" ГПК України, Північний апеляційний господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1.Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Експериментально - механічний завод" на рішення Господарського суду міста Києва від 28.03.2017 у справі №910/722/17.

2.Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Експериментально - механічний завод" на рішення Господарського суду міста Києва від 28.03.2017 у справі №910/722/17 та додані до неї матеріали повернути (надіслати) скаржнику.

3. Матеріали справи №910/722/17 повернути до Господарського суду міста Києва.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий суддя М.Л. Яковлєв

Судді В.В. Куксов

Є.Ю. Шаптала