ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2021 року м. ОдесаСправа № 916/3706/20
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Колоколова С.І.

суддів: Разюк Г.П., Савицького Я.Ф.

секретар судового засідання: Федорончук Д.О.

за участю представників сторін:

від позивача - Садардінова І.В., розпорядження № 1491К, дата видачі : 17.11.20; від відповідача - не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Одеської міської ради

на ухвалу Господарського суду Одеської області від „29 грудня 2020р. про повернення позову без розгляду

у справі № 916/3706/20

за позовом Одеської міської ради

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Андріаді Елени Харлампієвни

про стягнення 159304,82 грн.,

головуючий суддя Волков Р.В.

місце прийняття ухвали: Господарський суд Одеської області

Сторони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги. В судовому засіданні 18.03.2021 згідно ст.233 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

В С Т А Н О В И В :

В грудні 2020 року Одеська міська рада звернулась до Господарського суду Одеської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Андріаді Елени Харлампієвни про стягнення заборгованості у загальній сумі 159 304,82 грн., з яких: 141 797,10 грн. основний борг, 8 446,59 грн. інфляційних втрат, 6 344,10 грн. 3% річних, 2 717,03 грн. пені.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням ФОП Андріаді Е.Х. умов договору оренди в частині сплати орендної плати за користування земельною ділянкою площею 1429 кв.м., у зв`язку з чим за відповідачем утворилась заборгованість на яку позивачем було нараховано пеню, 3% річних та інфляційні нарахування.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 29.12.2020 у справі №916/3706/20 вищезазначену позовну заяву та додані до неї документи повернуто Одеській міській раді без розгляду на підставі п. 1 ч. 5 ст. 174 ГПК України

Місцевий господарський суд виходив з того, що матеріали, які долучені до позовної заяви, не є доказами наявності у Поповської І.П. - уповноваженої особи Одеської міської ради, директора юридичного департаменту Одеської міської ради -повноважень діяти в порядку самопредставництва.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду, Одеська міська рада звернулась до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Одеської області від 29.12.2020 у справі №916/3706/20 про повернення позовної заяви Одеської міської ради без розгляду, справу №916/3706/20 передати на розгляд Господарському суду Одеської області.

Скаржник зазначає, що позовну заяву було підписано Поповською І.П. (уповноважена особа Одеської міської ради, директор юридичного департаменту Одеської міської ради). При цьому, у позові зазначено, що Поповська І.П. діє у відповідності до ч.4 ст.56 ГПК України на підставі самопредставництва. На підтвердження повноважень надано копію розпорядження міського голови від 18.05.2020р. №421, відповідно до п.1 якого самопредставництво Одеської міської ради в судах усіх інстанцій та спеціалізацій без окремого доручення з усіма правами, наданими Цивільним процесуальним кодексом України, Господарським процесуальним кодексом України тощо, здійснюється, зокрема, такими уповноваженими особами працівниками юридичного департаменту Одеської міської ради: директором юридичного департаменту Одеської міської ради.

Також скаржник зазначає, що ним було надано витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо юридичного департаменту Одеської міської ради (), з якого вбачається, що Поповська І.П. є керівником цієї юридичної особи.

Апелянт звертає увагу апеляційної інстанції на те, що процесуальне законодавство не вимагає внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відомостей про всіх осіб, які в установленому порядку здійснюють само представництво органів місцевого самоврядування.

Так, саме юридичний департамент Одеської міської ради є виконавчим органом, уповноваженим Одеською міською радою на захист її інтересів, інтересів виконавчого комітету та міського голови в судах, що відповідно до закону здійснюється в порядку самопредставництва.

Скаржник звертає увагу, що безпосереднє самопредставництво Одеської міської ради в рамках даної справи забезпечується працівниками юридичного департаменту Одеської міської ради, зокрема, відповідно до Положення про юридичний департамент, зокрема, відповідно до Положення про юридичний департамент Одеської міської ради, затвердженого рішенням Одеської міської ради від 03.02.2016 року №248-VII.

Крім того, скаржник зазначає, що упродовж 2019-2021 років процесуальні документи за підписом керівника юридичного департаменту Одеської міської ради Поповської І.П. розглядались судами апеляційної та касаційної інстанції та не потребували жодного додаткового підтвердження повноважень.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 08.02.2021 клопотання Одеської міської ради про поновлення строку на апеляційне оскарження задоволено; поновлено Одеської міської ради строк на апеляційне оскарження; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Одеської міської ради на ухвалу Господарського суду Одеської області від „29 грудня 2020р. про повернення позову без розгляду у справі № 916/3706/20; призначено розгляд апеляційної скарги Державного підприємства Одеський морський торговельний порт на 04 березня 2021 року о 12:00 год.

Відзив на апеляційну скаргу від відповідача не надходив.

В судовому засіданні 18.03.2021 представник скаржника просив задовольнити апеляційну скаргу в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, не повідомивши суд завчасно про причини неявки. Про дату, час та місце проведення судового засідання по справі повідомлений належним чином.

Враховуючи положення ч.12 ст.270 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до яких неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, судова колегія вважає за можливе розглянути подану апеляційну скаргу за відсутністю вказаного представника.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги, перевіривши застосування судом першої інстанції норм процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції зазначає наступне.

Як свідчать матеріали справи, Одеська міська рада звернулась до Господарського суду Одеської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Андріаді Елени Харлампієвни про стягнення 159 304,83 грн., з яких 141 797,10 грн. основного боргу, 8446,59 грн. інфляційних втрат, 6344,10 грн. 3% річних, 2717,03 грн. пені.

Вказану позовну заяву підписано Поповською І.П. (уповноважена особа Одеської міської ради, директор юридичного департаменту Одеської міської ради).

При цьому, у позові зазначено, що Поповська І.П. діє у відповідності до ч.4 ст.56 ГПК України на підставі самопредставництва.

На підтвердження повноважень надано копію розпорядження міського голови від 18.05.2020 №421, відповідно до п.1 якого самопредставництво Одеської міської ради в судах усіх інстанцій та спеціалізацій без окремого доручення з усіма правами, наданими Цивільним процесуальним кодексом України, Господарським процесуальним кодексом України тощо, здійснюється, зокрема, такими уповноваженими особами - працівниками юридичного департаменту Одеської міської ради: директором юридичного департаменту Одеської міської ради.

Надано також витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо Юридичного департаменту Одеської міської ради (), з якого вбачається, що Поповська Інна Петрівна є керівником цієї юридичної особи.

Повертаючи позовну заяву, господарський суд перевіривши в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відомості щодо осіб, які мають повноваження щодо представництва позивача, та не встановив наявності у Поповської І.П. повноважень бути представником у судах в порядку самопредставництва.

Крім того, суд зазначив, що матеріали, долучені до позовної заяви (копія розпорядження), не є доказом наявності у Поповської І.П. повноважень діяти в порядку самопредставництва.

За наведених обставин господарський суд дійшов висновку, що позовна заява підписана особою, яка не має права її підписувати, оскільки матеріали справи не містять доказів, які би підтверджували право Поповської І.П. на підписання позовної заяви в порядку самопредставництва або на підтвердження права на підписання позовної заяви як представника позивача, адвоката, що стало підставою для повернення позовної заяви на підставі п.п.1 ч.5 ст.174 Господарського процесуального кодексу України.

Колегія суддів з таким висновком господарського суду погодитись не може, з огляду на наступне.

Положеннями статті 131-2 Конституції України передбачено, що для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура. Незалежність адвокатури гарантується. Засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються законом. Виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.

За змістом абзацу 2 підпункту 11 пункту 16-1 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України представництво органів державної влади та органів місцевого самоврядування в судах виключно прокурорами або адвокатами здійснюється с 1 січня 2020 року.

Конституційний Суд України у висновку від 31.10.2019 у справі №2-248/2019 (5580/19) акцентував увагу на тому, що поняття «надання професійної правничої допомоги» не тотожне поняттю «представництво особі в суді». Надання професійної правничої допомоги здійснюють адвокати, натомість представництво особи у суді може бути здійснене за вибором особи адвокатом або іншим суб`єктом. З аналізу частини першої статті 131-2 Конституції України у системному зв`язку з її статтею 59 випливає позитивний обов`язок держави, який полягає в гарантуванні участі адвоката у наданні професійної правничої допомоги особі з метою забезпечення її ефективного доступу до правосуддя за рахунок коштів держави у випадках, передбачених законом.

Разом з тим, гарантуючи право особи на професійну правничу допомогу, законодавець не позбавляє її права представляти свої інтереси в суді особисто (само представництво).

Питання самопредствництва не закріплені в нормах Конституції України, але ці питання регламентовані положеннями відповідних кодексів.

Відповідно до ч.1 ст. 16 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

За змістом частин 1, 3 статті 56 Господарського процесуального кодексу України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Держава, Автономна Республіка Крим, територіальна громада беруть участь у справі через відповідний орган державної влади, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування відповідно до його компетенції, від імені якого діє його керівник, інша уповноважена особа відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування), або через представника (частина 4 статті 56 Господарського процесуального кодексу України).

У частині 1 статті 58 цього Кодексу унормовано, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Комплексний аналіз наведених положень законодавства дає підстави стверджувати про чітку відмінність понять «представництво іншої особи) та «само представництво».

Як вбачається зі змісту ст. 59 Конституції України та ст.16 Господарського процесуального кодексу України, представництво здійснюється у вигляді професійної правничої допомоги виключно адвокатом, тоді як само представництво є правом особи брати участь в судовому процесі особисто, тобто діяти самостійно та від власного імені (ч.1 ст. 56 Господарського процесуального кодексу України).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 02.07.2020р. у справі №9901/39/20 звернула увагу на те, що з урахуванням положень ст. 55 КАС України для визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, статуті, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначено її право діяти від імені такої юридичної особи (суб`єкта владних повноважень без права юридичної особи) без додаткового уповноваження.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» одним із основних принципів місцевого самоврядування в Україні є судовий захисту прав місцевого самоврядування.

Статтею 18-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що орган місцевого самоврядування може бути позивачем та відповідачем у судах загальної юрисдикції, зокрема, звертатися до суду, якщо це необхідно для реалізації його повноважень і забезпечення виконання функцій місцевого самоврядування.

Відповідно до ч.1 ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Частиною 1 ст. 54 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення) рада у межах затверджених нею структури і штатів може створювати відділи, управління та інші виконавчі органи для здійснення повноважень, що належать до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад.

Згідно з ч.4 ст.54 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» положення про відділи, управління та інші виконавчі органи ради затверджуються відповідною радою.

Положення про юридичний департамент Одеської міської ради (нова редакція) затверджене рішенням Одеської міської ради від 03.02.2016 року №248-VII (далі-Положення).

Відповідно до п.2.2. Положення юридичний департамент є виконавчим органом Одеської міської ради, одними з основних функцій якого є правове забезпечення діяльності міської ради, міського голови, виконавчого комітету міської ради (пп. 2.2.1), захист прав та представництво інтересів територіальної громади міста Одеси в особі міської ради, міського голови, виконавчого комітету міської ради в судах (пп.2.2.2.). Працівники юридичного департаменту є посадовими особами місцевого самоврядування.

Згідно з пп.3.2.7. положення директор департаменту, заступники директора департаменту на підставі довіреностей виданих міським головою, підписують позовні заяви, апеляційні та касаційні скарги, заяви про відкликання апеляційної та касаційної скарги, скарги, заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами, скарги про перегляд судових рішень за винятковими обставинами, заяви про перегляд заочних рішень, заяви про відмову від позову.

Працівники юридичного департаменту міської ради є посадовими особами місцевого самоврядування.

Таким чином, саме юридичний департамент Одеської міської ради є виконавчим органом, уповноваженим міською радою на захист її інтересів, інтересів виконавчого комітету та міського голови в судах, що відповідно до закону здійснюється в порядку само представництва.

Безпосереднє самопредставництво Одеської міської ради Одеської міської ради в рамках даної справи забезпечується працівниками юридичного департаменту Одеської міської ради, зокрема, відповідно до положення про юридичний департамент Одеської міської ради, затвердженого рішенням Одеської міської ради від 03.02.2016 року №248-VII.

Крім того, п.1 Розпорядження міського голови від 18.05.2020 №421 встановлено, що само представництво Одеської міської ради, виконавчого комітету Одеської міської ради та Одеського міського голови в судах усіх інстанцій та спеціалізацій без окремого доручення з усіма правами, наданими Цивільним процесуальним кодексом України, Господарським процесуальним кодексом України, Кодексом адміністративного судочинства України, Кодексом України з процедур банкрутства позивачеві, відповідачеві, третій особі, іншому учаснику судового процесу, кредитору, в тому числі з правом вчинення таких процесуальних дій: підписання та подання позовної заяви, заяв про збільшення або зменшення розміру позовних вимог, заяв про зміну предмету або підстав позову, заяви про видачу судового наказу, заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство, зави про перегляд заочного рішення, апеляційної скарги, касаційної скарги, заяв про перегляд судових рішень за ново виявленими або виключеними обставинами, засвідчення копій документів, що підтверджують повноваження, а також інших документів, що подаються до суду, одержання рішень, ухвал, постанов судів та виконавчих документів за посадою здійснюється такими уповноваженими особами працівниками юридичного департаменту Одеської міської ради: директором юридичного департаменту Одеської міської ради; заступником директора юридичного департаменту Одеської міської ради; начальником управління з питань представництва у судах юридичного департаменту Одеської міської ради.

З метою забезпечення державних органів достовірною інформацією створено Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (ч.1 ст.7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань").

Відповідно до пункту 8 частини 3 статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості щодо державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб: відомості про осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо; прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які мають відмітку в паспорті про право здійснювати платежі за серією та номером паспорта), дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи.

Таким чином, до Єдиного державного реєстру включається інформація щодо осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, та дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи. Водночас у законодавстві відсутня вимога щодо необхідності внесення до Єдиного державного реєстру переліку усіх повноважень таких осіб, які вони можуть вчиняти від імені юридичної особи.

Якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою (частина 1 статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань"). Згідно з інформацією Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань керівником юридичного департаменту Одеської міської ради є Поповська Інна Петрівна.

Тобто, Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань передбачає внесення лише такого статусу, як підписант, чи керівник, а не всіх осіб, які мають повноваження здійснювати самопредставницво відповідної юридичної особи в суді.

При цьому, Поповська І.П. (відповідно до статуту) є керівником юридичного департаменту Одеської міської ради, повноваження якої додатково визначено п.1 розпорядження міського голови від 18.05.2002 №421, а тому суд першої інстанції помилково дійшов висновку про відсутність повноважень у Поповської І.П. бути представником у судах в порядку самопредставництва.

Згідно з п.1 ч.5 ст. 174 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи також у разі, якщо заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Водночас господарський суд, постановляючи ухвалу про повернення позовної заяви, неправильно застосував норми процесуального права, зокрема статті 174 Господарського процесуального кодексу України, що призвело до постановлення судом незаконної ухвали і, як наслідок, до обмеження гарантованих законом прав заявнику на судовий захист, що є неприпустимим.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Зважаючи на викладене, ухвала суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню як така, що постановлена з неправильним застосуванням норм процесуального права, а справа підлягає передачі до господарського суду для розгляду.

Судові витрати за подання апеляційної скарги підлягають розподілу судом першої інстанції за результатами вирішення спору по суті.

Керуючись статтями ст. ст. 129, 269, 270, 271, 275, 277, 280-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

1. Апеляційну скаргу Одеської міської ради задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду Одеської області від « 29» грудня 2020 року у справі № 916/3706/20 про повернення позовної заяви скасувати.

3.Матеріали №916/3706/20 передати до Господарського суду Одеської області для розгляду.

Відповідно до ст.284 ГПК України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом 20 днів, які обчислюються у відповідності до ст.288 ГПК України.

Повний текст постанови

складено та підписано

« 18» березня 2021р.

Головуючий суддя С.І. Колоколов

Суддя Г.П. Разюк

Суддя Я.Ф. Савицький