ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" лютого 2021 р. Справа№ 910/8103/16

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Поляк О.І.

суддів: Кропивної Л.В.

Буравльова С.І.

за участі секретаря - Стародуб М.Ф.

розглянувши апеляційну скаргу Київського національного університету імені Тараса Шевченка в особі відокремленого підрозділу Міжнародного центру ядерної безпеки Київського національного університету імені Тараса Шевченка на рішення Господарського суду міста Києва (суддя Лиськов М.О.) від 28.10.2020 (повний текст складено 12.11.2020) у справі №910/8103/16

за зустрічним позовом Київського національного університету імені Тараса Шевченка в особі відокремленого підрозділу Міжнародного центру ядерної безпеки Київського національного університету імені Тараса Шевченка

до Науково-технічного комплексу «Інститут електрозварювання ім. Є.О. Патона» Національної академії наук України

про стягнення 8385916,12 грн,-

за участі представників згідно протоколу судового засідання

ВСТАНОВИВ:

Науково-технічний комплекс «Інститут електрозварювання ім.. Є.О. Патона» Національної академії наук України (далі також - Інститут Патона) звернувся до господарського суду міста Києва із позовом до Міжнародного центру ядерної безпеки Київського національного університету імені Тараса Шевченка (далі також - МЦЯБ) про стягнення 476 135,50 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що міжнародним центром ядерної безпеки Київського національного університету імені Тараса Шевченка порушено зобов`язання за укладеним між ним та позивачем договором на закупівлю послуг від 18.12.2014 № 05/МЦЯБ-2014 у вигляді порушення строків виконання зобов`язань, що призвело до звернення позивача до господарського суду із вимогами про стягнення з міжнародного центру ядерної безпеки Київського національного університету імені Тараса Шевченка господарських санкцій в розмірі 476 135,50 грн. у вигляді пені в сумі 258 260,50 грн. та штрафу в сумі 217 875,00 грн.

Ухвалою господарського суду від 08.02.2017 здійснено заміну відповідача з Міжнародного центру ядерної безпеки Київського національного університету імені Тараса Шевченка на Київський національний університет імені Тараса Шевченка в особі відокремленого підрозділу: Міжнародного центру ядерної безпеки Київського національного університету імені Тараса Шевченка.

Київський національний університет імені Тараса Шевченка в особі відокремленого підрозділу: Міжнародного центру ядерної безпеки Київського національного університету імені Тараса Шевченка звернувся до Господарського суду міста Києва із зустрічним позовом до науково-технічного комплексу «Інститут електрозварювання ім.. Є.О. Патона» Національної академії наук України про стягнення 8 385 916,12 грн.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням позивачем (відповідачем за зустрічним позовом) грошових зобов`язань за договором на закупівлю послуг від 18.12.2014 № 05/МЦЯБ-2014, що призвело до виникнення у позивача (відповідача за зустрічним позовом) перед відповідачем (позивачем за зустрічним позовом) заборгованості в сумі 2 523 452,57 грн., з яких: 2 067 039,45 грн. - сума основної заборгованості та 456 413,12 - пені. Крім того, відповідачем (позивачем за зустрічним позовом) заявлені позовні вимоги про стягнення з позивача (відповідача за зустрічним позовом) збитків у вигляді недоотриманих, запланованих на 2016 рік коштів за договором на закупівлю послуг від 18.12.2014 № 05/МЦЯБ-2014 в розмірі 5 862 463,55 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 08.02.2017 у справі № 910/8103/16, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 26.06.2017, первісний позов задоволено частково, у задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 12.09.2017 вказані вище судові акти скасовано частково, у частині відмови в задоволенні зустрічних позовних вимог, а дану справу, у цій частині, передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 04.03.2019 у справі № 910/8103/16, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 02.09.2019, у задоволенні зустрічного позову відмовлено повністю.

Постановою Верховного Суду від 20.11.2019 касаційну скаргу Київського національного університету імені Тараса Шевченка в особі відокремленого підрозділу Міжнародного центру ядерної безпеки Київського національного університету імені Тараса Шевченка (далі - МЦЯБ) задоволено частково. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 02.09.2019 та рішення Господарського суду міста Києва від 04.03.2019 у справі № 910/8103/16 скасовано та направлено справу № 910/8103/16 у частині розгляду зустрічного позову на новий розгляд до суду першої інстанції.

Під час нового розгляду МЦЯБ КНУ ім. Тараса Шевченка подано заяву про зменшення розміру позовних вимог та зміну (доповнення) підстав зустрічного позову, якою заявлено до стягнення з НТК «Інститут ім.. Є.О. Патона» заборгованість за договором на закупівлю послуг від 18.12.2014 №05/МЦЯБ-2014 у розмірі 3103539,45 грн; пеню у розмірі 456413,12 грн, а також покладення на НТК «Інститут ім. Є.О. Патона» судові витрати.

Заява прийнята судом першої інстанції до розгляду.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 28.10.2020 у задоволенні зустрічних позовних вимог відмовлено повністю.

Рішення суду першої інстанції мотивовано висновками щодо:

порушення МЦЯБ умов договору як щодо строків виконання зобов`язання за договором на закупівлю послуг № 05/МЦЯБ-2014 від 18.12.2014, так і щодо якості наданих послуг;

неусунення МЦЯБ виявлених Інститутом Патона недоліків у встановлений строк, що підтверджено матеріалами справи, що мало наслідком у розумінні статті 538 Цивільного кодексу України зупинення Інститутом Патона як Генеральним підрядником виконання свого обов`язку та відмову від його виконання у тому числі шляхом розірвання Договору субпідряду;

неможливості використання робіт, виконаних МЦЯБ за укладеним між сторонами спору договором, при здачі Інститутом Патона робіт за Основним договором на закупівлю послуг № 01-Н1114 від 20.11.2014, укладеного між Інститутом Патона та Відокремленим підрозділом «РІВНЕНСЬКА АЕС» ДП НАЕК «ЕНЕРГОАТОМ», без усунення недоліків, що підтверджується матеріалами справи;

наявності у Звіті про виконання державної експертизи ядерної та радіаційної безпеки висновків про виявлення при виконанні експертизи зауважень до повноти, коректності та достатності наведених відомостей та обґрунтування вибору найбільш представницьких початкових та граничних умов (див. 4.3.2-4.3.4, 4.3.7 цього Звіту), уточнення розрахункової моделі та коригування валідаційного розрахунку (див. 4.3.15, 4.3.17-4.3.21 цього Звіту), що повністю кореспондується із зауваженнями викладеними у Протоколі технічної наради від 12.02.2016.

Не погоджуючись із прийнятим у справі рішенням, Київський національний університет імені Тараса Шевченка в особі відокремленого підрозділу Міжнародного центру ядерної безпеки Київського національного університету імені Тараса Шевченка звернувсь до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 28.10.2020 та прийняти нове, яким задовольнити зустрічний позов у повному обсязі.

В обґрунтування вимог за апеляційною скаргою, МЦЯБ вказує на помилковість висновку суду першої інстанції про присутність керівника МЦЯБ на технічній нараді та обізнаність його із зауваженнями, які перелічені у Протоколі №191-07-ПТ-ПСЄ-16 від 12.02.2016 та які викликали сумнів у придатності результатів наданих послуг, оскільки керівник на Технічній нараді присутній не був.

Судом також залишено поза увагою, що передбачені пунктом 6.3.11. договору акти про усунення недоліків сторонами не складались та не підписувались, що виключає можливість усунення МЦЯБ виявлених Основним замовником недоліків.

Таким, що не стосується справи є висновок суду щодо невикористання у подальшому Інститутом Патона виконаних МЦЯБ за актом №4 робіт, оскільки використання чи невикористання у подальшому отриманих за договором результатів робіт не звільняє відповідача від обов`язку щодо їх оплати. Подальше невикористання результатів робіт не свідчить про неможливість їх використання.

Суд також дійшов помилкового висновку стосовно підтвердження звітом першої державної експертизи №16-09-8986/1, листом НТК «Інститут електрозварювання ім. Є.О. Патона» № К-53/8 (отриманий Позивачем 21.01.2016), та факсограмою Рівненської АЕС від 05.07.2016 №191/2932-ф тверджень відповідача про непридатність виконаної позивачем роботи до використання. Так, судом не враховано, що звіт стосується виконання робіт у цілому, тобто не тільки виконаних МЦЯБ, а й іншими Субпідрядниками, які у тому числі і по спірним етапам виконували роботу спільно, що виключає висновок стосовно виконання саме МЦЯБ неякісних робіт.

Судом не надано належної оцінки листу НТК «Інститут електрозварювання ім. Є.О. Патона» № К-53/8, який засвідчує не тільки прийняття робіт за договором Основним замовником - Рівненською АЕС, а й проведення нею оплати за ці роботи.

23.12.2020 матеріали справи, разом з апеляційною скаргою, надійшли до Північного апеляційного господарського суду та згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями передані на розгляд колегії суддів у складі: Поляк О.І. (головуючий), Кропивна Л.В., Буравльов С.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.12.2020 поновлено строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 28.10.2020 у справі №910/8103/16 та відкрито апеляційне провадження. Розгляд справи призначено на 28.01.2021.

У судовому засіданні 28.01.2021 оголошено перерву до 11.02.2021.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.02.2021 оголошено перерву до 18.02.2021.

17.02.2021 до Північного апеляційного господарського суду надійшли заперечення Інституту Патона на апеляційну скаргу МЦЯБ. Інститутом Патона наголошується, що суть апеляційної скарги зводиться до ігнорування доказів, які встановлюють непридатність до використання результатів виконаних за договором робіт, у зв`язку з чим, скарга є необґрунтованою. Натомість, судом першої інстанції повно та всебічно досліджено усі обставини справи, надана їм належна юридична оцінка, враховано приписи постанови Верховного Суду від 20.11.2019, застосовано норми матеріального права, якими врегульовано спірні правовідносини сторін, у зв`язку з чим, підстави для задоволення апеляційної скарги - відсутні.

Так, Інститут Патона не погоджується з позицією апелянта про не суттєвість факсограми ВП РАЕС (основний замовник) від 22.12.2015 - встановлює факт надіслання зауважень за етапом №5 (етап 4 за договором субпідряду) на адресу директора МЦЯБ. Із врахуванням проведення технічної наради 12.02.2016 - встановлено, що зауваження до 12.02.2016 не усунуті. Такою, що суперечить принципу добросовісності, за твердженням Інституту Патона, є поведінка МЦЯБ щодо зауваження у апеляційній скарзі про безпідставність взятої до уваги судом факсограми від 02.02.2016 №191-580-ф, яка стосується етапу №6 (етап №5 за договором субпідряду) з посиланням на те, цей етап не є предметом спору. Разом з цим, заявою про зменшення позовних вимог та зміну підстав позову МЦЯБ заявило позовну вимогу, у тому числі, і про стягнення з Інституту Патона вартості виконаних робіт і за етапом №5.

Крім цього, Інститут Патона наголошує на пункті 8 Протоколу № 191-07-ПТ-ПСЄ-16 від 12.02.2016 технічної наради з питань виконання основного договору № 01-Н1114 від 20.11.2014, яким на МЦЯБ покладено обов`язок в строк до 19.02.2016 надати актуальні теплогідравлічні розрахунки по етапу 5 (етап та акт № 4 від 31.12.2015). Директор МЦЯБ - Каденко І.М. будучи присутнім на нараді, визначив, що строк до 19.02.2016 є належним, достатнім та розумним для якісного виконання робіт. Тому, висновок суду про обізнаність МЦЯБ з недоліками, зазначеними у повідомленні Інституту Патона від 09.03.2016 № К-53/45 та про «розумність» строку, встановленого для усунення цих недоліків є мотивованим. Одночасно, Інститут Патона наголошує на фіксації усіх виявлених Основним Замовником зауважень до етапу №4 у пунктах 8, 10, 13 Протоколу № 191-07-ПТ-ПСЄ-16 від 12.02.2016.

Також, Інститут Патона наголошує на приписах статті 854 Цивільного кодексу України, яка, за його висновком, передбачає виникнення у замовника обов`язку з оплати виконаних робіт виключно за умови їх виконання належним чином, у тому числі, за якісними показниками. Натомість, наявними у матеріалах справи доказами, зокрема Звітом державної експертизи №16-09-8986/1, підтверджується виконання МЦЯБ робіт за договором з численними недоліками, які роблять непридатним до використання результат цих робіт.

За правовим висновком, викладеним у Постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.07.2018 у справі №909/764/17, акт приймання-передачі робіт не є визначальним для виникнення у замовника обов`язку з оплати виконаних робіт.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів встановила наступне.

18.12.2014 року між Науково-технічним комплексом «Інститут електрозварювання ім. Є.О.Патона» Національної академії наук України (підрядник) та Міжнародним центром ядерної безпеки Київського національного університету імені Тараса Шевченка (виконавець) було укладено договір на закупівлю послуг №05/МЦЯБ-2014, за умовами якого виконавець зобов`язується у 2014-2016 роках надати послуги, зазначені в технічному завданні (технічних вимогах) (додаток 1), а підрядник - прийняти і оплатити такі послуги (п.1.1. договору).

Пунктом 1.2. договору встановлено найменування послуги: «Послуги щодо технічного випробування й аналізування (розрахункове обґрунтування можливості експлуатації визначеного обладнання першого контуру реакторної установки енергоблоку №3 у понад проектний період)». Кількісні характеристики (зміст) послуг, що надаються за цим договором, визначаються у Календарному плані (додаток 2) та Технічному завданні (Технічних вимогах) (додаток 1), що є невід`ємними частинами договору. Послуги надаються в інтересах замовника - Відокремленого підрозділу «Рівненська АЕС» ДП НАЕК «Енергоатом» в межах договору 01-Н1114 від 07.11.2014 р. (далі - «Основний Договір»).

Пунктом 2.1. договору передбачено, що виконавець повинен надати передбачені цим договором послуги, якість яких відповідає умовам нормативної документації для даного виду послуг та умовам договору.

Ціна цього договору з врахуванням витрат на відрядження та ПДВ складає 8 636 000,00 грн. (п.3.1. договору).

Розрахунки проводяться за фактом шляхом перерахування підрядником грошових коштів на реєстраційний рахунок виконавця після підписання сторонами акту здавання-приймання наданих послуг та після підписання замовником відповідного акту здавання-приймання наданих послуг підрядником замовнику за Основним договором; строк оплати - протягом 5 банківських днів з моменту надходження коштів за надання послуг від замовника на поточний рахунок підрядника, але не пізніше ніж через 55 календарних днів з дати підписання акту здавання-приймання наданих послуг обома сторонами (п. 4.1. договору).

Строк (термін) надання послуг визначається Календарним планом (Додаток 2).

Пунктом 6.1.3. договору передбачено, що підрядник зобов`язаний протягом 40 календарних днів з моменту передавання акту здавання-приймання наданих послуг від виконавця підряднику, що фіксується датою супровідного листа виконавця, надіслати виконавцю підписаний акт здавання приймання наданих послуг або мотивовану відмову від приймання послуги з переліком недоліків у наданих виконавцем послуг та строку для їх усунення.

Виконавець зобов`язаний усунути зауваження чи недоліки за власний рахунок виконавця у разі, якщо після підписання акту здавання-приймання наданих виконавцем послуг замовник чи підрядник виявить зауваження чи недоліки у, відповідно, наданих виконавцем послугах, що виникли з вини виконавця, лише після складання акту, що підписується обома сторонами договору, в якому наводяться: перелік зауважень та недоліків; з чиєї вини вони виникли; і, якщо вони виникли з вини виконавця, - строки їх усунення виконавцем (п. 6.3.11. договору).

У разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за договором сторони несуть відповідальність, передбачену чинними законами України та цим договором (п. 7.1. договору).

У разі прострочення виконання взятих на себе за договором грошових зобов`язань підрядник сплачує на користь виконавця суму боргу у розмірі вартості відповідного акту здавання-наданих послуг, а також пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у момент прострочення, за кожен день прострочення розрахунків за договором (п.7.9. договору).

Пунктом 10.1. договору визначено, що цей договір набирає чинності з моменту підписання його обома сторонами і діє до 31.12.2017 року.

Пунктом 11.2. договору сторони визначили, що всі зміни до договору, крім зміни статусу платника податку на прибуток, зміни реквізитів оформляються додатковою угодою.

Спір за зустрічним позовом у справі, що переглядається, який по суті таким не є, враховуючи подану МЦЯБ заяву про зменшення позовних вимог та зміну (доповнення підстав зустрічного позову) від 29.01.2020 №12-03 (вх. ПАГС №01-20/1078/20 від 30.01.2020), а також додаткові пояснення від 08.02.2021 №03-07 (вх. ПАГС №О9.1-13/3811/21 від 09.02.2021), виник у зв`язку із порушенням Інститутом Патона строків оплати за виконані МЦЯБ роботи за етапи №№1, 2 та частковою сплатою з порушенням строків оплати за виконані МЦЯБ роботи за етапами №№3, 4, а також відсутністю оплати за етапи №№5, 6 за договором на закупівлю послуг від 18.12.2014 № 05/МЦЯБ-2014.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам сторін, суд першої інстанції правильно виходив з того, що за своєю природою укладений між Інститутом Патона та МЦЯБ договір є договором субпідряду на якого розповсюджується норми Глави 61 Цивільного кодексу України про «Підряд».

Поряд з цим, колегія суддів не може погодитись із застосуванням судом до спірних правовідносин Глави 62 Цивільного кодексу України «Виконання науково-дослідних або дослідно-конструкторських та технологічних робіт» (статті 892-900).

Так, за приписами частини першої статті 892 Цивільного кодексу України за договором на виконання науково-дослідних або дослідно-конструкторських та технологічних робіт підрядник (виконавець) зобов`язується провести за завданням замовника наукові дослідження, розробити зразок нового виробу та конструкторську документацію на нього, нову технологію тощо, а замовник зобов`язується прийняти виконану роботу та оплатити її. Тобто предметом правового регулювання Глави 62 Цивільного кодексу України є забезпечення договірного оформлення правових зв`язків по створенню та впровадженню досягнень науки у виробництво, залучення результатів науково-технічної діяльності до сфери цивільного обороту. За своєю природою, договори на НДР та ДКТР є схожими на договори підряду, однак, на відміну від договору підряду, який спрямований на виконання певних робіт і надання їх результату замовнику, договори на НДР та ДКТР пов`язані з науковою творчістю, пошуком нових наукових досягнень і певним чином неможливістю гарантованості результату. Предметом договору субпідряду №05/МЦЯБ-2014 є виконання робіт (проведення розрахунків) щодо існуючого елементу (атомний реактор), а не розробка нових систем або пошук нових рішень. Таким чином, норми Глави 62 Цивільного кодексу України до спірних відносин застосовані бути не можуть. Суд першої інстанції статті 892, 894, 897 Цивільного кодексу України застосував безпідставно.

За договором підряду відповідно до частини першої статті 837 Цивільного кодексу України, одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. При цьому стаття 838 Цивільного кодексу України надає підряднику право залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників) залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи. Генеральний підрядник відповідає перед субпідрядником за невиконання або неналежне виконання замовником своїх обов`язків за договором підряду, а перед замовником - за порушення субпідрядником свого обов`язку.

Наголошуючи на порушенні умов договору в частині відмови від оплати виконаних МЦЯБ за договором №05/МЦЯБ-2014 робіт, останній вказує на прийняття цих робіт як Основним замовником - ВП РАЕС, так і Головним підрядником - Інститутом Патона, що підтверджується, у тому числі:

актом №1 від 26.03.2015 здавання-приймання послуг за договором на закупівлю послуг №05/МЦЯБ-2014 (щодо робіт за етапом №1);

актом №2 від 25.08.2015 здавання-приймання послуг за договором на закупівлю послуг №05/МЦЯБ-2014 (щодо робіт за етапом №2);

актом №3 від 30.11.2015 здавання-приймання послуг за договором на закупівлю послуг №05/МЦЯБ-2014 (щодо робіт за етапом №3);

актом від 31.12.2015 здавання-приймання послуг за договором на закупівлю послуг №05/МЦЯБ-2014 (щодо робіт за етапом №4), а також Технічним актом від 17.02.2015, складеним щодо етапу №6.

Заперечуючи проти зустрічних позовних вимог (т.2 арк.93), Інститут Патона вказує на належне виконання ним зобов`язань за договором та, водночас, постійне порушення МЦЯБ строків виконання робіт за договором. Інститутом Патона наголошується, що оскільки робота виконувалась надто повільно, і це погрожувало зривом строків по Основному договору, що засвідчується протоколом технічної наради №191-07-ПТ-ПСЄ-16 від 12.02.2016, то ним цілком мотивовано розірвано договір з посиланням на статтю 849 Цивільного кодексу України.

Під час нового розгляду, Інститут Патона наголошував на тому, що роботи, виконані МЦЯБ за етапом №4 були настільки неякісними, що це унеможливило їх подальше використання (т. 10, арк.. 19-22). За доводами Інституту Патона, Протоколом технічної наради №191-07-ПТ-ПСЄ-16 від 12.02.2016, зокрема п.8, зафіксовано виявлені суттєві недоліки у виконаних МЦЯБ звітних документах та встановлено строк до 19.02.2016 для їх усунення. Директор МЦЯБ будучи присутнім на нараді погодився, що строк є розумним та достатнім для усунення виявлених недоліків. Неусунення МЦЯБ виявлених та зафіксованих у належний спосіб недоліків дає підстави для відмови від договору у порядку частини третьої статті 849 Цивільного кодексу України. Що і було зроблено Інститутом Патона. Водночас, сформульоване у частинах 2,3 право на відшкодування збитків у зв`язку з порушенням підрядником строків виконання робіт або ж вимог щодо їх якості Інститутом Патона прирівняно до права відмовитись від оплати таких робіт, незважаючи на їх прийняття у встановленому законом порядку.

Тобто Інститут Патона наполягає на тому, що ним дотримано вимог закону та умов договору субпідряду щодо виявлення, фіксації недоліків виконаних субпідрядником робіт, а також встановлення строків для їх усунення.

Так, відповідно до статті 849 Цивільного кодексу України, замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника.

Якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника.

Замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору.

Отже, наведеною нормою визначене право замовника в односторонньому порядку відмовитися від договору підряду як у разі порушення підрядником строків початку чи закінчення робіт (частина 2), порушення підрядником вимог щодо якості виконаних робіт (частина 3), так і з власної ініціативи, тобто невмотивовано (частина 4).

Порядок реалізації права на односторонню відмову від договору схожий в усіх трьох випадках. Так, одностороння відмова від договору здійснюється без звернення до суду. Замовнику достатньо повідомити про це підрядника, у силу чого договір підряду вважається розірваним, а зобов`язання сторін за ним - припиненими.

Утім, від підстави відмови від договору залежать її правові наслідки.

Так, одностороння відмова замовника від договору на підставі частин 2, 3 статті 849 Цивільного кодексу України має своїм наслідком виникнення у нього права вимагати відшкодування збитків підрядником, завданих порушенням взятого на себе зобов`язання, а також права доручити виправлення недоліків іншій особі за рахунок підрядника, у той час як при відмові від договору на підставі частини 4 статті 849 Цивільного кодексу України у замовника таких прав не виникає.

Враховуючи викладене, суду не лише необхідно дослідити, чи мала місце одностороння відмова замовника від договору та чи був повідомлений підрядник про цю відмову, а й дати належну кваліфікацію підставам відмови замовника від договору підряду.

Відповідно до статті 846 Цивільного кодексу України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, Строк (термін) надання послуг визначається календарним планом (Додаток 2).

Згідно із календарним планом (з урахуванням змін і доповнень внесених додатковою угодою № 1 від 12.06.2015, яка підписана обома сторонами та міститься в матеріалах справи) строки надання позивачем за зустрічним позовом послуг та ціна виконання зобов`язання встановлюються для:

- Етапу 1 - до 28.02.2015, з урахуванням ПДВ - 38 500,00 грн.;

- Етапу 2 - до 31.07.2015, з урахуванням ПДВ - 374 517,00 грн.;

- Етапу 3 - до 30.09.2015, з урахуванням ПДВ - 457 743,00 грн.;

- Етапу 4 - до 15.10.2015, з урахуванням ПДВ - 2 076 000,00 грн.;

- Етапу 5 - до 31.12.2015, з урахуванням ПДВ - 198 000,00 грн.;

- Етапу 6 - до 31.12.2015, з урахуванням ПДВ - 838 500,00 грн.

Відповідно до акту №1 від 26.03.2015 здавання-приймання наданих послуг за договором від 18.12.2014 №05/МЦЯБ-2014, роботи за етапом №1 відповідають умовам договору, технічним вимогам та належним чином оформлені. Вартість робіт з урахуванням ПДВ становить - 38 500,00 грн.

Відповідно до акту №2 від 25.08.2015 здавання-приймання наданих послуг за договором від 18.12.2014 №05/МЦЯБ-2014, роботи за етапом №2 відповідають умовам договору, технічним вимогам та належним чином оформлені. Вартість робіт з урахуванням ПДВ становить - 374 517,00 грн.;

Відповідно до акту №3 від 30.11.2015 здавання-приймання наданих послуг за договором від 18.12.2014 №05/МЦЯБ-2014, роботи за етапом №3 відповідають умовам договору, технічним вимогам та належним чином оформлені. Вартість робіт з урахуванням ПДВ становить - 461039,45 грн.;

Відповідно до акту №4 від 31.12.2015 здавання-приймання наданих послуг за договором від 18.12.2014 №05/МЦЯБ-2014, роботи за етапом №4 відповідають умовам договору, технічним вимогам та належним чином оформлені. Вартість робіт з урахуванням ПДВ становить - 2 076 000,00 грн.;

Одночасно, як убачається із наявних в матеріалах справи доказів, строки виконання робіт, у тому числі і за етапом №4 змінювались. Це ж стосується і етапів №№5, 6.

Так, листом від 12.10.2015 вих.№047/0924 МЦЯБ повідомило Інститут Патона про направлення на його адресу доопрацьованих, з урахуванням САБ ВП РАЕС, матеріалів за етапом №4, а також про те, що частина доопрацьованих матеріалів буде направлена на адресу Інституту Патона після отримання підтвердження від САБ ВП РАЕС на підставі уже узгоджених звітів ВП ЗАЕС.

Протоколом технічної наради від 30.10.2015 №191-55-ПТ-ПСЄ-16 засвідчено стан розробки звітних документів за етапами №4, 5 Основного договору (етапи №3,4 договору субпідряду від 18.12.2014 №05/МЦЯБ-2014), а також якість усунення недоліків до розроблених виконавцем звітним документам.

За етапом № 4 (основний договір) «Розробка комп`ютерних міцносних моделей основного обладнання реакторної установки. Аналіз технічної документації обладнання РУ» зауважено, що звітна документація розроблена у повному обсязі.

За етапом №5 (основний договір) «Виконання теплогідравлічних розрахунків і аналізів, вибір граничних умов для енергоблоку №3» виконавцем були виконані розрахунки, за результатами яких відповідний звітний документ було передано ВП РАЕС. Спеціалісти ВП РАЕС, вивчивши звітну документацію, виявили недоліки та направили виконавцю рекомендації та пропозиції щодо їх усунення. Виконавцем є Інститут Патона. Виконавець, отримавши рекомендації та пропозиції ВП РАЕС, встановив необхідність проведення додаткових розрахунків, здійснення яких є можливим за умови перенесення календарних строків виконання етапу №5. У зв`язку із встановленим вирішили змінити строк виконання етапу №5 з 15.10.2015 на 30.11.2015 з укладенням щодо зміни строків додаткової угоди між ВП РАЕС та Інститутом Патона.

У подальшому, факсограмою від 20.01.2016 №К-53/8 Інститут Патона повідомило МЦЯБ про отримання ним від Основного замовника коштів для розрахунку з ним за етап №3 (договору субпідряду). Крім цього, Інститутом Патона зауважено про прийняття Основним замовником 31.12.2015 робіт за етапом №4 (договору субпідряду), та повідомлено про здійснення розрахунку за етапом після спливу передбачених договором 55 днів. Окремо наголошено на порушенні МЦЯБ строків виконання робіт за етапами №№3, 4, 5 та необхідності посилення контролю за строками виконання робіт, або, зменшення обсягу робіт за договором, у випадку відсутності у МЦЯБ ресурсів виконувати роботи вчасно, у межах Календарного плану.

Протоколом № 191-07-ПТ-ПСЄ-16 від 12.02.2016 технічної наради розглянуто стан розробки звітних документів за договором № 01-Н1114 від 20.11.2014, а також якість усунення недоліків до виконаних робіт та документів, у яких зафіксовані результати таких робіт.

Так, з огляду на пункт 3 розділу «Зауважили» проблемними питаннями є своєчасне виконання етапів №6 та №7 за Основним договором (етапи №№4, 5 за договором субпідряду). Інститутом Патона надано пояснення, за якими об`єктивними причинами невиконання робіт за етапами №№6, 7 слугували виявлена під час їх виконання необхідність доопрацювання розрахункових моделей. При цьому, Інститутом наводиться перелік виявлених ним недоліків без деталізації ким саме ці недоліки допущені, на яких етапах та на кого і у який строк покладено усунення недоліків.

Пунктом 8 підрозділу «По питанням виконання етапів 6-10 договору №01-Н1114» розділу «Вирішили» на МЦЯБ покладено обов`язок в строк до 19.02.2016 направити співвиконавцям актуальні теплогідравлічні розрахунки по етапу 5 (етап та акт № 4 від 31.12.2015). Пунктом 9 підрозділу «По питанням виконання етапів 6-10 договору №01-Н1114» розділу «Вирішили» на Інститут Патона покладено обов`язок провести аналіз усіх результатів теплогідравлічних розрахунків у строк до 29.09.2016. Сформувати перелік режимів, необхідних для виконання подальших розрахунків міцності та сейсмостійкості. Направити перелік режимів МЦЯБ.

Пунктом 10 підрозділу «По питанням виконання етапів 6-10 договору №01-Н1114» розділу «Вирішили» на МЦЯБ покладено обов`язок провести аналіз отриманого переліку режимів у строк до 31.03.2016. За необхідності провести відповідні розрахунки, результати яких направити Інституту Патона.

Пунктом 11 підрозділу «По питанням виконання етапів 6-10 договору №01-Н1114» розділу «Вирішили» на МЦЯБ покладається обов`язок з передання співвиконавцям усіх граничних умов для усіх гілок, відповідно до етапу №6 з метою виконання міцнісних розрахунків для режимів, погоджених у п.9, 10. У випадку виявлення недоліків, МЦЯБ зобов`язується у строк протягом 2-х тижнів усунути такі недоліки. Початком строку є дата листа-звернення співвиконавця про усунення виявлених ним недоліків.

Пунктом 12 підрозділу «По питанням виконання етапів 6-10 договору №01-Н1114» розділу «Вирішили» на МЦЯБ покладається обов`язок погодити звітні документи по етапу №6 з ВП РАЕС.

Пунктом 13 підрозділу «По питанням виконання етапів 6-10 договору №01-Н1114» розділу «Вирішили» на МЦЯБ покладається обов`язок виконати ЗД - тепло гідравлічні розрахунки для сценаріїв, погоджених з Інститутом проблем міцності ім.. Г.С. Писаренко НАНУ.

Надаючи оцінку визначеним у пунктах 9-13 підрозділу «По питанням виконання етапів 6-10 договору №01-Н1114» розділу «Вирішили» зобов`язанням МЦЯБ, колегія суддів вважає, що цими пунктами визначено черговість виконання співвиконавцями робіт за етапом №6 Основного договору. При цьому, формулювання у пункті 8 «направити співвиконавцям актуальні розрахунки за етапом №5» за своїм змістом не вказує на обов`язок МЦЯБ здійснити перерахунок уже зроблених розрахунків, тобто усунути недоліки шляхом здійснення нових розрахунків у строк до 19.02.2016.

Отже, висновок суду про те, що пунктом 8 Протоколу № 191-07-ПТ-ПСЄ-16 від 12.02.2016 технічної наради зафіксовано недоліки до етапу №4 за договором субпідряду, як і те, що директор МЦЯБ - Каденко І.М. будучи присутнім на нараді, визначив, що строк для їх усунення до 19.02.2016 є належним, достатнім та розумним для якісного виконання робіт (усунення недоліків) суперечить змісту самого протоколу та іншим матеріалам справи.

Одночасно, колегія суддів відхиляє доводи МЦЯБ про відсутність гр. Каденко І.М. на Технічній нараді 12.02.2016, оскільки його присутність засвідчується підписом у Протоколі № 191-07-ПТ-ПСЄ-16 від 12.02.2016.

Як вбачається з Протоколу технічної наради № 191-10-ПТ-ПСЄ-16 від 26.02.2016, яким зауважено, що за результатами детального аналізу причин затримки оформлення документації, що розробляється за етапами №№6,7 виникла необхідність додаткового аналізу звітних матеріалів за етапами №№3,5. При цьому, під час проведення тестових розрахунків граничних умов, виявлено необхідність доопрацювання розрахункових моделей, отриманих за етапами №№3,5 (п.1 розділу «Зауважили»).

Пунктом 2 розділу «Зауважили» запропоновано поряд із державною експертизою проведення незалежної експертизи документації за етапами №№3,5 з оплатою за рахунок виконавця. Усунути недоліки цієї експертизи необхідно протягом 10 робочих днів, однак не пізніше 15.04.2016 для вчасного виконання етапу №6.

У результаті, цим же протоколом вирішено направити документацію по етапам №№3,5 виключно на державну експертизу. Зобов`язано Інститут Патона у строк до 11.03.2016 укласти додаткову угоду із МЦЯБ до договору від 18.12.2014 № 05/МЦЯБ-2014, з метою фіксації нових строків виконання робіт за етапами відповідно до протоколу № 191-07-ПТ-ПСЄ-16 від 12.02.2016. За умови відсутності додаткової угоди приступити до процедури розірвання договору з МЦЯБ та перерозподілу завдань серед субпідрядників.

Претензією від 01.03.2016 №К-53/41 Інститут Патона звернувся до МЦЯБ з вимогою сплати штрафні санкції за несвоєчасне виконання останнім своїх зобов`язань за договором. Так, у претензії наголошено, що по етапу №4 роботи мали бути виконані 15.10.2015, а фактично виконані - 31.12.2015, по етапам №№ 5, 6 мали бути виконані до 31.12.2015, однак станом на 01.03.2016 - не виконані. Інститут Патона посилається на п.7.2. договору, яким сторони погодили нарахування штрафних санкцій за порушення строків виконання зобов`язань виконавцем.

Листом від 09.03.2016 № К-53/45 Інститут Патона повідомив про направлення на експертизу матеріалів за етапом №4. Станом на дату листа Інститутом Патона отримано попередні результати експертизи, відповідно до яких виникли певні питання щодо деталізації моделі, валідації моделі, використання RELAP5-3D, моделювання СОАЗ, Моделювання теплових структур, Моделювання ІЗП КТ, Метолодогії вибору сценаріїв. Листом надано строк до 11.03.2016 надати вичерпну відповідь на поставлені питання.

Також, листом вкотре наголошено на порушенні МЦЯБ строків виконання робіт за договором.

Інститут Патона вважає, що саме цей лист фіксує виявлені Генеральним підрядником недоліки та встановлює достатній строк для їх усунення. Тим більше, що ці ж недоліки були предметом розгляду Технічної наради, результати якої оформлені протоколом № 191-07-ПТ-ПСЄ-16 від 12.02.2016.

Колегія суддів з такими доводами погодитись не може.

Як вже зазначалось, зміст Протоколу технічної наради від 12.02.2016 № 191-07-ПТ-ПСЄ-16 не містить переліку виявлених Генеральним підрядником недоліків за етапом №4 Договору субпідряду, як і посилань на будь-які документи (листи, протоколи, факсограми, акти), у яких такі недоліки були б виявлені, зафіксовані з визначеним у них строком на усунення цих недоліків. У зв`язку з чим, доводи Інституту Патона стосовно встановлення на Технічній нараді 12.02.2016 факту невиконання МЦЯБ покладених на нього обов`язків щодо усунення виявлених недоліків, як і надання додатково строку до 19.02.2016 на їх усунення - колегія суддів відхиляє.

Вказане підтверджується також тим, що на технічній нараді 26.02.2016 знову було обговорено необхідність доопрацювання розрахункових моделей за етапами №3, № 5 Основного договору зі строками усунення недоліків не пізніше 15.04.2016.

Безпідставним є посилання як суду першої інстанції, так і Інституту Патона на факсограму ВП РАЕС (основний замовник) від 22.12.2015, як на підтвердження виявлення, фіксації та встановлення строків усунення недоліків. По-перше, ця факсограма лише встановлює факт надіслання зауважень за етапом №5 (етап 4 за договором субпідряду) власне Інституту Патона як Генеральному підряднику. По-друге, вона не містить ні переліку цих зауважень, ні посилання на те, що вони стосуються тієї частини робіт, що виконувалась МЦЯБ. По-третє, лист не містить чітких строків усунення цих недоліків. Формулювання листа «у найкоротший строк» не може бути розцінене судом як таке, що має конкретні часові межі. Крім цього, зауваження у листі про направлення цих же зауважень на адресу директора МЦЯБ не підтверджує їх отримання. Тому, факсограма не може свідчити ані про факт фіксації недоліків, ані про факт ознайомлення з ними МЦЯБ. Тим більше відсутні підстави для висновку, з урахуванням відсутності переліку цих зауважень, стосовно того, що саме у розрізі цих зауважень матеріали за етапом №4 були направлені на державну експертизу.

Відповідно до частини 4 статті 853 Цивільного кодексу України, У разі виникнення між замовником і підрядником спору з приводу недоліків виконаної роботи або їх причин на вимогу будь-кого з них має бути призначена експертиза.

Як вбачається з матеріалів справи, листом від 21.03.2016 №047/065-24 (т. 8 арк. 66-69) МЦЯБ надав пояснення на поставлені у листі від 09.03.2016 запитання. У цілому суть пояснень заводиться до спростування виявлених попередньою незалежною експертизою зауважень з посиланням на необхідність направлення спірних матеріалів на державну експертизу та зауважень щодо доцільності виявлення та фіксації недоліків як і їх усунення до моменту прийняття робіт за відповідними актами як ВП РАЕС, так і Інститутом Патона.

Так, матеріалами справи підтверджується, що рішення про направлення результатів робіт за етапом №4 на експертизу було прийнято на технічній нараді 26.02.2016, і лише після цього документи було відправлено на експертизу. Державна експертиза розпочалась не раніше 16.03.2016, саме від цієї дати протокол засідання експертної ради ДНТЦ ЯРБ, яким встановлено достатність поданих документів для проведення експертизи. Наявна в матеріалах справи копія Звіту про виконання державної експертизи №16-09-8986/1 не містить дати його складання.

Наявною у матеріалах справи факсограмою від 05.07.2016 №191/2932-ф, Рівненська АЕС, із посиланням на недоліки, виявлені в звіті державної експертизи №16-09-8986/1, просить Інститут Патона виконати перерахунки за етапами 3 та 5 Основного договору (відповідають етапам 2 та 4 Договору субпідряду) з урахуванням виявлених експертизою недоліків. Тобто доопрацювати виконані МЦЯБ документи у розрізі зроблених держекспертизою зауважень.

Верховний Суд у постанові від 20.11.2019 звернув увагу на те, що за умовами Договору субпідряду виконавець зобов`язаний усунути зауваження чи недоліки за власний рахунок у разі, якщо після підписання з ним акту приймання-передавання наданих послуг замовник чи підрядник виявить недоліки у наданих виконавцем послугах, що виникли з вини виконавця, лише після складання акту, що підписується обома сторонами, в якому наводяться: перелік зауважень та недоліків; з чиєї вини вони виникли; якщо виникли з вини виконавця - строки усунення недоліків (пункт 6.3.11 Договору субпідряду).

Верховний Суд також підкреслив, що сторони спору погодили, що недоліки робіт можуть бути виявлені як Відповідачем, так і Замовником за Основним договором та передбачили конкретний порядок оформлення таких недоліків - шляхом підписання двостороннього акту з відповідними погодженими обов`язковими реквізитами.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до частин 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Переглядаючи справу в апеляційному порядку, колегія суддів зауважує, що матеріали справи не містять передбаченого умовами договору двостороннього акту, який би фіксував перелік недоліків за етапом №4 на встановлював строки їх усунення. Доводи апеляційної скарги у цій частині є мотивованими.

Оскільки матеріали справи не містять доказів виявлення та фіксації недоліків робіт, виконаних МЦЯБ за етапом №4 до 09.03.2016 у порядку, погодженому сторонами, враховуючи зміст протоколів технічних нарад від 12.02.2016 № 191-07-ПТ-ПСЄ-16, від 26.02.2016 № 191-10-ПТ-ПСЄ-16, від 30.10.2015 №191-55-ПТ-ПСЄ-16, наявність спору з приводу недоліків між сторонами, проведення державної експертизи у другій половині березня 2016 року, вимогу ВП РАЕС від 05.07.2016 №191/2932-ф скеровану Інституту Патона про усунення виявлених державною експертизою недоліків, то колегія суддів дійшла висновку про те, що виявлені та підтверджені державною експертизою недоліки не могли бути предметом вимог, викладених в листі від 09.03.2016, так і протоколу Технічної наради, проведеної 12.02.2016.

У зв`язку з викладеним, колегія суддів також відхиляє доводи Інституту Патона, викладені у запереченнях на апеляційну скаргу, стосовно обізнаності МЦЯБ з 12.02.2016 з виявленими Інститутом Патона недоліками, зазначеними у повідомленні Інституту Патона від 09.03.2016 № К-53/45 та про «розумність» строку, встановленого для усунення цих недоліків. Не відповідає обставинам справи та змісту Протоколу № 191-07-ПТ-ПСЄ-16 від 12.02.2016 твердження Інституту Патона про фіксацію усіх виявлених Основним Замовником зауважень до етапу №4 у пунктах 8, 10, 13 цього протоколу.

Крім того, у сенсі статті 849 Цивільного кодексу України розумний строк має враховувати як характер самих недоліків, так і звичайні часові витрати на їх усунення, а також можливості конкретного підрядника.

Встановлення ж листом від 09.03.2016 строку у два дні для усунення «недоліків» - до 11.03.2016, враховуючи специфіку робіт та обсяг питань не можна вважати ані розумним, ані достатнім. При цьому, сам лист від 09.03.2016 про надання відповідей на запитання, які виникли під час здійснення попередньої експертизи, також не можна вважати вимогою про усунення недоліків.

Отже, станом на 11.03.2016, право на відмову від договору на підставі частини 3 статті 849 Цивільного кодексу України у Інституту Патону було відсутнє.

Разом з цим, листом Інституту Патона до МЦЯБ від 11.03.2016 №К-53/48 Інститут повідомив про розірвання договору субпідряду № 05/МЦЯБ-2014 від 18.12.2014 у порядку статті 849 Цивільного кодексу України у зв`язку з тим, що станом на 11.03.2016 МЦЯБ:

прострочив виконання етапів №№4, 5, 6 Календарного плану;

не виконав роботи за етапами №№5, 6 Календарного плану;

неякісно виконав роботи за етапами №№2, 3, 4 Календарного плану.

Надаючи оцінку вказаному листу, колегія суддів виходить з такого.

Щодо невиконання договору субпідряду за етапами 5 та 6.

Як вбачається з Протоколу технічної наради № 191-10-ПТ-ПСЄ-16 від 26.02.2016, за результатами детального аналізу причин затримки оформлення документації, що розробляється за етапами №№6,7 основного договору, виникла необхідність додаткового аналізу звітних матеріалів за етапами №№3,5.

Пунктом 2 розділу «Зауважили» запропоновано поряд із державною експертизою проведення незалежної експертизи документації за етапами №№3,5 договору субпідряду з оплатою за рахунок виконавця. Усунути недоліки цієї експертизи необхідно протягом 10 робочих днів, однак не пізніше 15.04.2016 для вчасного виконання етапу №6.

У результаті, цим же протоколом зобов`язано Інститут Патона у строк до 11.03.2016 укласти додаткову угоду із МЦЯБ до договору від 18.12.2014 № 05/МЦЯБ-2014 з метою фіксації нових строків виконання робіт за етапами відповідно до протоколу № 191-07-ПТ-ПСЄ-16 від 12.02.2016. За умови відсутності додаткової угоди приступити до процедури розірвання договору з МЦЯБ та перерозподілу завдань серед субпідрядників.

Матеріалами справи, зокрема листуванням сторін - лист від 01.03.2016 №К-53/29, лист від 27.02.2016 №047/048-24, лист від 22.02.2016 №К-48-К-53/30, 15.02.2016 №К-53/24 підтверджується, що відповідна угода щодо коригування строків виконання робіт за договором субпідряду між Інститутом Патона та МЦЯБ так і не була підписана.

Натомість, листом від 15.02.2016 №К-53/24 Інститут Патона повідомив МЦЯБ, що виконання ним робіт за етапом №4 лише 31.12.2015 мало наслідком нарахування Основним замовником Генеральному підряднику штрафних санкцій за порушення строків виконання Основного договору. Також, акцентовано увагу на відсутності інформації від МЦЯБ стосовно строків виконання етапу №5.

Листом від 01.03.2016 №К-53/29 Інститут Патона нагадав МЦЯБ про те, що в порушення строків, встановлених п. 8 Протоколу № 191-07-ПТ-ПСЄ-16 від 12.02.2016, він не надав у повному обсязі теплогідравлічні розрахунки за етапом №5 Основного договору.

Отже, враховуючи зміст протоколів технічних нарад від 12.02.2016 № 191-07-ПТ-ПСЄ-16, від 26.02.2016 № 191-10-ПТ-ПСЄ-16, від 30.10.2015 №191-55-ПТ-ПСЄ-16, якими фактично зафіксовано невиконання у строки, встановлені Основним договором та договором субпідряду робіт за етапами №№6,7 (етапи №№5,6 договору субпідряду) та необхідність укладення додаткових угод щодо нових строків виконання цих етапів, та відсутність актів виконаних робіт за етапами №5,6 договору субпідряду, колегія суддів дійшла висновку про те, що відмова Інституту Патона від договору згідно листа від 11.03.2016 №К-53/48 у зв`язку із простроченням виконання субпідрядником робіт наступних за етапом №4 на підставі частини другої статті 849 Цивільного кодексу України мала місце та є правомірною.

При цьому, поданий Інститутом Патона Технічний акт щодо передання робіт за етапом №6 договору субпідряду не може бути оцінений судом як передбачений договором акт приймання-здавання послуг за відповідним етапом.

Таким чином, Інститут Патона відмовився від договору субпідряду, на підставі вимоги частини другої статті 849 Цивільного кодексу України.

Положеннями частини другої статті 849 Цивільного кодексу України унормовано, що якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

За приписами статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Отже, у зв`язку із односторонньою відмовою Інституту Патона від договору від 18.12.2014 № 05/МЦЯБ-2014, реалізоване ним листом від 11.03.2016, невиконані зобов`язання сторін за ним є припиненими, як щодо необхідності завершення підрядником робіт за етапами №№6-13 та передачі результатів цих робіт замовнику, так і щодо обов`язку замовника оплатити ці роботи.

За викладеного, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення вимог МЦЯБ, заявлених у заяві про зменшення позовних вимог та зміну (доповнення підстав зустрічного позову) від 29.01.2020 №12-03 (вх. ПАГС №01-20/1078/20 від 30.01.2020) про стягнення з Інституту Патона вартості робіт за етапами №5,6.

При цьому, колегія суддів зауважує, що вказана заява про зменшення позовних вимог та зміну (доповнення підстав зустрічного позову) була подана позивачем за зустрічним позовом при новому розгляді справи та помилково прийнята судом першої інстанції, оскільки за змістом частини 4 статті 46 Господарського процесуального кодексу України зміна предмета та підстав позову при новому розгляді справи не допускаються.

Заперечуючи проти зустрічних позовних вимог, наголошуючи на правомірності здійсненої ним відмови від договору у частині виконаних за етапами №№3,4 робіт, Інститут Патона акцентував увагу на виконанні МЦЯБ робіт за етапом №4 з певними недоліками, а за етапами №1-4 - з порушенням строків їх виконання.

Колегія суддів, надаючи оцінку цим доводам враховує, що Вищий господарський суд України у постанові від 12.09.2017 у цій справі, аналізуючи статтю 849 Цивільного кодексу України, висловив правову позицію, підтриману у подальшому Верховним Судом у постанові від 20.11.2019 стосовно того, що стаття 849 Цивільного кодексу України містить три самостійні випадки відмови від договору підряду, зумовлені різними правовими підставами, а також передбачає відмінні наслідки кожного з випадків, з яких жодні не вказують на право замовника відмовитися від оплати виконаних та прийнятих робіт у випадку порушення строків їх виконання.

Право відмови від договору за нормою статті 849 Цивільного кодексу України стосується робіт, які виконуються на момент відмови, та є побоювання з боку Замовника, що такі роботи будуть виконані поза межами строків, встановлених договором, або ж з недоліками, які вплинуть на якість цих робіт.

У свою чергу, лист-відмова від 11.03.2016 №К-53/48, яка не містить посилань на те, що МЦЯБ не усунуто виявлені Генеральним підрядником недоліки, у строк встановлений для їх усунення, а зауваження у листі про неякісне виконання робіт у тому числі за етапом №4 не дає підстави для висновку про застосування Генеральним підрядником (Інститутом Патона) правового механізму, визначеного частиною третьою статті 849 Цивільного кодексу України: виявлення недоліків, призначення строків для їх усунення, невиконання підрядником вимог про усунення недоліків та, як наслідок, відмову від договору, колегія суддів не вбачає правомірною відмову Інституту Патона від договору у частині оплати за виконані та прийняті у встановленому договором порядку роботи за етапами №3,4 Договору субпідряду.

Отже, враховуючи вказану позицію Верховного Суду, відсутність підстав для розірвання договору на підставі частини третьої статті 849 Цивільного кодексу України, специфіку спірних робіт, їх етапність та оплатність кожного етапу окремо, що свідчить про можливість використання кожного етапу, колегія суддів вважає, що у будь-якому випадку відмова від договору на підставі частини другої статті 849 Цивільного кодексу України не звільняє замовника від оплати вже виконаної частини робіт.

Виконання робіт за етапом №4 підтверджується не тільки актом від 31.12.2015 здавання-приймання послуг за договором на закупівлю послуг №05/МЦЯБ-2014 (щодо робіт за етапом №4), а й факсограмою від 20.01.2016 №К-53/8, якою Інститут Патона повідомив МЦЯБ про прийняття Основним замовником робіт за етапом №4. А також, змістом Протоколів технічних нарад від 12.02.2016 № 191-07-ПТ-ПСЄ-16, від 26.02.2016 № 191-10-ПТ-ПСЄ-16.

Щодо доводів Інституту Патона про непридатність для використання виконаних за етапом №4 договору субпідряду робіт колегія суддів зазначає наступне.

Як унормовано частиною першою статті 858 Цивільного кодексу України, якщо робота виконана підрядником з відступами від умов договору підряду, які погіршили роботу, або з іншими недоліками, які роблять її непридатною для використання відповідно до договору або для звичайного використання роботи такого характеру, замовник має право, якщо інше не встановлено договором або законом, за своїм вибором вимагати від підрядника:

1) безоплатного усунення недоліків у роботі в розумний строк;

2) пропорційного зменшення ціни роботи;

3) відшкодування своїх витрат на усунення недоліків, якщо право замовника усувати їх встановлено договором.

Відповідно до частини третьої статті 858 Цивільного кодексу України, якщо відступи у роботі від умов договору підряду або інші недоліки у роботі є істотними та такими, що не можуть бути усунені, або не були усунені у встановлений замовником розумний строк, замовник має право відмовитися від договору та вимагати відшкодування збитків.

Отже, вказана стаття передбачає відповідальність підрядника за неналежну якість робіт, недоліки якої можуть бути усунуті без відмови від договору (частина перша статті 858 Цивільного кодексу України), а також відповідальність у разі неможливості усунення недоліків, які є істотними, що дає право замовнику на безумовну відмову від договору та стягнення збитків (частина третя статті 858 Цивільного кодексу України).

Перша частина статті 858 Цивільного кодексу України наділяє замовника рядом альтернативних вимог, які повністю залежать від волі останнього, за виключенням третьої вимоги, яка передбачає право замовника на відшкодування своїх витрат на усунення недоліків, якщо право замовника усувати їх передбачено договором.

Крім Протоколів технічних нарад, як на підтвердження надання послуг неналежної якості та неможливості їх використання, Інститут Патона також посилається на Звіт про виконання державної експертизи №16-09-8986/1 та Звіт про виконання державної експертизи №16-09-9580, виконані за наслідками державної експертизи документів «Виконання тепло гідравлічних розрахунків і аналізів, вибір граничних умов для енергоблоку №3», що відповідно до Календарного плану (Додаток №Д1 до додаткової угоди №1 від 12.06.2015 до договору № 05/МЦЯБ-2014 від 18.12.2014) співвідноситься з Етапом №4 договору № 05/МЦЯБ-2014 від 18.12.2014.

Надаючи оцінку цим доказам колегія суддів враховує таке.

Як убачається із пунктів 1.3, 2.1, 2.2 Звіту про виконання державної експертизи №16-09-8986/1, протоколу засідання експертної ради ДНТЦ ЯРБ від 16.03.2016 предметом дослідження був комплект документів «Рівненська АЕС. Енергоблок №3. Виконання тепло гідравлічних розрахунків і аналізів, вибір граничних умов для енергоблоку №3» у розрізі коректності представлених у наданому комплекті документів результатів розрахункового аналізу.

Дослідженню підлягали документи:

[Д1]- 191-122-О-ОТС-15 «Енергоблок №3. Виконання тепло гідравлічних розрахунків і аналізів, вибір граничних умов. ВП Рівненська АЕС. НАЕК «Енергоатом»;

[Д2] - 191-77-О-ОТС-15 «Рівненська АЕС. Енергоблок №3. Опис розрахункової тепло гідравлічної моделі енергоблоку №3 ВП РАЕС для комп`ютерного кода RELAP-3D»;

[Д3] - 191-77-О-ОТС-15 «Рівненська АЕС. Енергоблок №3. Опис розрахункової тепло гідравлічної моделі енергоблоку №3 ВП РАЕС для комп`ютерного кода RELAP5/mod3.2». Том 1;

[Д4] - 191-77-О-ОТС-15 «Рівненська АЕС. Енергоблок №3. Опис розрахункової тепло гідравлічної моделі енергоблоку №3 ВП РАЕС для комп`ютерного кода RELAP5/mod3.2». Том 2.

Розділом 5 Звіту про виконання державної експертизи №16-09-8986/1 «Висновки та рекомендації» встановлено, що:

надані для виконання державної експертизи ядерної та радіаційної безпеки документи розроблені в рамках робіт з обґрунтування допустимої кількості циклів навантаження обладнання та трубопроводів енергоблоку №3 РАЕС у понад проектний період експлуатації;

при розробці документів дотримано фундаментальних принципів безпеки, а також вимог норм, правил та стандартів з ЯРБ та рекомендацій міжнародних організацій, які стосуються політики, відповідальності та функцій експлуатуючої організації, реалізації принципу глибоко ешелонованого захисту, необхідності підтвердження здатності обладнання та трубопроводів витримувати впливи, пов`язані з появою значних градієнтів температур. В той же час були виявлені окремі невідповідності щодо застосування консервативного підходу та виконання валідації оновленої розрахункової моделі;

при виконанні експертизи виявлено ряд зауважень щодо повноти, коректності та достатності наведених відомостей та обґрунтувань, основні з яких стосуються неповноти виконаних розрахункових аналізів, необхідності обґрунтування вибору початкових умов розрахункового аналізу, недостатності представлених результатів розрахункового аналізу та вихідних даних, що не дозволяє в повній мірі перевірити коректність виконаних розрахунків.

На підставі результатів експертизи рекомендовано направити документи на доопрацювання з метою усунення зауважень.

Звіт не містить тверджень про те, що подані на експертизу документи у цілому містять недоліки, які неможливо усунути. Навпаки, за висновком держекспертизи подані документи потребують доопрацювання.

Одночасно, надаючи оцінку Звіту про виконання державної експертизи №16-09-9580, колегія суддів враховує, що із пунктів 1.3, 2.1, 2.2 Звіту, протоколу засідання експертної ради ДНТЦ ЯРБ від 29.11.2016 убачається, що предметом дослідження був комплект документів «Рівненська АЕС. Енергоблок №3. Виконання тепло гідравлічних розрахунків і аналізів, вибір граничних умов для енергоблоку №3» у розрізі коректності представлених у наданому комплекті документів результатів розрахункового аналізу.

Дослідженню підлягали документи:

[Д1]- 191-122-О-ОТС-15 «Енергоблок №3. Виконання тепло гідравлічних розрахунків і аналізів, вибір граничних умов. ВП Рівненська АЕС. НАЕК «Енергоатом».

При проведенні експертизи використовувались матеріали обґрунтування:

[Д2] - 191-77-О-ОТС-15 «Рівненська АЕС. Енергоблок №3. Опис розрахункової тепло гідравлічної моделі енергоблоку №3 ВП РАЕС для комп`ютерного кода RELAP5/mod3.2».

Пунктом 5.3 Звіту державної експертизи серед іншого встановлено, що при розробці документів враховано переважну більшість зауважень звіту №16-09-8986/1.

Тобто державній експертизі підлягали матеріали, які уже були на експертизі та які у подальшому були доопрацьовані. Це, по-перше, виключає висновок про направлення на державну експертизу нових матеріалів, розроблених за етапом №5 основного договору (етап №4 договору субпідряду). По-друге, це свідчить про використання Інститутом Патона тих матеріалів, що були напрацьовані та виконані МЦЯБ в межах договору субпідряду. Що, у свою чергу, спростовує доводи Інституту Патона щодо неможливості подальшого використання ним виконаних МЦЯБ робіт.

Поряд з цим, оскільки матеріали справи не містять доказів звернення ні Основного замовника, ні Генерального підрядника до МЦЯБ із вимогами про усунення виявлених державною експертизою недоліків зафіксованих у звіті №16-09-8986/1, колегія суддів приходить до висновку, що предметом державної експертизи у листопаді 2016 року не могли бути будь-які інші виконані МЦЯБ роботи, крім тих, щодо яких уже є висновок (звіт №16-09-8986-1). У зв`язку з цим, колегія суддів дійшла висновку, що звіт №16-09-9580 не може підтверджувати наявність недоліків у виконаних МЦЯБ за етапом №4 робіт, оскільки, як уже було зауважено, предметом дослідження були ті матеріали, які доопрацьовувались.

Саме цих доопрацювань, виконаних за твердженнями Інституту Патона власне ним, стосуються виявлені експертизою ряд зауважень щодо повноти, коректності та достатності наведених відомостей та обґрунтувань, основні з яких стосуються необхідності доповнення результатів розрахункових аналізів варіантними розрахунками для обґрунтування вибору найбільш представницьких початкових та граничних умов; уточнення розрахункової моделі та коригування валідаційного розрахунку (п.5.4). При цьому, зазначені зауваження є такими, що ставлять під сумнів обґрунтованість окремих результатів та висновків аналізу і потребують доопрацювання документів [Д1] та [Д2].

Колегія суддів не може не зауважити, що у звіті №16-09-8986/1, предметом дослідження якого були виконані МЦЯБ роботи за етапом №4, аналогічний висновок (щодо сумнівності обґрунтованості окремих результатів та висновків) відсутній. Виявлені недоліки стосуються неповноти проведених розрахунків.

Колегія суддів розглядаючи справу також враховує, що факсограмою від 05.07.2016 №191/2932-ф ВП Рівненська АЕС направила лише Інституту Патона вимогу про виконання перерахунків за договором від 21.11.2014 - етапи 3, 5 (етапи №2,4 за договором субпідряду), з огляду на встановлені березневим Звітом про виконання державної експертизи №16-09-8986/1 недоліки. Водночас, ні Замовник ні Генеральний підрядник з вимогами про усунення виявлених експертизою недоліків уже після проведення державної експертизи до МЦЯБ не звертався. Тобто право на безоплатне усунення виявлених недоліків Інститутом Патона так і не було реалізовано на підставі частини першої статті 858 Цивільного кодексу України. Як і не було реалізоване право на пропорційне зменшення ціни роботи на вартість виявлених недоліків.

Одночасно, матеріалами справи підтверджується прийняте Інститутом Патона рішення самостійно доопрацювати виявлені недоліки, не залучаючи фахівців МЦЯБ.

Втім те, що Інститут Патона залучив третіх осіб для усунення недоліків, не виключає існування у останнього обов`язку розрахуватись із МЦЯБ за виконані роботи в повному обсязі, оскільки, як вже зазначалось, право на відмову від виконаної частини робіт у замовника було відсутнє, у той час як пропорційне зменшення вартості виконаних робіт на суму виявлених недоліків заявлено не було.

Натомість, суд першої інстанції, погодившись з доводами Інституту Патона про непридатність виконаних МЦЯБ робіт, фактично презюмував відсутність у Відповідача обов`язку з оплати вже прийнятих ним у встановленому договором порядку робіт, пославшись в обґрунтування своїх висновків тільки лише на протоколи технічних нарад та звіт державної експертизи № 16-09-9580, який виконаний у листопаді 2016 року та був долучений до справи вже під час нового розгляду.

Водночас, зміст протоколів технічних нарад від 12.02.2016, від 26.02.2016, звіт державної експертизи № 16-09-8986/1 хоча і зводиться до наявності певних недоліків робіт, які потребують усунення, проте жоден з цих документів не містить висновків про непридатність виконаних робіт для використання за призначенням, у зв`язку з істотними відступами від договору підряду, які неможливо усунути.

За таких обставин, оскільки лист Інституту Патона від 09.03.2016 не може бути розцінений судом як вимога про усунення недоліків, встановлених державною експертизою, у той час як матеріали справи також не містять доказів того, що у подальшому виявлені державною експертизою недоліки у документації за етапом №4 (звіт про виконання державної експертизи №16-09-8986/1) є недоліками, які неможливо усунути, колегія суддів дійшла висновку про те, що у Інституту Патона, як у Замовника робіт за договором субпідряду, було відсутнє право відмовитись від договору у частині виконаних та прийнятих робіт на підставі частини 3 статті 858 Цивільного кодексу України.

Одночасно, враховуючи викладене, колегія суддів відхиляє доводи Інституту Патона про усунення недоліків у роботі силами третіх осіб, як доказ неможливості використання виконаних МЦЯБ робіт.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Статтею 527 Цивільного кодексу України визначено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Отже, переглядаючи спір в апеляційному порядку, колегія суддів дійшла висновку, що МЦЯБ виконало роботи за спірними етапами №3, 4 договору субпідряду, хоча і з певними недоліками, однак з огляду на відсутність доказів того, що виконані роботи можуть бути кваліфіковані як такі що виконані з істотними відступами від умов договору підряду, які не можуть бути усунуті, в той час як відмова 11.03.2016 Інституту Патона від договору субпідряду не звільніє від оплати уже виконаних та прийнятих робіт, а також враховуючи відсутність заяви Замовника про пропорційне зменшення вартості виконаних робіт на вартість виявлених недоліків, відмова Інституту Патона розрахуватись за етапом №3 та етапом №4 не відповідає приписам чинного законодавства, яким врегульовано спірні правовідносини сторін, умовам укладеного сторонами Договору субпідряду та вочевидь, є протиправною стосовно МЦЯБ як виконавця робіт за спірними етапами.

Вказане не позбавляє права Замовника в окремому позовному провадженні доводити вартість виявлених недоліків та просити відшкодувати їх вартість у якості збитків.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до акту №1 від 26.03.2015 здавання-приймання наданих послуг за договором від 18.12.2014 №05/МЦЯБ-2014, роботи за етапом №1 відповідають умовам договору, технічним вимогам та належним чином оформлені. Вартість робіт з урахуванням ПДВ становить - 38 500,00 грн.

Відповідно до акту №2 від 25.08.2015 здавання-приймання наданих послуг за договором від 18.12.2014 №05/МЦЯБ-2014, роботи за етапом №2 відповідають умовам договору, технічним вимогам та належним чином оформлені. Вартість робіт з урахуванням ПДВ становить - 374 517,00 грн..

Відповідно до акту №3 від 30.11.2015 здавання-приймання наданих послуг за договором від 18.12.2014 №05/МЦЯБ-2014, роботи за етапом №3 відповідають умовам договору, технічним вимогам та належним чином оформлені. Вартість робіт з урахуванням ПДВ становить - 461039,45 грн.;

Відповідно до акту №4 від 31.12.2015 здавання-приймання наданих послуг за договором від 18.12.2014 №05/МЦЯБ-2014, роботи за етапом №4 відповідають умовам договору, технічним вимогам та належним чином оформлені. Вартість робіт з урахуванням ПДВ становить - 2 076 000,00 грн.;

Тобто, послуг надано на загальну суму 2950056,45 грн. Як підтверджується факсограмою від 20.01.2016 №К-53/8 (Інститут Патона підтверджує розрахунок із МЦЯБ за двома першими етапами, наявність залишку у розрахунку за третім етапом у розмірі 341039,46 грн та наміри розрахуватись за етап №4) та довідкою МЦЯБ від 27.01.2020 вих.№047/018-24, Інститутом Патона перераховано МЦЯБ за договором субпідряду кошти у розмірі 883017,00 грн. Таким чином, належна до сплати різниця між встановленою актами вартістю наданих послуг та фактично здійсненою оплатою становить 2067039,45 грн.

Колегія суддів дійшла висновку, що саме у такому розмірі зустрічний позов у частині вимог про стягнення суми основного боргу за договором є таким, що підлягає задоволенню.

Щодо заявлених у зустрічному позові вимог про стягнення пені, нарахованої за несвоєчасне виконання замовником зобов`язань з оплати вартості виконаних робіт, слід зазначити таке.

Згідно зі статтями 610, 611 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

У силу статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

За приписами частини першої статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Нормами статей 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Договором субпідряду сторони погодили, що розрахунки проводяться за фактом шляхом перерахування підрядником грошових коштів на реєстраційний рахунок виконавця після підписання сторонами акту здавання-приймання наданих послуг та після підписання замовником відповідного акту здавання-приймання наданих послуг підрядником замовнику за Основним договором; строк оплати - протягом 5 банківських днів з моменту надходження коштів за надання послуг від замовника на поточний рахунок підрядника, але не пізніше ніж через 55 календарних днів з дати підписання акту здавання-приймання наданих послуг обома сторонами (п. 4.1. договору).

Враховуючи, що:

за актом здавання-приймання №1 від 26.03.2015 кінцевий термін оплати 21.05.2015, а фактична оплата - 05.06.2015, то розмір пені становить 917,67 грн;

за актом здавання-приймання №2 від 25.08.2015 кінцевий термін оплати 19.10.2015, а фактична оплата - 18.01.2016, то розмір пені становить 97130,53 грн;

за актом здавання-приймання №3 від 30.11.2015 кінцевий термін оплати 24.01.2016, а станом на 31.07.2016 (звернення із зустрічним позовом) у повному обсязі оплата відсутня, то розмір пені, нарахований на залишок боргу за етапом - становить 69768,45 грн;

за актом здавання-приймання №4 від 31.12.2015 кінцевий термін оплати 24.02.2016, а станом на 31.07.2016 (звернення із зустрічним позовом) у повному обсязі оплата відсутня, то розмір пені, нарахований на залишок суми боргу за етапом - становить 288596,66 грн.

Перевіривши заявлену до стягнення пеню, у загальному розмірі 456413,12 грн, колегія суддів вважає проведений МЦЯБ розрахунок арифметично правильним, таким що відповідає умовам договору та, з огляду на встановлену судом прострочку виконання Інститутом Патона зобов`язань за договором субпідряду в частині оплати наданих послуг, таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів вважає, що не відповідає обставинам справи та нормам чинного законодавства, якими врегульовано спірні правовідносини сторін, висновок суду першої інстанції по відсутність у Інституту Патона обов`язку з оплати наданих за етапами №№3, 4 договору субпідряду послуг з посиланням на існування недоліків у виконаних роботах та відмову від договору.

Як унормовано статтею 277 Господарського процесуального кодексу України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) незясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Прийняте місцевим господарським судом рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в частині стягнення суми основного боргу у розмірі 2067039,45 грн та 456413,12 грн пені суперечить нормам матеріального права, якими врегульовано спірні правовідносини сторін, а саме: статтям 835, 847, 848, 849, 857, 858 Цивільного кодексу України, а тому підлягає у цій частині скасуванню з прийняттям нового рішення про часткове задоволення вимог.

Доводи апеляційної скарги у цій частині є мотивованими.

Колегія суддів вважає за необхідне здійснити новий розподіл судових витрат у порядку, визначеному статтею 129 Господарського процесуального кодексу України, пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись приписами статей 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Київського національного університету імені Тараса Шевченка в особі відокремленого підрозділу Міжнародного центру ядерної безпеки Київського національного університету імені Тараса Шевченка - задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 28.10.2020 у справі №910/8103/16 скасувати в частині відмови в задоволенні вимог про стягнення 2067039,45 грн основного боргу та 456413,12 грн пені.

3. В цій частині прийняти нове рішення.

4. Стягнути з Науково-технічного комплексу «Інститут електрозварювання ім. Є.О. Патона» Національної академії наук України (03150, м. Київ, вул. Казимира Малевича, буд. 11, ) на користь Київського національного університету імені Тараса Шевченка (01033, м. Київ, вул. Володимирська, буд. 60, ) в особі відокремленого підрозділу Міжнародного центру ядерної безпеки Київського національного університету імені Тараса Шевченка (03022, м. Київ, проспект Академіка Глушкова, буд. 2, корп. 11, ):

2067039,45 грн основного боргу та 456413,12 грн пені,

37851,79 грн судового збору за подання позову,

41636,96 грн судового збору за подання апеляційної скарги,

45422,15 грн судового збору за подання касаційної скарги,

56777,68 грн судового збору за подання апеляційної скарги,

75703,58 грн судового збору за подання касаційної скарги,

56777,68 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

5. У решті - рішення Господарського суду міста Києва від 28.10.2020 у справі №910/8103/16 залишити без змін.

6. Справу повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачені статтями 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 15.03.2021.

Головуючий суддя О.І. Поляк

Судді Л.В. Кропивна

С.І. Буравльов