РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

16.03.2021Справа № 910/610/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Бондарчук В. В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Шатро Інтеріор Констракшн», м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Смарт-Бізнес», м. Київ

про стягнення 536 350,13 грн.

Без повідомлення (виклику) сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Шатро Інтеріор Констракшн» (далі - ТзОВ «Шатро Інтеріор Констракшн»/позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Смарт-Бізнес» (далі - ТзОВ «Смарт-Бізнес»/відповідач) про стягнення 536 350,13 грн, у тому числі: 498 371,60 грн - основного боргу, 16 116,43 грн - інфляційних втрат, 17 489,68 грн - штрафних санкцій та 4 372,42 грн - 3% річних, у зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань за договором підряду №SG8219 від 03.01.2019.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 16.01.2021 позовну заяву прийняв до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

18.02.2021 через відділ діловодства суду від позивача надійшла заява, в якій ТзОВ «Шатро Інтеріор Констракшн» повідомляє суд, що підтвердження понесених витрат на правничу допомогу будуть подані до суду після ухвалення рішення у справі.

19.02.2021 через відділ діловодства суду від позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог, в якій ТзОВ «Шатро Інтеріор Констракшн» просить суд стягнути з ТзОВ «Смарт-Бізнес» основний борг у розмірі 498 371,60 грн, пеню в сумі 23 060,51 грн, 3% річних у розмірі 5 765,13 грн та інфляційні втрати в сумі 22 804,77 грн.

03.03.2021 через відділ діловодства суду від відповідача надійшли клопотання про поновлення строку на подачу відзиву на позовну заяву разом з відзивом на позовну заяву, про розгляд справи за правилами позовного провадження в загальному порядку та про зупинення провадження у справі.

Клопотання про поновлення строку на подачу відзиву на позовну заяву обґрунтовано тим, що ТзОВ «Смарт-Бізнес» не отримало копію позовної заяви від позивача, а ухвалу Господарського суду міста Києва про відкриття провадження у справі №910/610/21 від 16.01.2021 отримала неуповноважена особа товариства.

Відповідно до ч. 1 ст. 119 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Частиною 3 ст. 119 ГПК України встановлено, якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.

Отже, дослідивши заяву ТзОВ «Смарт-Бізнес» про поновлення строку на подання відзиву на позовну заяву, суд визнав її обґрунтованою, внаслідок чого поновив строк для подання відзиву та відповідно прийняв його до розгляду.

Крім того, розглянувши клопотання ТзОВ «Смарт-Бізнес» про розгляд справи за правилами позовного провадження в загальному порядку, суд відмовив у його задоволенні з огляду на наступне.

Згідно ч. 2 ст. 247 ГПК України, у порядку спрощеного позовного провадження, окрім малозначних справ, може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції господарського суду, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи, за винятком справ зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 5 ст. 12 ГПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Приймаючи до уваги обставини, викладені у позовній заяві, враховуючи предмет спору та ціну позову у даній справі, яка не перевищує 500 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та ураховуючи, що справа є незначної складності в розумінні ч. 5 ст. 12 ГПК України, суд не вбачає підстав для розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

У поданому відзиві на позовну заяву, відповідач заперечує проти задоволення позову, посилаючись на те, що між сторонами підписані акти здачі-приймання виконаних робіт на загальну суму 3 109 977,24 грн, проте остаточного акту по виконаним роботам не підписано. Крім того, за твердженням відповідача, загальна суму виконаних робіт згідно з підписаними сторонами актами здачі-прийняття виконаних робіт перевищує договірну ціну, зазначену у додатку № 1 до договору підряду №SG8219 від 03.01.2019, відтак, відповідач не погоджується із загальною вартістю виконаних підрядних робіт, у зв`язку з чим звернувся до судового експерта Лісниченко С.В. із заявою про проведення будівельно-технічної експертизи.

Щодо клопотання відповідача про зупинення провадження у справі №910/610/21, суд відмовляє у його задоволенні з підстав необґрунтованості, з огляду на таке.

Обґрунтовуючи клопотання про зупинення провадження у справі, ТзОВ «Смарт-Бізнес» зазначає, що звернулося до експерта Лісниченко С.В. із заявою про проведення будівельно-технічної експертизи, що на думку відповідача, є підставою для зупинення провадження у справі.

Згідно ч. 1 ст. 99 ГПК України, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Відповідно до ч. 1 ст. 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках:

1) перебування учасника справи на альтернативній (невійськовій) службі не за місцем проживання або на строковій військовій службі;

2) призначення судом експертизи;

3) направлення судового доручення щодо збирання доказів у порядку, встановленому статтею 84 цього Кодексу;

4) звернення із судовим дорученням про надання правової допомоги або вручення виклику до суду чи інших документів до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави;

6) прийняття ухвали про тимчасове вилучення доказів державним виконавцем для дослідження судом;

7) перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

З наведених положень процесуального законодавства вбачається, що суд може зупинити провадження у справі, у разі призначення судом експертизи, водночас, звернення ТзОВ «Смарт-Бізнес» до експерта для проведення дослідження з власної ініціативи, не є підставою для зупинення провадження у справі, при цьому, суд одночасно зазначає, що з матеріалів справи не вбачається клопотань сторін про призначення у справі судової експертизи.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

03.01.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Шатро Інтеріор Констракшн» (далі - підрядник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Смарт-Бізнес» (далі - замовник) укладено договір підряду № SG8219, відповідно до якого підрядник зобов`язався на власний ризик, своїми силами і засобами, виконати комплекс ремонтно-оздоблювальних робіт на об`єкті будівництва замовника за адресою: м. Київ, вул. Польова, 21, корпус Б офісні приміщення __, 2 поверх, а замовник зобов`язався прийняти виконані роботи та оплатити їх вартість.

Згідно п. 1.2. договору підрядник зобов`язався виконати роботи, передбачені даним договором та додатками до нього, у повному обсязі, у встановлені строки та передати їх замовнику шляхом підписання сторонами актів виконаних робіт.

Пунктом 1.3. договору встановлено, що замовник зобов`язався прийняти виконані роботи, передбачені даним договором на підставі актів прийому виконаних робіт, та оплатити їх у повному обсязі, відповідно до умов цього договору, додаткових угод та додатків до них.

В п. 1.5. договору сторонами погоджено, що замовник передає підрядникові фронт робіт та проектну (технічну) документацію для виконання робіт підрядником за умовами договору.

Відповідно до п. 2.1., п. 2.2. договору загальна орієнтовна вартість робіт по даному договору визначається сумою договірних цін, що є додатками до додаткових угод, які укладаються на кожен етап робіт. Фактична вартість робіт складає сумарну вартість актів виконаних робіт підписаних обома сторонами. Загальна вартість робіт є динамічною і може переглядатись сторонами в зв`язку зі змінами проектної (технічної) документації, збільшення або зменшення, за ініціативою замовника, об`ємів та/або строків виконання робіт (за умови узгодження такої зміни замовником), зміни кількості, номенклатури, вартості матеріалів.

У відповідності до п. 2.3. договору договірна ціна може бути переглянута сторонами виключно шляхом укладення та підписання уповноваженими представниками сторін додаткових угод до цього договору. Фактична вартість виконаних робіт за даним договором буде складатись з суми вартостей всіх актів приймання виконаних робіт, підписаних сторонами.

Пунктом 2.4. договору передбачено, що загальна ціна робіт за даним договором включає в себе всі витрати підрядника на придбання будівельних матеріалів та використання обладнання, які необхідні для виконання робіт, зазначених в п. 1.1. цього договору та плату за фактично виконані підрядником роботи; а також всі та будь-які інші витрати, що мають бути понесені підрядником у зв`язку із виконанням ним договору.

Згідно п. 4.1. та п 4.2. договору замовник проводить авансування робіт та розрахунки за фактично виконані роботи у відповідності до графіку фінансування та виконання робіт, що є додатком до відповідної додаткової угоди. Всі розрахунки за виконані підрядником роботи замовник проводить відповідно до графіку фінансування та виконання робіт.

В п. 5.3.3. договору передбачено, що замовник зобов`язаний перерахувати підряднику аванс згідно п. 4.1. договору, здійснити оплату виконаних підрядником робіт в розмірах та строки, передбачені цим договором та додатками до нього, в разі відсутності претензій та зауважень у замовника відносно якості виконаних підрядних робіт.

Сторони в п. 6.1. договору погодили, що здавання-приймання робіт проводиться щомісячно, шляхом підписання актів приймання виконаних робіт уповноваженими представниками сторін. Підписаний сторонами акт приймання виконаних робіт є підставою для оплати виконаних робіт.

По завершенню всіх робіт підрядник передає замовнику результати виконаних робіт, а також остаточний акт приймання-передачі комплексу виконаних робіт (п. 6.2. договору).

Відповідно до п. 8.6. договору, у випадку порушення замовником термінів оплати, згідно з п. 4.2. договору, замовник сплачує підряднику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період прострочення, за кожен день прострочки від суми невиконаного в строк грошового зобов`язання. Незважаючи на інше, зазначене у договорі, положення п. 8.6. не розповсюджується на прострочення замовником виконання зобов`язання щодо сплати будь-яких авансових платежів.

Строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 11.1. цього договору та діє до 31.12.2018, але в будь-якому випадку до повного виконання зобов`язань за цим договором кожною із сторін (п. 11.3. договору).

Крім того, між сторонами підписані додатки № 1 та № 2 до цього договору: «Договірна ціна №1 на виконання ремонтно-оздоблювальних робіт в офісних приміщеннях за адресою: м. Київ, вул. Польова, 21, корпус Б, 2-й поверх» та «Графік фінансування та виконання робіт», в яких сторони погодили, що договірна ціна договору становить 2 167 348,45 грн.

З матеріалів справи вбачається та не заперечується відповідачем, що між сторонами підписані акти здачі-приймання виконаних робіт на загальну суму 3 109 977,44 грн, зокрема:

- акт здачі-приймання виконаних робіт № 1 від 26.04.2019 на суму 345 960,03 грн;

- акт здачі-приймання виконаних робіт № 2 від 26.04.2019 на суму 544 990,27 грн;

- акт здачі-приймання виконаних робіт № 3 від 26.04.2019 на суму 389 540,25 грн;

- акт здачі-приймання виконаних робіт № 4 від 16.05.2019 на суму 294 935,90 грн;

- акт здачі-приймання виконаних робіт № 5 від 15.04.2020 на суму 444 079,41 грн;

- акт здачі-приймання виконаних робіт № 6 від 16.08.2019 на суму 358 709,35 грн;

- акт здачі-приймання виконаних робіт №7 від 16.08.2019 на суму 389 003,42 грн;

- акт здачі-приймання виконаних робіт № 8 від 04.10.2019 на суму 133 390,43 грн;

- акт здачі-приймання виконаних робіт № 9 від 04.10.2019 на суму 68 732,37 грн;

- акт здачі-приймання виконаних робіт № 10 від 29.11.2019 на суму 78 816,39 грн;

- акт здачі-приймання виконаних робіт № 11 від 17.02.2020 на суму 61 819,42 грн.

Відповідач за виконані роботи розрахувався частково в сумі 2 611 605,84 грн, що підтверджується платіжними дорученнями: № 1352 від 17.04.2020 на суму 200 000,00 грн; № 1240 від 27.12.2019 на суму 208 709,55 грн; № 1241 від 27.12.2019 на суму 270 000,00 грн; № 1242 від 27.12.2019 на суму 33 390,43 грн; № 1196 від 04.10.2019 на суму 150 000,00 грн; № 1044 від 20.06.2019 на суму 444 079,41 грн; № 993 від 17.05.2019 на суму 139 540,25 грн; № 994 від 17.05.2019 на суму 24 935,90 грн; № 989 від 15.05.2019 на суму 250 000,00 грн; № 979 від 11.05.2019 на суму 95 960,03 грн; № 980 від 11.05.2019 на суму 44 990,27 грн; № 971 від 08.05.2019 на суму 250 000,00 грн; № 932 від 08.04.2019 на суму 500 000,00 грн.

30.12.2020 позивач направив на адресу відповідача претензію щодо погашення заборгованості в сумі 498 371,60 грн за надані послуги за договором підряду № SG8219 від 03.01.2019. Проте, відповідач відповіді на цю претензію не надав та заборгованість не погасив.

Отже, у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором підряду № SG8219 від 03.01.2019, позивач звернувся до суду з цим позовом про стягнення заборгованості за виконані роботи у розмірі 498 371,60 грн.

Крім того, позивач нараховує на суму боргу пеню у розмірі 23 060,51 грн, 3% річних в сумі 5 765,13 грн та інфляційні втрати у розмірі 22 804,77 грн.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на таке.

За своїм змістом та правовою природою укладений між сторонам правочин є договором підряду, який підпадає під правове регулювання норм ст.ст. 837-864 ЦК України.

За договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. (ст. 837 ЦК України).

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 ГК України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Положеннями статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем укладено договір підряду №SG8219 від 03.01.2019, відповідно до якого позивач виконав, а відповідач прийняв підрядні роботи на загальну суму 3 109 977,44 грн, проте відповідач за виконані роботи розрахувався частково в сумі 2 611 605,84 грн, внаслідок чого у ТзОВ «Смарт-Бізнес» утворилась заборгованість у розмірі 498 371,60 грн, що підтверджується матеріалами справи.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Так, згідно п. 4.1. та п. 4.2. договору замовник проводить авансування робіт та розрахунки за фактично виконані роботи у відповідності до графіку фінансування та виконання робіт, що є додатком до відповідної додаткової угоди. Всі розрахунки за виконані підрядником роботи замовник проводить відповідно до графіку фінансування та виконання робіт.

Крім того, сторони в п. 6.1. договору погодили, що здавання-приймання робіт проводиться щомісячно, шляхом підписання актів приймання виконаних робіт уповноваженими представниками сторін. Підписаний сторонами акт приймання виконаних робіт є підставою для оплати виконаних робіт.

З матеріалів справи вбачається та не заперечується відповідачем, що між сторонами підписані акти здачі-приймання виконаних робіт на загальну суму 3 109 977,44 грн без будь-яких зауважень з боку ТзОВ «Смарт-Бізнес».

За вказаних обставин, судом не приймаються до уваги доводи відповідача щодо завищення вартості виконаних робіт.

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Частиною 1 ст. 614 ЦК України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. При цьому відсутність своєї вини відповідно до ч. 2 ст. 614 ЦК України доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Ураховуючи встановлене, оскільки відповідач не надав суду жодних доказів належного виконання свого зобов`язання щодо оплати наданих послуг у повному обсязі та не спростував заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку, що ТзОВ «Смарт-Бізнес» порушено умови договору підряду та положення ст. 526 ЦК України, ст. 193 ГК України, що має наслідком задоволення вимог позивача в частині стягнення заборгованості у розмірі 498 371,60 грн.

Крім того, у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором підряду № SG8219 від 03.01.2019, позивач нараховує на суму боргу пеню в розмірі 23 060,51 грн, 3% річних в сумі 5 765,13 грн та інфляційні втрати у розмірі 22 804,77 грн за період з 29.09.2020 по 16.02.2021.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 216 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно зі ст. 218 ГК України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинення ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведено, що ним вжито усіх належних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Штрафними санкціями згідно ч. 1 ст. 230 ГК України, визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

У відповідності до положень п. 8.6. договору, у випадку порушення замовником термінів оплати, згідно з п. 4.2. договору, замовник сплачує підряднику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період прострочення, за кожен день прострочки від суми невиконаного в строк грошового зобов`язання. Не зважаючи на інше, зазначене у договорі, положення п. 8.6. не розповсюджується на прострочення замовником виконання зобов`язання щодо сплати будь-яких авансових платежів.

Оскільки положення договору не містять вказівки на встановлення іншого строку припинення нарахування пені, ніж встановленого в ст. 232 ГК України, то нарахування штрафних санкцій припиняється зі сплином 6 місяців.

Водночас, відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд перевірив наданий позивачем розрахунок пені, 3% річних та інфляційних втрат, і встановив, що заявлені до стягнення суми є арифметично правильними, відповідно підлягають задоволенню у повному обсязі.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до вимог ст. 76, 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Отже, приймаючи до уваги встановлене вище, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Шатро Інтеріор Констракшн» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Смарт-Бізнес» про стягнення заборгованості у розмірі 498 371,60 грн, пені в сумі 23 060,51 грн, 3% річних у розмірі 5 765,13 грн та інфляційних втрат в сумі 22 804,77 грн.

Відповідно до статті 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 254 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Шатро Інтеріор Констракшн» задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Смарт-Бізнес» (04112, місто Київ, вулиця Ризька, будинок 8-А; ідентифікаційний код 37615893) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Шатро Інтеріор Констракшн» (04053, місто Київ, вулиця Велика Житомирська, будинок 34, літера А; ідентифікаційний код 41351586) основний борг у розмірі 498 371 (чотириста дев`яносто вісім тисяч триста сімдесят одна) грн 60 коп., пеню в сумі 23 060 (двадцять три тисячі шістдесят) грн 51 коп., 3% річних у розмірі 5 765 (п`ять тисяч сімсот шістдесят п`ять) грн 13 коп., інфляційні втрати в сумі 22 804 (двадцять дві тисячі вісімсот чотири) грн 77 коп. та 8 250 (вісім тисяч двісті п`ятдесят) грн 00 коп. - судового збору.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів в порядку, передбаченому ст.ст. 253-259, з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Суддя В.В. Бондарчук