РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ

02.03.2021Справа № 910/17888/20
Суддя Мудрий С.М. розглянувши справу
за позовом військової частини НОМЕР_1

до дочірнього підприємства Державної компанії "Укрспецекспорт" Державне госпрозрахункове зовнішньоторгівельне підприємство "Спецтехноекспорт"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Адміністрація державної прикордонної служби України

про зобов`язання вчинити дії

При секретарі судового засідання: Радченко А.А.

Представники сторін:
від позивача: Лещенко М.Ю. витяг з посадової інструкції помічника начальника загону з правової роботи начальника групи юридичного забезпечення Донецького прикордонного загону, затверджена наказом №253-АГ від 26.02.2020, витяг з положення про групи юридичного забезпечення Донецького прикордонного загону, затверджено наказом №253-АГ від 26.02.2020, витяг з наказу про особовий склад №245-ОС від 13.05.2020;

від відповідача: Лук`янова І.Ю. довіреність №Д-53/20 від 10.08.2020;

від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ОСОБА_1 - витяг з посадової інструкції головного консультанта відділу організації юридичного забезпечення адміністративно господарської діяльності Управління юридичного забезпечення Адміністрації державної прикордонної служби України від 12.12.2019, витяг з наказу по особовому складу №980-ОС від 27.09.2019, витяг з положення про управління юридичного забезпечення Адміністрації Державної прикордонної служби України №_81_ від 04.10.2019.

ВСТАНОВИВ:
Військова частина НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 звернулася до Господарського суду міста Києва з позовом до дочірнього підприємства Державної компанії "Укрспецекспорт"-Державне госпрозрахункове зовнішньоторгівельне підприємство "Спецтехноекспорт" про зобов`язання вчинити дії, а саме: зобов`язати дочірнє підприємство Державної компанії "Укрспецекспорт" - Державне госпрозрахункове зовнішньоторгівельне підприємство "Спецтехноекспорт" виконати вимоги пунктів 2.5, 2.7 договору від 10.12.2015 № STE-4-279-Д-15, а саме: усунути виявлені дефекти шляхом ремонту або заміни процесорного блоку (заводський №3985-54320, серійний №1040), який входить до складу комплекту радіолокаційної системи SELEX SEASPRAY 7500Е підвісної системи раннього виявлення AEROS модель TT-RF30-1-R.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 23.11.2020 вищевказану позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу десятиденний строк для усунення її недоліків з дня вручення цієї ухвали.

16.12.2020 до канцелярії суду позивач подав заяву про усунення недоліків та супровідний лист з доданими документами.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.12.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження та в закритому судовому засіданні. Підготовче засідання у справі призначено на 25.01.2021. Залучено у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Адміністрацію державної прикордонної служби України (01034, м. Київ, вул. Володимирська, будинок 26, ).

18.01.2021 до канцелярії суду від Адміністрації державної прикордонної служби України надійшли пояснення щодо позовної заяви.

19.01.20201 до канцелярії суду від Донецького прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України надійшов договір.

22.01.2021 до канцелярії суду відповідачем подано відзив на позовну заяву.

В судовому засіданні 25.01.2021 судом встановлено, що договір № STE-4-279-Д-15 від 10.12.2015, не містить відомості з обмеженим доступом інформації гриф "таємно", оскільки містить гриф Для службового користування.

Представник відповідача заявив усне клопотання про подальший розгляд справи у відкритому судовому засіданні.

Представники позивача та третьої особи не заперечували.

Протокольною ухвалою суду від 25.01.2021 суд задовольнив усне клопотання відповідача про подальший розгляд справи у відкритому судовому засіданні та вирішив подальший розгляд справи здійснювати у відкритому судовому засіданні, відкладено підготовче засідання на 08.02.2021.

05.02.2021 до канцелярії суду позивачем подано відповідь на відзив.

В судовому засіданні 08.02.2021 відповідачем подано додаткові документи.

Протокольною ухвалою суду від 08.02.2021 суд задовольнив вимоги відповідача про витребування у позивача доказів, зобов`язав позивача направити на адресу відповідача та суду належним чином завірені копії формулярів (журналів) загального ТО, журналів ТО системи радіолокації SELEX, журнали ТО камери FLIP, а також відомості щодо напрацювання з початку експлуатації Підвісної системи раннього виявлення AEROS (РЛС) до теперішнього часу, відкладено підготовче засідання на 02.03.21 та про продовження строку підготовчого провадження на 30 днів.

23.02.2021 до канцелярії суду позивачем подано документи.

01.03.2021 до канцелярії суду відповідачем подано заперечення на відповідь на відзив та заяву про застосування строків позовної давності.

В судовому засіданні 02.03.2021 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті у цей самий день в порядку ч.6 ст. 183 ГПК України.

Представник позивача підтримав позовні вимоги, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача заперечував проти позову, просив суд відмовити в задоволенні позову. Підтримав заяву про застосування наслідків пропуску строків позовної давності.

Представник третьої особа підтримав позовні вимоги, просив суд позов задовольнити.

Представник позивача заперечував проти заяви відповідача про застосування наслідків пропуску строків позовної давності.

В судовому засіданні на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників позивача, відповідача та третьої особи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ч.1 статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч.1 статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частина 2 статті 509 ЦК України передбачає, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно п.1 ч. 2 статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

10.12.2015 року між дочірнім підприємством Державної компанії "Укрспецекспорт"-Державне госпрозрахункове зовнішньоторгівельне підприємство "Спецтехноекспорт" (постачальник) та військовою частиною НОМЕР_1 (покупець) укладено договір № STE-4-279-Д-15 на постачання та установку підвісної системи раннього виявлення.

Відповідно до п. 1 ст. 265 ГК України, за договором поставки одна сторона постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Пунктами 1, 2 статті 712 ЦК України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно із п. 6 статті 265 ГК України, до відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Положеннями ч. 1 статті 656 ЦК України встановлено, що предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

Відповідно до п.1.1 договору постачальник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим договором, поставити та передати у власність покупця АЕROS Підвісну систему раннього виявлення (АЕROS Модель ТТ-RF30-1-R) (далі - «товар», код УКТ ЗЕД - ), у кількості, комплектності та за ціною, що зазначені у специфікації (додаток № 1 до даного договору), яка є невід`ємною частиною даного договору, а також провести встановлення, ввести в експлуатацію та провести підготовку спеціалістів покупця на даному товарі, що входить до загальної ціни договору (додаток № 3 до даного договору), а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити його вартість на умовах цього договору.

Згідно з п.2.1 договору постачальник гарантує, що передає (поставляє) покупцю товар, якість і комплектність якого відповідає сертифікатам якості та технічним вимогам, які встановлені чинними державними стандартами країни виробника.

Постачальник забезпечує технічну підтримку товару (гарантійну/післягарантійну) через центр технічного обслуговування на території України (п.2.2 договору).

В подальшому до договору укладалися додаткові угоди: №1 від 01.07.2016р., №2-16 від 30.08.2016р., №3-16 від 02.11.2016р., №4-16 від 11.11.2016р., №5-16 від 20.12.2016р.

Як зазначено позивачем, 01.05.2019 року під час роботи Системи виникли збої в роботі радіолокаційної системи SELEX SEASPRAY 7500Е та з`явилися помилки на комп`ютері Системи «WDU 01» та «WDU 03», яка є складовою частиною Системи та являється її основним компонентом.

У зв`язку з вищезазначеним, позивач листами №911-3805 та №911-3806 від 01.05.2019 року повідомив відповідача та компанію «Aeros Україна» про поломки та просив терміново направити відповідних фахівців з метою встановлення причин та усунення даної проблематики.

Також, листом №911-3807 від 01.05.2019 року позивач в доповнення листа №911-3805 від 01.05.2019 року повідомив відповідача про те, що для відпрацювання рекламаційного акту, необхідно до 10 денного терміну направити до місця встановлення Підвісної системи раннього виявлення «Аерос» представників постачальника системи, а також інших представників при необхідності.

У зв`язку з неприбуттям представників постачальника позивачем в односторонньому порядку складено акт-рекламацію №66 від 13.05.2019 року.

В акті-рекламації зазначено: виріб (блок, вузол виробу), який відмовив радіолокаційна станція Selex Seaspray 7500E, яку встановлено на площадці ретрансляційної вежі. Формуляр (паспорт) вівся без зауважень, експлуатація здійснювалась відповідно до технічної документації.

Вищезазначений акт-рекламації направлений на адресу відповідача, що підтверджується листом №911-4121 від 13.05.2019 року.

Позивач листом №911-4712 від 29.05.2019 року знову звернувся до відповідача.

У відповідь листом вих. №31.4/99/4716-19 від 13.06.2019 відповідач повідомив позивача про те, що починаючи з 15.06.2019 планується прибуття повноважних представників.

17.06.2019 року групою в складі представників ТОВ «Аерос Україна», ДП ДГЗП «Спецтехноекспорт» та військової частини НОМЕР_1 здійснено демонтаж процесорного блоку (заводський №3985-54320, серійний №1040) радіолокаційної системи Selex Seaspray 7500E зі складу АЕROS Підвісної системи раннього виявлення (АЕROS Модель ТТ-RF30-1-R) у кількості 1 шт. після демонтажу, процесорний блок (заводський №3985-54320, серійний №1040) знаходиться в представників військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до акту приймання-передачі №143 від 19.07.2019 року складову частину Підвісної системи раннього виявлення (АЕROS Модель ТТ-RF30-1-R), а саме процесорний блок (заводський №3985-54320, серійний №1040) радіолокаційної системи SELEX SEASPRAY 7500Е передано військовою частиною НОМЕР_1 (здавач) ДП ДГЗП «Спецтехноекспорт» (отримувачу).

У зв`язку із довготривалим невиконанням зобов`язання постачальником по відновленню працездатності радіолокаційної системи SELEX SEASPRAY 7500Е 06.04.2020 позивачем направлено відповідачу претензію №711-3256 з вимогою проведення відновлення працездатності процесорного блоку радіолокаційної системи SELEX SEASPRAY 7500Е, з сплатою штрафних санкцій за порушення строків виконання зобов`язань. Постачальник не погодився із аргументами викладеними у зазначеній претензії, з огляду на закінчення гарантійного терміну.

У зв`язку з вищезазначеним позивач звернувся до суду.

В обґрунтування тривалості дії гарантійного періоду позивачем зазначено, що він продовжується на термін перебування товару в несправному стані.

З моменту початку перебігу гарантійного терміну 11.12.2017 складено ряд рекламаційних актів:

рекламаційний - акт від 06.03.2018 № 32 (деформація вежі) - відновлення роботи системи 28.11.2018 - перебування системи в непрацездатному стані 286 днів;

рекламаційний - акт від 06.02.2019 № 5 (непрацездатність РЛС) - відновлення роботи системи 27.03.2019 - перебування системи в непрацездатному стані 35 днів;

рекламаційний - акт від 13.05.2019 № 66 (непрацездатність РЛС) - по сьогоднішній день (день подання позовної 495 днів (07.09.2020);

Тобто, система знаходилась в працездатному стані 495 днів (на дату подання позовної заяви).

Заперечуючи проти позову, відповідачем зазначено, що позивачем було допущено порушення порядку експлуатації товару, оскільки особи, які були допущені до технічного обслуговування не проходили підготовку на товарі, не мають відповідного сертифікату оператора.

Також, зазначено, що гарантійний строк на товар закінчився. Твердження позивача, що рекламація №32 щодо деформації вежі продовжила гарантійний строк на товар Підвісну систему раннього виявлення не може відповідати дійсності, оскільки: вежа не є комплектуючою частиною товару, товар перебував у працездатному стані, про що ДП ДГЗП «Спецтехноекспорт» повідомляв позивача.

Як зазначено позивачем та не заперечувалось відповідачем акт приймання-передачі товару за другим етапом підписаний сторонами 11.12.2017 року. Тобто, строк гарантійного обслуговування товару слід відраховувати з 11.12.2017 року.

До матеріалів справі відповідачем додано листи відповідача, а саме:

- №31.4/99/7414-19 від 20.09.2019 р. в якому щодо акту-рекламації №66 повідомлено, що з огляду на сплив гарантійного строку, виробник системи вимагає здійснення сплати авансу за технічну інспекцію та ремонт процесорного блоку зазначеної РЛС у розмірі 80 000,00 дол. США, при цьому виробник стверджує, що остаточну вартість ремонту буде визначено після технічної інспекції;

- №31.4/99/8702-19 від 11.11.2019 р. в якому зазначено, що ремонт процесерного блоку РЛС може бути організовано виключно в порядку післягарантійного обслуговування.

Відповідно до п.2.5 договору постачальник організовує гарантійне обслуговування товару, що передається за цим договором.

Згідно з п.2.6 договору гарантійний строк на товар становить 12 календарних місяців з дати введення товару в експлуатацію, а саме з дати підписання відповідного акта виконаних робіт, надання послуг та введення товару в експлуатацію (додаток № 7 до договору).

Пунктом 2.7 договору передбачено, що якщо протягом терміну дії гарантійних зобов`язань товар виявиться неякісним, постачальник, за умови дотримання покупцем правил експлуатації обумовлених у технічній документації на товар, зобов`язаний замінити такий товар за свій рахунок на якісний у термін 60 календарних днів з дня повідомлення покупцем постачальника про виявлені дефекти.

У разі виявлення прихованих недоліків у товарі протягом гарантійного періоду, постачальник усуває виявлені дефекти шляхом ремонту або замінює його новим якісним товаром протягом 60 календарних днів з моменту письмового звернення (повідомлення) покупця.

Тривалість дії гарантійного періоду продовжується на термін перебування товару в непрацездатному стані.

Усунення дефектів або заміна товару протягом гарантійного періоду підтверджується відповідним актом, складеним представниками сторін (п.2.8 договору).

Пунктом 2.9 договору передбачено, що у разі виявлення прихованих недоліків товару (неякісності) протягом 15 календарних днів з моменту виявлення таких недоліків має бути складений рекламаційний акт, за обов`язкової присутності уповноважених представників покупця, постачальника та виробника. У разі неприбуття останніх у десятиденний термін з моменту отримання ними виклику (факсимільним зв`язком, електронною поштою та обов`язковим дублюванням рекомендованим листом або цінним лист з описом), покупець має право самостійно скласти акт, який у цьому разі буде належним доказом наявності прихованих недоліків.

Рекламаційний акт на товар має бути складений у межах встановленого гарантійного періоду.

Прихованими недоліками визнаються такі недоліки, що не могли бути виявлені при звичайній перевірці під час прийому-передачі для такого виду товару і були виявлені лише в процесі експлуатації товару.

Гарантія не розповсюджується на товар або його частини, пошкодження яких є наслідком корозії, модифікації, нецільового використання, недбалості або аварії (п.2.11 договору).

Судом встановлено, що рішенням Господарського суду міста Києва від 23.01.2019 року у справі №910/11136/18, яке залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 16.05.2019 року за позовом Військової частини НОМЕР_1 до дочірнього підприємства Державної компанії "Укрспецекспорт"-Державне госпрозрахункове зовнішньоторгівельне підприємство "Спецтехноекспорт" про зобов`язання вчинити дії, стягнення 2 233 760,98 грн., провадження у справі № 910/11136/18 в частині вимог про зобов`язання організувати та здійснити гарантійне обслуговування за договором № STE-4-279-Д-15 на постачання та установку підвісної системи раннього виявлення від 10 грудня 2015 р. закрито. Позов Військової частини НОМЕР_1 Донецької області в іншій частині задоволено частково. Стягнуто з Дочірнього підприємства Державної компанії Укрспецекспорт Державного госпрозрахункового зовнішньоторгівельного підприємства Спецтехноекспорт на користь Військової частини 9937 - 400797,27 грн. пені та 153310,43 грн. штрафу за прострочення виконання гарантійних зобов`язань, 438029,80 грн. штрафу за порушення вимог щодо якості наданих матеріалів, 14882,41 грн. витрат по оплаті судового збору. У позові в іншій частині відмовлено.

У вищезазначеній постанові Північного апеляційного господарського суду від 16.05.2019 року зазначено, що з матеріалів справи вбачається, що система передана за актом приймання-передачі 11.12.2017, введена в експлуатацію 21.12.2017 року.

Також, у постанові встановлено, що недоліки, зазначені у акті-рекламації №32 усунуті, що підтверджується актом приймання-передачі від 28.11.2018.

Згідно додатків №2, №3 до договору від 10.12.2015 вежа для встановлення системи є її невід`ємною частиною, що спростовує доводи відповідача про те, що усунення недоліків у товарі є додатковими роботами та не підпадає під гарантійні зобов`язання.
Відповідно до ч. 4 статті 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Пунктом 2.7 договору передбачено, що тривалість дії гарантійного періоду продовжується на термін перебування товару в непрацездатному стані.

Відповідно до ч.1-3 статті 676 ЦК України гарантійний строк починається з моменту передання товару покупцеві, якщо інше не встановлено договором купівлі-продажу.

Гарантійний строк, встановлений договором купівлі-продажу, продовжується на час, протягом якого покупець не міг використовувати товар у зв`язку з обставинами, що залежать від продавця, до усунення їх продавцем.

Гарантійний строк продовжується на час, протягом якого товар не міг використовуватися у зв`язку з виявленими в ньому недоліками, за умови повідомлення про це продавця в порядку, встановленому статтею 688 цього Кодексу.

Гарантійний строк на комплектуючий виріб дорівнює гарантійному строку на основний виріб і починає спливати одночасно з ним.

Частиною 5 статті 269 ГК України передбачено, що постачальник (виробник) гарантує якість товарів у цілому. Гарантійний строк на комплектуючі вироби і складові частини вважається рівним гарантійному строку на основний виріб, якщо інше не передбачено договором або стандартами, технічними умовами (у разі наявності) на основний виріб.

Тобто, неможливість використання товару покупцем у зв`язку з обставинами, що залежать від продавця, є причиною продовження гарантійного строку, встановленого договором купівлі-продажу (наприклад, якщо продавець не передав приналежності товару або документи на товар). Гарантійний строк в даному випадку продовжується на весь час, протягом якого існували обставини, що перешкоджали нормальному використанню товару покупцем.

Подовження гарантійного строку може бути обумовлене також тим, що у товарі були виявлені недоліки, у зв`язку із чим товар не міг використовуватися. Однак необхідною умовою для продовження гарантійного строку у даному випадку є повідомлення покупцем продавця про виявлені недоліки в порядку, встановленому статтею 688 цього Кодексу. Якщо продовження гарантійного строку товару обумовлено тим, що у ньому були виявлені недоліки, то, як і в попередньому випадку, гарантійний строк продовжується на час, протягом якого товар не міг використовуватися покупцем за призначенням.
Відповідно до п.1.3 договору закупівля товарів оборонного призначення здійснюється з метою виконання завдань щодо забезпечення захисту держави в умовах особливого періоду. Закупівля здійснюється виходячи з необхідності задоволення нагальних потреб.

У відповідності до п.1.1 договору, товаром в розумінні договору є система.

Отже, працездатною система вважається при коректній роботі всіх компонентів, які забезпечують її належне функціонування.

Гарантійний термін експлуатації системи: 12 місяців здати підписання акту приймання-передачі товару за другим етапом ( з 11.12.2017 року), тобто до 11.12.2018 року.

Як встановлено раніше, відповідно до рекламаційного акту №32 від 06.03.2018р. встановлено деформацію вежі, та дані недоліки усунуті 28.11.2018 року.

Таким чином, перебування системи в непрацездатному стані становить 267 днів.

Отже, тривалість дії гарантійного періоду продовжилась на термін перебування товару в несправному стані (267 днів), тобто з 28.11.2018 року на 267 днів (по 03.09.2019 року).

Таким чином, на момент складання акту-рекламації №66 від 13.05.2019 року, гарантійний термін не закінчився.

В матеріалах справи відсутні докази усунення вказаних дефектів відповідачем та проведення результативних заходів.

Згідно з ч. 6 ст. 269 ГК України постачальник (виробник) зобов`язаний за свій рахунок усунути дефекти виробу, виявлені протягом гарантійного строку, або замінити товари, якщо не доведе, що дефекти виникли внаслідок порушення покупцем (споживачем) правил експлуатації або зберігання виробу. У разі усунення дефектів у виробі, на який встановлено гарантійний строк експлуатації, цей строк продовжується на час, протягом якого він не використовувався через дефект, а при заміні виробу гарантійний строк обчислюється заново від дня заміни.

Відповідно до ст. 679 ЦК України продавець відповідає за недоліки товару, якщо покупець доведе, що вони виникли до передання товару покупцеві або з причин, які існували до цього моменту.

Якщо продавцем надані гарантії щодо якості товару, продавець відповідає за його недоліки, якщо він не доведе, що вони виникли після його передання покупцеві внаслідок порушення покупцем правил користування чи зберігання товару, дій третіх осіб, випадку або непереборної сили.

Судом враховано, що покупцем експлуатація системи здійснювалась з дотримання усіх правил експлуатації даної продукції, про що вказано також в актах рекламації.

Крім того, виявлені дефекти товару не відносяться до переліку обставин, що охоплюються п.2.11 договору, а тому підпадає під гарантійні зобов`язання.

Враховуючи вищезазначене, вимога позивача про зобов`язання відповідача виконати вимоги пунктів 2.5, 2.7 договору від 10.12.2015 № STE-4-279-Д-15, а саме: усунути виявлені дефекти шляхом ремонту або заміни процесорного блоку (заводський №3985-54320, серійний №1040), який входить до складу комплекту радіолокаційної системи SELEX SEASPRAY 7500Е підвісної системи раннього виявлення AEROS модель TT-RF30-1-R є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідачем подано заяву застосування строку позовної давності до заявлених вимог відповідно ч.8 ст. 269 ГК України, в якій зазначено, що військова частина НОМЕР_1 довідалась про недоліки поставленого товару 13.05.2019, що і є початком перебігу строків позовної давності.

Відповідно до статей 256, 257 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Як зазначалось вище, між сторонами спору виникли зобов`язання за договором поставки, які регулюються нормами Цивільно кодексу України та Господарського кодексу України.

Так, спеціальні норми ГК України, які встановлюють особливості регулювання майнових відносин суб`єктів господарювання, підлягають переважному застосуванню перед тими нормами ЦК України, які містять відповідне загальне регулювання. Винятком є випадки, коли норми ГК України не містять особливостей регулювання майнових відносин суб`єктів господарювання, а встановлюють загальні правила, які не узгоджуються із відповідними правилами ЦК України. Тоді слід застосовувати правила, встановлені ЦК України.

Частиною першою статті 223 ГК України передбачено, що при реалізації в судовому порядку відповідальності за правопорушення у сфері господарювання застосовуються загальний та скорочені строки позовної давності, передбачені Цивільним кодексом України, якщо інші строки не встановлено цим Кодексом.

За приписами частини 8 статті 269 ГК України позови, що випливають з поставки товарів неналежної якості, можуть бути пред`явлені протягом шести місяців з дня встановлення покупцем у належному порядку недоліків поставлених товарів.

В свою чергу відповідно до статті 681 ЦК України до вимог у зв`язку з недоліками проданого товару застосовується позовна давність в один рік, яка обчислюється від дня виявлення недоліків у межах строків, встановлених статтею 680 цього кодексу, а якщо на товар встановлено гарантійний строк (строк придатності), - від дня виявлення недоліків у межах гарантійного строку (строку придатності).

Аналіз норм частини 8 статті 269 ГК України та статті 680 ЦК України свідчить, що передбачені даними статтями строки позовної давності за своєю правовою природою є два різних строки. Так, визначений частиною 8 статті 269 ГК України строк стосується договору поставки товару, тоді як строк обумовлений статтею 680 ЦК України є строком, який застосовується щодо договору купівлі-продажу товару.

У даному випадку між сторонами виникли зобов`язання, які своїм характером та змістом притаманні договору поставки, в зв`язку з чим до спірних правовідносин підлягають застосовуванню саме норми частини 6 статті 269 ГК України.

За приписами статті 256 ЦК України, позовна давність - це строк у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до частини 4 статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, що мало місце у цій справі, є підставою для відмови в позові.

При цьому, частиною 5 статті 267 ЦК України передбачено, що якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Суд вважає поважною причину пропуску строку позовної давності, оскільки з матеріалів справи та наданих пояснень представників сторін вбачається, що позивачем своєчасно було повідомлено відповідача про виявлені недоліки, своєчасно надсилались повідомлення про виконання гарантійного зобов`язання (в межах строку позовної даності). Натомість відповідач заперечував факт гарантійного зобов`язання.

Враховуючи викладене, суд вважає за доцільне визнати поважною причину пропущення строку позовної давності.

Статтею 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Частинами 3, 4 статті 13 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 статті 76 ГПК України).

Відповідно до ч. 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до положень ст. 2 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом ГПК України) завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, згідно положень ст. 74 ГПК України.

Згідно зі ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 N475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 №3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

З приводу висвітлення всіх доводів відповідача суд враховує практику Європейського суду з прав людини, який у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України №4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.

Судовий збір згідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ч. ч. 3,4 ст. 13, ч.1 ст. 73, ч.1 ст. 74, ч.4 ст. 75, ч.1 ст. 77, ст.ст. 79, 129, 178, ст.ст. 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:
1.Позов задовольнити повністю.

2. Зобов`язати дочірнє підприємство Державної компанії "Укрспецекспорт" - Державне госпрозрахункове зовнішньоторгівельне підприємство "Спецтехноекспорт" (04073, м. Київ, проспект Степана Бандери, будинок 7, ) виконати вимоги пунктів 2.5, 2.7 договору від 10.12.2015 № STE-4-279-Д-15, а саме: усунути виявлені дефекти шляхом ремонту або заміни процесорного блоку (заводський №3985-54320, серійний №1040), який входить до складу комплекту радіолокаційної системи SELEX SEASPRAY 7500Е підвісної системи раннього виявлення AEROS модель TT-RF30-1-R.

3. Стягнути з дочірнього підприємства Державної компанії "Укрспецекспорт" - Державне госпрозрахункове зовнішньоторгівельне підприємство "Спецтехноекспорт" (04073, м. Київ, проспект Степана Бандери, будинок 7, ) на користь військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп.

4. Після набрання рішенням законної сили видати накази.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата підписання рішення: 11.03.2021 року.

Суддя С.М. Мудрий