ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" лютого 2021 р. м. Київ Справа № 911/111/21

Розглянувши матеріали справи за позовом Приватного підприємства «Маршалл»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Астерс Груп»

прo стягнення 179 383,94 грн.

Суддя А.Ю. Кошик

При секретарі судового засідання: Фроль В.В.

За участю представників:

позивача: не з`явився

відповідача: не з`явився

Обставини справи:

Господарським судом Київської області розглядається справа за позовом Приватного підприємства «Маршалл» (надалі позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Астерс Груп» (надалі відповідач) прo стягнення 179 383,94 грн.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 21.01.2021 року відкрито провадження у справі № 911/111/21 за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 11.02.2021 року.

До канцелярії Господарського суду Київської області 04.02.2021 року від представника позивача надійшло клопотання б/н від 04.02.2021 року про розгляд справи за відсутності представника.

Позивач та відповідач, належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання 11.02.2021 року не з`явилися. Розгляд справи відкладався на 25.02.2021 року.

В судове засідання 25.02.2021 року представники сторін не з`явились, позивач подав клопотання про розгляд справи без участі його представника, відповідач відзив на позов не подав, про причини неявки суд не повідомив.

представник позивача позовні вимоги підтримав, представник відповідача не з`явився, відповідач відзив на позов не подав, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 233 Господарського процесуального кодексу України суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення та постанови приймаються, складаються і підписуються в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Відповідно до ч. 1 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України рішення суду проголошується у судовому засіданні, яким завершується розгляд справи, публічно, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд може проголосити лише вступну та резолютивну частини рішення.

У зв`язку з чим, в судовому засіданні 25.02.2021 року судом закінчено розгляд справи та за результатами оцінки поданих сторонами доказів, у нарадчій кімнаті, прийнято рішення.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з викладених у позові обставин, між Товариством з обмеженою відповідальністю «АСТЕРС ГРУП» (Покупець) та Приватним підприємством «МАРШАЛЛ» (Постачальник) було укладено Договір поставки №11030536 від 23.06.2015 року, відповідно до якого Постачальник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим договором поставити товар, а Покупець зобов`язується прийняти Товар та оплатити його вартість за цінами, зазначеними в накладній.

На виконання зазначеного договору ПП «МАРШАЛЛ» поставило продукцію на загальну суму 266 262 грн. згідно видаткових накладних від 29.03.2019 року №24/03, 23/03; від 25.01.2019 року №23/01; від 28.11.2018 року №28/11; від 30.11.2018 року №31/11; від 28.12.2018 року №47/12; від 20.12.2018 року №38/12; від 06.12.2018 року №16/12.

Зобов`язання оплатити товар Покупець виконав частково на суму 86 878,06 грн., що підтверджується актом перевірки розрахунків між ТОВ «АСТЕРС ГРУП» і ПП «МАРШАЛЛ» від 21.08.2020 року.

Однак, в порушення зобов`язань за Договором відповідач своєчасно та в повному обсязі решту товару не оплатив, у зв`язку з чим, за ним утворилась прострочена заборгованість в сумі 179 383,94 грн., що відповідачем не заперечено та не спростовано.

Таким чином, наданими позивачем документами підтверджується факт поставки відповідачу Товару, що відповідачем не заперечено та не спростовано.

Однак, в порушення умов Договору відповідач своєчасно та в повному обсязі отриманий Товар не оплатив, у зв`язку з чим за ним утворилась прострочена заборгованість за Договором в сумі 179 383,94 грн., яку позивач просить стягнути в позові.

Порядок, ціна, умови постачання та приймання-передачі товару визначені розділом 7 Договору.

За умовами Договору (пп. 7.9.) оплата товару проводиться після його реалізації кожні 35 днів. Пунктом 7.13 Договору передбачено підписання Актів звірки розрахунків.

Позивачем надано суду підписаний сторонами Акт звірки розрахунків за період з 01.05.2020 року по 31.07.2020 року, згідно з яким заборгованість відповідача складає 179 383,94 грн., як заявлено позивачем в позові.

Відповідач в ході розгляду спору в судові засідання не з`являвся, відзиву на позов не подав, позовні вимоги не заперечив та не спростував.

Згідно з ч.1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч.2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п.1 ч.2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст. 202 Господарського кодексу України, ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання, зокрема, припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Стаття 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених законом або договором.

Відповідно до п. 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 2 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як передбачено ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

При цьому, суд також враховує, що між сторонами мали місце правовідносини з поставки товару, тому до відповідних правовідносин застосовується норма ч.1 ст. 692 Цивільного кодексу України, яка визначає, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ч.2 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується прострочена заборгованість відповідача перед позивачем за поставлений за Договором поставки товар в сумі 179 383,94 грн., що відповідачем не заперечено та не спростовано. Відтак, позовні вимоги є правомірними, доведеними та обґрунтованими, тому підлягають задоволенню.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Як визначено ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За наслідками розгляду спору суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відшкодування витрат по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються судом на відповідача в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Приватного підприємства «Маршалл» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Астерс Груп» прo стягнення 179 383,94 грн. задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Астерс Груп» (08205, Київська обл., м.Ірпінь, вул. Лісова, буд.6-Г, код 35995595) на користь Приватного підприємства «Маршалл» (61052, м. Харків, вул. Велика Панасівська, 67, код 22641455) 179 383,94 грн. основного боргу та 2 690,77 грн. витрат по сплаті судового збору.

3. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку відповідно до ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя А.Ю. Кошик

повний текст рішення складено 16.03.2021 року