ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

09.03.2021 Справа№ 914/563/21

м. Львів

Господарський суд Львівської області у складі судді Матвіїва Р.І., розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ІН-ПРЕМ» про забезпечення позову до подання позову

у справі № 914/536/21

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «ІН-ПРЕМ», м. Київ,

до відповідача: Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Львів,

попередньо зазначений предмет позову: визнання недійсним рішення Адміністративної колегії Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України,

встановив:

05.03.2020 року до Господарського суду Львівської області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ІН-ПРЕМ» про забезпечення позову до подання позову до Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України з предметом позову, який готується заявником до подання до Господарського суду Львівської області у зв`язку із прийняттям останнім 28.01.2021 року рішення про порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Відповідно до ст. 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

ПОЗИЦІЯ ЗАЯВНИКА

Заявник клопотання стверджує, що Адміністративною колегією Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України прийнято рішення № 63/4-р/к від 28.01.2021 р., яким визнано дії Товариства з обмеженою відповідальністю «ІН-ПРЕМ» та Товариства з обмеженою відповідальністю «НВП «Центр Енергообліку» щодо узгодження своєї поведінки під час участі в конкурсних торгах на закупівлю «загальнобудинкові лічильники води» порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, що передбачені п. 4 ч. 2 ст. 6 та п. 1 ст. 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів.

Не погоджуючись із таким рішенням, заявник готує до Господарського суду Львівської області позовну заяву про визнання недійсним рішення.

Заявник зазначає, що судовий розгляд справи з урахуванням такого розгляду у судах апеляційної та касаційної інстанціях значно перевищує встановлений законом двомісячний строк виконання рішення суб`єктом господарювання, якого воно стосується. Крім того, п. 4 ч. 17 Закону України «Про публічні закупівлі» визначає притягнення суб`єкта господарювання до відповідальності підставою для недопущення такого учасника до участі в публічних закупівлях.

Разом з тим Закон України «Про захист економічної конкуренції» надає суб`єкту господарювання право оскаржити в судовому порядку рішення антимонопольного органу, в результаті чого таке рішення може бути скасоване. Тому, на думку заявника, ймовірним є виникнення необхідності повторного звернення позивача до суду для повернення коштів, стягнутих на виконання рішення, що істотно ускладнить та може унеможливити ефективний захист прав та інтересів позивача, для захисту яких він звернувся до суду. також заявник вважає, що неможливість барити участь у публічних закупівлях протягом часу судового розгляду справи призведе до стійкої неплатоспроможності позивача, а відповідно і до неможливості виконати рішення внаслідок вимушеного припинення діяльності позивача.

Заявник зазначає, що існують підстави для застосування положень п. 5 ст. 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції», відповідно до якого суд може зупинити дію рішення органу антимонопольного комітету.

Враховуючи наведене, заявник просить суд вжити заходи забезпечення позову у спосіб

- зупинити виконання рішення № 63/4-р/к від 28.01.2021 року Адміністративної колегії Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України у справі № 101-76/2017 на час розгляду справи про визнання такого рішення недійсним по суті;

- зобов`язати Західне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України невідкладно внести інформацію про зупинення дії рішення № 63/4-р/к від 28.01.2021 року до Зведених відомостей про рішення органів Антимонопольного комітету України, що публікуються на офіційному веб-порталі за посиланням https://amcu.gov.ua/napryami/oskarzhennya-publichnih-zakupivel/zvedeni-vidomosti-shchodo-spotvorennya-rezultativ-torgiv;

- заборонити Західному міжобласному територіальному відділенню Антимонопольного комітету України, Антимонопольному комітету України, їх структурним підрозділам та посадовим особам вчиняти будь-які дії, пов`язані зі стягненням із Товариства з обмеженою відповідальністю «ІН-ПРЕМ» грошових коштів у вигляді штрафу, накладеного рішенням № 63/4-р/к від 28.01.2021 року Адміністративної колегії Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України у справі № 101-76/2017.

ПОЗИЦІЯ СУДУ

Так, відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 10 частиною 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України визначено, що позов забезпечується іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції» заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено.

Проте, суд звертає увагу, що заявником не надано жодного рішення Адміністративної колегії Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, намір оскаржувати законність якого він має. Тому із поданих заявником документів не вважаються підтвердженими обставини, наведені заявником у тексті заяви стосовно того, що Адміністративною колегією Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України 28.01.2021 року прийнято рішення, яким встановлено певні факти стосовно заявника - Товариства з обмеженою відповідальністю «ІН-ПРЕМ».

Крім цього, суд звертає увагу на таке.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Особа яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову, необхідність забезпечення позову, що полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову.

Так, відповідно до ст. 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції» прийняття господарським судом до розгляду заяви про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України не зупиняє його виконання, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. Порушення господарським судом провадження у справі про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України, прийнятого: згідно з частиною першою статті 48 цього Закону, частиною першою статті 30 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції"; за результатами перевірки відповідно до частини п`ятої статті 57 цього Закону; за результатами перегляду відповідно до частини третьої статті 58 цього Закону, а також перегляд за заявою сторони відповідного рішення (постанови) господарського суду зупиняє виконання зазначеного рішення органу Антимонопольного комітету України на час розгляду цієї справи чи перегляду відповідного рішення (постанови) господарського суду, якщо органом Антимонопольного комітету України відповідно до частини третьої статті 48 цього Закону чи господарським судом не визначено інше. Незалежно від положень частини четвертої цієї статті, у разі наявності достатніх підстав, господарський суд може зупинити дію рішення органу Антимонопольного комітету України.

Водночас суд зазначає, що на даний час провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «НВП «Центр Енергообліку» не відкрито. Також суд звертає увагу на порядок і підстави для реалізації судом права на зупинення дії рішення органу Антимонопольного комітету України.

Так, Касаційний господарський суд у постанові від 15 червня 2020 року у справі № 910/13158/19, постановленої за результатами розгляду касаційної скарги Антимонопольного комітету України на судові рішення про задоволення заяви про забезпечення позову шляхом зупинення дії Рішення № 583-р у частині щодо Товариства до набрання рішенням у даній справі законної сили, не погодився із висновками судів першої та апеляційної інстанції, оскільки частина п`ята статті 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції» є спеціальною нормою, яка застосовується до правових відносин, що регулюються цим Законом і згідно з якою дія рішення органу АМК може бути зупинена господарським судом лише за наявності достатніх підстав.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник.

При цьому обґрунтування необхідності забезпечення позову покладається саме на позивача та полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення його законних вимог.

Відповідно до антиконкурентного законодавства рішення органів Антимонопольного комітету України приймаються з метою припинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції, зокрема - антиконкурентної змови під час торгів, а згідно з приписом частини одинадцятої статті 137 ГПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Натомість забезпечення позову у такий спосіб призводить до продовження Підприємством діяльності на противагу рішенню, згідно з яким така діяльність визнана протиправною (здійснення антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів).

Окрім того, право суду зупинити дію оскаржуваного рішення органу АМК за заявою, поданою суду відповідно до частини п`ятої статті 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції», не може розглядатися як підстава для забезпечення позову.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 22.08.2019 у справі №916/492/19, від 14.11.2019 у справі № 914/938/19, від 01.04.2020 у справі № 912/2156/19.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 79 Господарського процесуального кодексу України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відтак, враховуючи обґрунтування заяви про забезпечення позову, заявляючи вимогу зупинити дію рішення та заборонити вчиняти інші дії, пов`язані із виконанням рішення, яке заявник має намір оскаржити, заявник не наводить обставин, які свідчили б про ймовірність ускладнення чи унеможливлення ефективного захисту порушених прав позивача, за захистом яких він має намір звернутись до суду, в разі задоволення такого позову, та обставин, які б підтверджували, що невжиття відповідних заходів забезпечення позову ускладнить або зробить неможливим виконання рішення суду по суті спору. Одні лише суб`єктивні припущення заявника, не підтверджені жодними доказами, не можуть бути підставою для вжиття судом заходів забезпечення позову, про які просить заявник. В цілому заявлені вимоги не є співмірними із обставинами, зазначеним у тексті заяви, і їх задоволення на підставі наведених заявником обставин не є можливим і доцільним. За обставини відсутності рішення Адміністративної колегії Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України суд не може оцінити та розглянути заявлені вимоги інакше, ніж встановлено вище. Відтак, суд зазначає, що подані заявником документи та наведені ним підстави не доводять необхідності вжиття заходів забезпечення позову в обрані заявником способи.

Керуючись ст. ст. 136, 137, 140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Львівської області

ухвалив:

у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ІН-ПРЕМ» про забезпечення позову до подання позову у справі № 914/536/21 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено в апеляційному порядку з протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Р.І. Матвіїв