ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.03.2021м. ДніпроСправа № 904/2104/19 (904/6312/20)

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Владимиренко І.В. за участю секретаря судового засідання Мазнова Д.С., розглянувши справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Дніпропетровській металургійний комбінат" (51925, Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вул. Соборна, 18-б, )

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДОНБАСЬКЕ ПРОМИСЛОВО-ТРАНСПОРТНЕ ПІДПРИЄМСТВО" (50053, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Мусоргського, 20, )

про стягнення збитків у розмірі 427 826,64 грн.

Представники:

від позивача представник Захарченко О.В. дов. № 141 від 20.10.20р.

від відповідача представник Тарасюк В.В. дов. № 5 від 13.01.21р.

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "Дніпровський металургійний комбінат" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДОНБАСЬКЕ ПРОМИСЛОВО-ТРАНСПОРТНЕ ПІДПРИЄМСТВО" про стягнення збитків у розмірі 427 826,64 грн.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 27.11.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд ухвалено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 23.12.2020р. о 12:15 год. Викликано у судове засідання повноважних представників сторін, визнавши їх явку обов`язковою. До засідання запропоновано подати: позивачу - відповідь на відзив відповідача (у разі його отримання - до дня першого підготовчого засідання), складену відповідно до вимог ст. 166 Господарського процесуального кодексу України, документальне і нормативне обґрунтування викладених доводів; докази направлення копії відповіді на відзив відповідачу; оригінали документів, доданих до заяви (для огляду в судовому засіданні); відповідачу: відповідно до ст. 165 Господарського процесуального кодексу України відзив на позовну заяву і всі письмові докази, що підтверджують заперечення проти позову протягом 15 днів з дня отримання ухвали про відкриття; одночасно надіслати позивачу, докази такого направлення надати суду до початку підготовчого засідання, заперечення на відповідь на відзив (у разі її отримання - до дня першого підготовчого засідання), складене відповідно до вимог ст. 167 Господарського процесуального кодексу України, документальне і нормативне обґрунтування викладених доводів; докази направлення копії заперечення позивачу; сторонам: належним чином засвідчені копії документів на підтвердження процесуальних повноважень їх представників відповідно до вимог, передбачених статтею 60 Господарського процесуального кодексу України (оригінали надати для огляду в судове засідання).

23.12.2020 від відповідача до суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи з метою надання додаткового строку для подання відзиву на позовну заяву. Клопотання відповідача задоволено. Відкладено підготовче засідання на 27.01.2021 о 12:30.

11.01.2021 відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечував та просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В якості обґрунтування позиції відповідач зазначив, що він, як виконавець свої договірні зобов`язання виконав в повному обсязі, про що свідчить підписання уповноваженими особами замовника та виконавця, без зауважень акти виконаних робіт: № 2 від 28.02.2019 на суму 1 160 003,25грн; № 3 від 31.03.2019 на суму 2 608 543,62грн; № 4 від 30.02.2019 на суму 3 785 472,28грн; № 4/1 від 30.04.2019 на суму 28 845,60грн. Також відповідач наголосив на тому, що умовами Договору не передбачений обов`язок виконавця відшкодовувати витрати, понесені замовником на плату за користування приватними/орендованими вагонами за час підготовки вагонів до відправлення на залізницю, плату за користування вагонами ПАТ «Укрзалізниця» за час підготовки вагонів за час підготовки до відправлення на залізницю, плату за користування вагонами за період затримки, плату за користування вагонами за період затримки, плату за маневрову роботу локомотивом залізниці, штраф за неочищення, плату за зачистку вагонів, збір за зберігання вантажів збір за зберігання власного або орендованого РС на своїх осях, однократний розмір.

Крім того, відповідач посилається на те, що Договором передбачено, що протягом отримання від виконавця Акту приймання-передачі виконаних робіт, замовник має розглянути його та підписати, в разі виявлення недоліків Акт приймання-передачі не підписується до усунення виконавцем недоліків. Відповідач наполягає на тому, що Акти не можуть бути допустимими доказами, підтверджуючими зобов`язання виконавця компенсувати будь-які витрати оскільки вони складені в односторонньому порядку та у непередбачений Договором спосіб. Відповідач вказує, що п.8.8 Договору він зобов`язаний відшкодовувати усі збитки замовника у зв`язку з та/або неналежним виконанням виконавцем обов`язків лише в разі, якщо кожний такий факт фіксується комісією за участю замовника та виконавця із складенням відповідного Акту. При цьому комісія може використовувати технічні засоби (здійснювати фото-, відеозйомку). Стосовно фактів затримки/повернення вагону/вагонів з причини виявлення комерційного браку (брудний зовні, відкриті люки та інше), то Відповідач обґрунтовує позицію посиланням на п.8.11 Договору, який визначає порядок виявлення та засвідчення факту комерційного браку Актом про затримку вагону/вагонів (Додаток 7 до Договору), який зобов`язані підписати представники обох сторін. Акт вважається дійсним при підписанні його 2-ма сторонами. Відповідач вважає, що позивачем порушені вимоги законодавства та умови Договору, не надано жодного акту, підписаного комісійно. Також відповідач посилається на наявність судової практики, а саме рішення господарського суду Дніпропетровської області від 15.11.2018 у справі №904/2291/18, яке залишено без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 11.03.2019, яким відмовлено Публічному акціонерному товариству «Дніпровський металургійний комбінат» в задоволенні вимог про відшкодування з боку ТОВ «Донпромтранс» витрат. Суд прийняв до відома відзив на позовну заяву.

22.01.2021 позивач подав до суду відповідь на відзив, в якій заперечував проти тверджень відповідача викладених у відзив і на позов та просив суд позовні вимоги задовольнити. Позивач послався на те, що відповідно до приписів Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підписання позивачем Актів засвідчує відомості про господарську операцію, але не підтверджує її здійснення, а також зазначив, що мають оцінуватись всі докази, наявні в матеріалах справи у їх сукупності. Окрім того, позивач наголосив, що неможливість посилання на недоліки, в разі відсутності заяви зробленої до прийняття є положенням відносин підряду, тоді як договір № 19-0139-02 від 01.02.2019 є договором про надання послуг. На думку позивача така позиція підтверджується як змістом договору, так і інформацією наданою відповідачем, оскільки в податкових накладних міститься інформація про те, що відповідачем виконувались саме послуги, згідно із даними Державного класифікатора продукції та послуг. Позивач зазначив, що позовні вимоги підтверджуються не лише документами складеними в односторонньому порядку, але й документами, складеними перевізником АТ «Укрзалізниця».

Також позивач зазначив, що Акти, складені ним в односторонньому порядку на тій підставі, що представники відповідача відмовлялись від підписання передбачених Договором Актів, що є порушенням умов договору. Стосовно вказівки відповідача на те, що умовами Договору не передбачений його обов`язок з відшкодування низки витрат, то позивач посилається на положення ст. 906 Цивільного кодексу України, якою встановлена відповідальність виконавця за порушення умов договору про надання послуг у вигляді відшкодування збитків, завданих замовнику в повному обсязі. При цьому виконавець відповідає за це порушення, винятком є лише вплив обставин непереборної сили. Суд прийняв до відома на відповідь на відзив.

27.01.2021 відповідач подав до суду заперечення на відповідь на відзив, в яких просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Відповідач посилається на те, що позивач прийняв виконані роботи без зауважень, та оплатив їх, тим самим підтвердив, що виконавець свої зобов`язання до Договору виконав належним чином; в обґрунтування своїх позовних вимог позивач не надав належних документів, які б підтверджували неналежне виконання відповідачем робіт по Договору: наряд-завдання на виконання робіт, відомість часу очистки вагонів, повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами та інші документи, а також докази ознайомлення відповідача з даними документами. Позовна заява не містить обґрунтованого розрахунку суми 427 826,64грн. Суми, вказані в позовній заяві не містять розшифровки складових частин нарахувань за неналежне виконання робіт виконавцем; не можливо встановити винного в затримці вагонів; позивачем порушена процедура відшкодування витрат по оплаті фактичної плати за користування вагонами за весь період понаднормативного часу простою вагонів з вини виконавця, який підлягає оплаті виконавцем протягом 30 календарних днів з дати отримання ним від Позивача рахунку на відшкодування витрат, однак позивач не перевиставляв рахунку на відшкодування витрат. Суд прийняв до відома заперечення на відповідь на відзив.

В судовому засіданні 27.01.2021 представник позивача заявив усне клопотання про продовження строку проведення підготовчого провадження на 30 днів та відкладення розгляду справи.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 27.01.2021 усне клопотання представника ПАТ "Дніпропетровській металургійний комбінат" про відкладення розгляду справи та продовження строку підготовчого провадження на 30 днів задоволено. Продовжено підготовче провадження на 30 днів. Відкладено підготовче судове засідання на 23.02.2021 року о 12:45 год. Викликано у судове засідання повноважних представників сторін, визнавши їх явку обов`язковою.

23.02.2021 представник позивача подав до суду пояснення на заперечення на відповідь на відзив. Суд прийняв до відома пояснення на заперечення на відповідь на відзив.

23.02.2021 представник відповідача подав до господарського суду пояснення по справі, заяву про застосування строку позовної давності та клопотання про виклик та допит свідка. В поясненнях на заперечення на відповідь на відзив позивач зазначає, що законодавство України не ставить обов`язок по відшкодуванню завданих виконавцем збитків від факту підписання представниками сторін актів виконаних робіт (наданих послуг) та виконання позивачем договірних зобов`язань з оплати сум, зазначених в таких актах в повному обсязі, з огляду на те, що Договором та актами законодавства передбачений порядок оформлення вимог про відшкодування збитків. Також позивач вказує, що спірні акти виконаних робіт на заявлені в позові суми надавались представникам відповідача, а саме начальнику залізничного цеху Півню С.В та начальнику дільниці Гальченку С.C. В наданих поясненнях позивач зазначає, що до позовної заяви додані розрахунки, які містять розшифровки складових частин нарахувань, посилання на номери вагонів, часові межі виконання операцій, суми нарахувань. Крім того, позивач надає приклади розрахунку позовних вимог, а також зауважує, що Договір містить варіанти оформлення вимог про стягнення збитків, таким чином Рахунок на відшкодування витрат є не єдиним документом на підтвердження наявності збитків, а може викладатись також у вигляді претензії.

В поясненнях по справі відповідач вкотре вказує, що відповідно до ст. 853 Цивільного кодексу України, після підписання актів виконаних робіт будь-які посилання замовника на порушення виконавцем зобов`язань за Договором є незаконними та необгрунтованими, оскільки спростовуються належними, достовірними та допустимими доказами Актами виконаних робіт № 2 від 28.02.2019, № 3 від 31.03.2019, № 4 від 30.04.2019, № 4/1 від 30.04.2019. Позивачем не доведено наявності у діях відповідача усіх елементів складу цивільного правопорушення для обгрунтування стягнення з відповідача збитків та їх невідворотність. Відповідач вказує на відсутність у матеріалах справи, на його думку, єдиного та допустимого документу Книги пред`явлення вагонів вантажникам для обробки їх на станції (комбінату), а також на встановлену Договором можливість стягнути суми відшкодування (збитки) шляхом зменшення суми вартості послуг, яка підлягає сплаті замовником за місяць, в якому замовник нарахував суму збитків, що підлягає відшкодуванню виконавцем, аналізує кожну з позовних вимог.

В поданій 23.02.2021 заяві про застосування строку позовної давності відповідач посилається на положення ст. 223 Господарського кодексу України, ст. ст. 256, 261, 258, ч. 1 ст. 863 Цивільного кодексу України та просить застосувати спеціальну позовну давність в 1 рік, яка застосовується до вимог щодо неналежної якості роботи, виконаної за договором підряду.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 23.02.2021 клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "ДОНБАСЬКЕ ПРОМИСЛОВО-ТРАНСПОРТНЕ ПІДПРИЄМСТВО" про виклик та допит свідка залишено без задоволення. Закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 16.03.2021 о 10:45год. Явку у судове засідання повноважних представників учасників судового процесу визнано обов`язковою.

16.03.2021 представник відповідача подав до суду клопотання вих. №51/324 від 15.03.2021, в якому просив суд викликати та допитати в якості свідка ОСОБА_1 та залучити до матеріалів справи заяву свідка, зареєстровану в реєстрі за №706 від 11.03.2021.

Суд залишив без задоволення клопотання представника відповідача про виклик та допит свідка, з наступних підстав.

Так, відповідно до ст. 88 ГПК України показання свідка викладаються ним письмово у заяві свідка. У заяві свідка зазначаються ім`я (прізвище, ім`я та по батькові), місце проживання (перебування) та місце роботи свідка, поштовий індекс, реєстраційний номер облікової картки платника податків свідка за його наявності або номер і серія паспорта, номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти (за наявності), обставини, про які відомо свідку, джерела обізнаності свідка щодо цих обставин, а також підтвердження свідка про обізнаність із змістом закону щодо кримінальної відповідальності за надання неправдивих показань та про готовність з`явитися до суду за його викликом для підтвердження своїх свідчень. Підпис свідка на заяві посвідчується нотаріусом. Не вимагається нотаріальне посвідчення підпису сторін, третіх осіб, їх представників, які дали згоду на допит їх як свідків. Заява свідка має бути подана до суду у строк, встановлений для подання доказів.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Відповідно до пункту 6 частини 2 статті 42 ГПК України учасники справи мають право виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Клопотання про поновлення строку на подання доказів відповідачем не надано, як і не подано пояснень щодо неможливості подання вказаних доказів у встановлений строк.

Частинами 3, 4 ст. 13 ГПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 118 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

За приписами частини першої статті 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Оскільки подане відповідачем клопотання про виклик та допит свідка подане не у строк, встановлений для подання доказів, а також не відповідають вимогам, встановленим у ст. 88 ГПК України, суд у судовому засіданні 16.03.2021 не залишив це клопотання без задоволення.

16.03.2021 представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача проти позовних вимог заперечував та просив суд у задоволенні позову відмовити.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

При розгляді справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

В порядку ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 16.03.2021р. оголошені вступна та резолютивна частини судового рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

З матеріалів справи вбачається, що 01.02.2019 року між Публічним акціонерним товариством «Дніпровський металургійний комбінат» (позивач, замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Донбаське промислово-транспортне підприємство» (відповідач, виконавець) укладений договір № 19-0139-02 (надалі Договір), за умовами якого виконавець зобов`язався виконувати, крім інших, роботи по вивантаженню, очищенню, підготовці вагонів під навантаження та здавання на вантажних фронтах структурних підрозділів комбінату; усуненню конструктивних зазорів, щілин та нещільностей кузовів вагонів, підготовці вагонів до транспортування та інше (надалі Роботи), а замовник зобов`язався прийняти та сплатити за виконані роботи згідно з цінами, які вказані в специфікації, яка є невід`ємною частиною даного Договору.

Відповідно до п.1.2 Договору якість виконаних робіт повинна відповідати стандартам та іншим нормативно-правовим документам, які встановлюють вимоги до їх якості, а у випадку їх відсутності - вимогам, які пред`являються замовником до якості виконаних робіт, які є предметом даного Договору.

Роботи вважаються виконаними, якщо вагон після вивантаження (на фронтах, вказаних в п.1.1 Договору) повністю звільнено від залишків вантажу, як всередині кузову, так і з зовнішньої сторони (кузов, ходові частини, хребтова балка і т.п.), прибрані реквізити, проволока і т.п., вагон підготовлений до транспортування (закриті кришки люків, двері, борта, добиті запірні сегменти), на місці виконання робіт прибрані залишки вантажу (п. 1.3. Договору).

Розділом 3 Договору встановлені права та обов`язки замовника. Згідно із п.3.1.4 Договору замовник зобов`язаний приймати Акти виконаних робіт виконавця та відповідно до п.5.3 Договору своєчасно сплачувати вартість якісно виконаних Робіт.

У випадку виконання робіт із зауваженнями, або у випадках: затримки вагонів з вини виконавця на території замовника у зв`язку із невиконанням виконавцем встановленого п.4.1.10 цього Договору нормативного часу на виконання операцій; простою вагонів внаслідок пошкодження вагонів при виконанні Робіт виконавцем та проведення ремонтних робіт згідно п.п.4.1.25 4.1.26 Договору; простою вагонів протягом всього часу усунення виконавцем комерційного браку у разі повернення вагонів з вини виконавця (п.6.7 Договору), виконавець відшкодовує замовнику в повному обсязі понесені ним витрати по оплаті фактичної плати за користування вагонами за весь період понаднормового часу простою вагонів з вини виконавця.

Фактична плата за користування вагонами нараховується ПАТ «Українська залізниця» і транспортно-експедиторськими компаніями. На підставі виставлених ПАТ «Укрзалізниця» і транспортно-експедиторськими компаніями рахунків на оплату фактичної плати за користування вагонами замовник перевиставляє виконавцю Рахунок на відшкодування витрат по оплаті фактичної плати за користування вагонами за весь період понаднормативного часу простою вагонів з вини виконавця (далі по тексту Рахунок на відшкодування витрат), який підлягає оплаті виконавцем протягом 30 календарних днів з дати отримання ним від замовника рахунку на відшкодування витрат.

Відповідно до п.п. 3.2.1, 3.2.2, 3.2.6, 3.2.7 Договору замовник має право вимагати від виконавця своєчасного і якісного виконання передбачених Договором робіт (послуг), перевіряти в будь-який час хід та якість Роботи, вимагати від Виконавця повного виконання взятих на себе зобов`язань, надавати виконавцю інформацію щодо витрат, понесених замовником з вини виконавця та перевиставити їх на виконавця для компенсації цих витрат.

Пунктом 4.1.10 Договору в разі: затримки з вини виконавця на території замовника (станція Східна або станція Кам`янське чи інших станцій Укрзалізниці») вагонів загально мережного парку або інших власників, відшкодувати замовнику: понесені ним витрати по оплаті за користування вагонами за період затримки; за маневрову роботу; підписувати акти звірки часу виконаних робіт, на вагони повернуті зі станції примикання Кам`янське та Східна, відомості часу підготовки вагонів до відправлення на Залізницю, відомості часу підготовки вагонів до навантаження чавуну та вантажів дрібної фракції. Нормативний час виконання операцій встановлений п.4.1.10 Договору.

Відповідно до п. 4.1.22 Договору виконавець зобов`язаний додержуватись встановлених строків виконання Робіт з дотримуванням належної якості та норми часу.

Пунктами 6.1., 6.2. Договору передбачено, що факт виконання Роботи підтверджується актом приймання-передачі виконаних Робіт, який підписується уповноваженими представниками замовника та виконавця та скріплюється печатками Сторін. Акт приймання-передачі виконаних робіт за звітний місяць виконавець зобов`язаний надати замовнику не пізніше 1-го числа місяця, наступного за звітним.

Пунктом 6.7 Договору сторони Договору узгодили, що у разі повернення вагону з вини Виконавця із станцій примикання Правда, Кам`янське Придніпровської залізниці, Виконавець компенсує Замовнику: плату за користування вагоном, яка нараховується за весь час усунення Виконавцем комерційного браку, а саме: з моменту прибуття вагону на станцію примикання (з під`їзної колії замовника) до моменту прийняття вагону залізницею до перевезення (часу, зазначеного у Пам`ятці прийомоздавальника на подання вагонів під навантаження/вивантаження форми ГУ-45); плату за маневрову роботу, що нараховується згідно п.1.8 розділу III «Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та послуги пов`язані з ними» затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України за №317 від 26.03.2009 року та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.04.2009 року за № 340/16356».

Пунктом 6.8 Договору встановлений обов`язок Виконавця по закінченні місяця, але не пізніше 1-го числа місяця, наступного за звітним з`явитися в контору служби комерційної УЗТ замовника для підписання акту виконаних робіт по оплаті за користування вагонами за період затримки, маневрову роботу, акту звірки часу виконаних робіт тощо.

Відповідно до п. 6.9 Договору у випадку неявки представника виконавця, замовник має право оформити акт в однобічному порядку, який буде мати юридичну чинність.

Згідно з п. 8.1 Договору за невиконання або неналежне виконання умов цього Договору Сторони несуть відповідальність відповідно до чинного законодавства України.

Як зазначено в пункті 8.8 Договору виконавець відшкодовує усі збитки, що фактично зазнав замовник у зв`язку з невиконанням та/або неналежним виконанням виконавцем своїх обов`язків за цим Договором, в тому числі в результаті неякісного виконання Робіт з вини виконавця. Кожний факт такого невиконання/неналежного виконання виконавцем своїх зобов`язань за цим Договором фіксується комісією (призначеною адміністрацію Замовника шляхом відповідного наказу) за участю виконавця, про що складається відповідний Акт виявлених порушень. Члени комісії з метою технічної фіксації фактів невиконання/неналежного виконання виконавцем своїх зобов`язань за цим Договором фіксується комісією (призначеною адміністрацією замовника шляхом відповідного наказу) за участю виконавця, про що складається відповідний Акт виявлених порушень. Члени комісії з метою технічної фіксації фактів невиконання та/або неналежного виконання виконавцем своїх зобов`язань за Договором та негативних для замовника наслідків такого порушення з боку виконавця можуть використовувати технічні засоби для фіксації фактів виявлених порушень (здійснювати фото-, відеозйомку).

Як зазначено в абзаці 2 п.8.8. Договору у разі виявлення замовником фактів порушень виконавцем своїх зобов`язань за цим Договором (невиконання та/або неналежне виконання зобов`язань за Договором, неякісного виконання робіт) виконавець зобов`язаний вчинити певні дії, зокрема Договором передбачено, що виконавець за письмовою вимогою замовника у встановлені в письмовій вимозі замовника строки, але не пізніше ніж протягом 30 календарних днів з дати складення Акту виявлених порушень сплатити на користь замовника суму спричинених йому внаслідок невиконання та/або неналежного виконання виконавцем зобов`язань за Договором збитків у розмірі, визначеному в Акті виявлених порушень, або згідно наданого Розрахунку суми збитків. Виконавець зобов`язується отримати від замовника Розрахунок суми збитків. Не отримання виконавцем такого розрахунку, ухилення виконавця від його отримання не звільняє виконавця від виконання грошового зобов`язання по відшкодуванню замовнику суми збитків у встановлені цим пунктом строки та не є підставою для продовження строків його виконання.

У разі невиконання виконавцем своїх зобов`язань по відшкодуванню збитків у встановлені Договором строки, замовник набуває право стягнути суму такого відшкодування (збитки) шляхом зменшення суми вартості послуг, визначеної згідно п.5.1 Договору та Додатку №1, яка підлягає сплаті замовником за місяць, в якому замовник нарахував суму збитків, що підлягає відшкодуванню виконавцем.

Згідно з п. 8.11. Договору в разі затримки/повернення вагону/вагонів з причини виявленого комерційного браку (брудні зовні, всередині, хребтові балки, відкриті люки, бурульки та інше при постанові його/їх в цех під навантаження або при здачі на Залізницю (як у навантаженому так і в порожньому стані) такий/такі вагони затримується/затримуються до моменту усунення комерційного браку. Сторона, що виявила факт комерційного браку, оформлює належним чином Акт (Додаток 6) про затримку вагону/вагонів в 2-х примірниках з вказівкою номеру вагону/вагонів, часу та початку та часу завершення усунення комерційного браку, а також причину затримки з докладним описом обставин.

Акт зобов`язані підписати представники обох сторін (від Комбінату представник цеху, прийомоздавальник станції та представник виконавця). Акт передається в УЗТ для подальшого розрахунку затрат, пов`язаних із затримкою/поверненням вагону/вагонів на коліях замовника. Акт вважається дійсним при підписанні його обома сторонами. Усунення комерційного браку здійснюється робітниками виконавця та проводиться безпосередньо на станції, на якій воно було виявлено.

Відповідальність за простій вагону/вагонів з моменту виявлення комерційного браку до моменту її усунення несе виконавець. При цьому, якщо вагон/вагони, в якому/яких було виявлено комерційний брак, затримують групу вагонів або склад потягу, в якому вони знаходяться виконавець відшкодовує всі затрати, які несе замовник з вини робітників виконавця, в тому числі й за затримку інших вагонів.

Витрати, що несе комбінат з вини виконавця, пов`язані з причини виявленого комерційного браку пред`являються замовником по Акту виконаних робіт.

Виконавець відшкодовує замовнику плату за користування вагонами за фактичний час простою, що відбувся внаслідок знаходження вагонів під очищенням чи підготування вагону до здачі вище встановлених цим Договором норм часу, а також в результаті затримки/повернення вагону/вагонів на коліях замовника або на станціях примикання Кам`янське, Правда з вини виконавця. Плата за користування вагонами розраховується за фактичний час простою вагону/вагонів та перевиставляється Замовником у відповідності зі ставками, затвердженими ПАТ «Укрзалізниця», чи ставками передбаченими договірними відносинами з транспортно-експедиторськими компаніями.

Позивач зазначає, що на виконання умов Договору № 19-0139-02 від 01.02.2019 відповідач в період з лютого по квітень 2019 року виконав обумовлені Договором роботи, проте позивач вважає, що роботи були виконані відповідачем неналежним чином, у зв`язку з чим позивач нарахував відповідачу збитки у загальному розмірі 427 826,64 грн., з яких:

- 14 521,64 грн. збитки пов`язані з додатковими витратами з оплати збору за зберігання вантажів (збір за зберігання власного або орендованого рухомого складу на своїх осях за період лютий - квітень 2019.

- 2 000,74 грн. збитки пов`язані з додатковими витратами з оплати за маневрову роботу локомотивом залізниці за період лютий, квітень 2019.

- 324 264,78 грн. збитки пов`язані з додатковими витратами з оплати за користування вагонами (за час підготовки вагонів до відправлення на залізницю (понаднормативний простій у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань (порушення нормативного часу для проведення операцій з розвантаження, очищення вагонів та підготовки до навантаження) за лютий квітень 2019.

- 1 021,49 грн. збитки пов`язані з додатковими витратами за користування вагонами, повернутими із станцій примикання у зв`язку з виявленням комерційного браку за лютий 2019.

- 86 018,08 грн. збитки пов`язані з додатковими витратами з оплати виконаних операцій із зачистки вагонів ДП «Ізмаїльський морський торгівельний порт», ДП «Стивідорна компанія «Ольвія», за лютий 2019 в розмірі 3 104,71 грн., березень 2019 66 268,87 грн., квітень 2019 в розмірі 16 644,50 грн.

З метою досудового врегулювання спору, позивач звернувся до відповідача з претензією №01/309 від 25.05.2020, в якій просив відповідача відшкодувати збитки в загальному розмірі 427 826,64 грн. (а.с. 71-78 т.1).

06.07.2020 відповідач надіслав позивачу відповідь на претензію вих. №51/710, в якій заперечував проти заявлених позивачем сум, посилаючись на те, що відповідачем були належним чином виконані свої зобов`язання за договором, що підтверджується підписаними без зауважень уповноваженими представниками та скріпленими печатками позивача та відповідача актами виконаних робіт за період з лютого по квітень 2019 року на загальну суму 8 534 633,87 грн. Відповідач зазначив, що підписуючи без жодних зауважень акти приймання-передачі виконаних робіт замовник підтвердив, що протягом лютого-квітня 2019 виконавець виконав роботи належним чином. За твердженням відповідача, після підписання цих актів будь-які посилання замовника на порушення виконавцем протягом цього ж періоду зобов`язань за договором є безпідставним. Також, відповідач зазначив про відсутність актів складних комісійно за участю виконавця та замовника, що виключає наявність будь-яких фактів порушення виконавцем своїх зобов`язань за договором. (а.с.79-80 т. 1).

З урахуванням наведених заперечень, станом на час звернення позивача до суду, відповідач збитки у розмірі 427 826,64 грн. позивачу не відшкодував.

Звертаючись до суду із цим позовом позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором № 19-0139-02 від 01.02.2019, у зв`язку з чим позивач нарахував та просив суд стягнути з відповідача збитки у загальному розмірі 427 826,64 грн., з яких:

- 14 521,64 грн. збитки пов`язані з додатковими витратами з оплати збору за зберігання вантажів (збір за зберігання власного або орендованого рухомого складу на своїх осях за період лютий - квітень 2019.

- 2 000,74 грн. збитки пов`язані з додатковими витратами з оплати за маневрову роботу локомотивом залізниці за період лютий, квітень 2019.

- 324 264,78 грн. збитки пов`язані з додатковими витратами з оплати за користування вагонами (за час підготовки вагонів до відправлення на залізницю (понаднормативний простій у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань (порушення нормативного часу для проведення операцій з розвантаження, очищення вагонів та підготовки до навантаження) за лютий квітень 2019.

- 1 021,49 грн. збитки пов`язані з додатковими витратами за користування вагонами, повернутими із станцій примикання у зв`язку з виявленням комерційного браку за лютий 2019.

- 86 018,08 грн. збитки пов`язані з додатковими витратами з оплати виконаних операцій із зачистки вагонів ДП «Ізмаїльський морський торгівельний порт», ДП «Стивідорна компанія «Ольвія», за лютий 2019 в розмірі 3 104,71 грн., березень 2019 66 268,87 грн., квітень 2019 в розмірі 16 644,50 грн.

Наведені обставини стали причиною виникнення даного спору.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність підстав задоволення позовних вимог, на підставі наступного.

Відповідно до ст. 22 Цивільного кодексу України (ЦК України) особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Стаття 614 ЦК України встановлює, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Статтею 216 Господарського кодексу України (ГК України) передбачено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором. Застосування господарських санкцій повинно гарантувати захист прав і законних інтересів громадян, організацій та держави, в тому числі відшкодування збитків учасникам господарських відносин, завданих внаслідок правопорушення, та забезпечувати правопорядок у сфері господарювання. Господарсько-правова відповідальність базується на принципах, згідно з якими: потерпіла сторона має право на відшкодування збитків незалежно від того, чи є застереження про це в договорі.

Згідно із ст. 218 ГК України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Положення ст. 223 ГК України унормовують, що при реалізації в судовому порядку відповідальності за правопорушення у сфері господарювання застосовуються загальний та скорочені строки позовної давності, передбачені Цивільним кодексом України, якщо інші строки не встановлено цим Кодексом.

Норми господарського законодавства, зокрема, 224, 225 ГК України встановлюють, умови відшкодування збитків, а також їх склад та розмір. Так учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною. До складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною.

Відтак, для притягнення особи до відповідальності за порушення господарського зобов`язання необхідно встановити наявність складу господарського правопорушення. При цьому необхідними елементами складу в їх сукупності є: протиправна поведінка порушення суб`єктом господарювання положень, передбачених законом або договором; наявність негативних наслідків у вигляді збитків пряма (знищення, пошкодження майна) або непряма (неотриманий дохід) шкода, завдана учасникові господарських відносин іншим учасником-правопорушником; причинний зв`язок між протиправною поведінкою і збитками наявність прямої залежності між протиправними діями правопорушника і тими збитками, яких зазнав його контрагент; вина за умов господарського правопорушення під виною розуміють (окрім прямого умислу): а) правопорушник не виконав усіх дій щодо недопущення здійснення правопорушення; б) правопорушник не використав можливості діяти правомірно за умови, що така можливість існувала.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за Договором № 19-0139-02 від 01.02.2019, в частині повного та своєчасного виконання обумовлених Договором робіт.

Згідно ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України)

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч.1 ст. 526 ЦК України)

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до частини 1 статті 846 Цивільного кодексу України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

За змістом пункту 6.1 Договору, факт виконання роботи підтверджується актом приймання-передачі виконаних робіт, який підписується уповноваженими представниками замовника та виконавця та скріплюється печатками сторін. Форма акту визначена в додатку №4 до даного Договору.

Відповідно до пункту 6.5 Договору протягом двох робочих днів з моменту отримання від виконавця акта приймання - передачі виконаних робіт, замовник розглядає, підписує та скріплює своєю печаткою ці акти та повертає один екземпляр виконавцеві, або в такий же строк відмовляє виконавцеві в підписанні акту, шляхом направлення виконавцеві письмових заперечень із зазначенням обґрунтованих причин такої відмови.

Наявними в матеріалах справи двосторонніми актами виконаних робіт (а.с. 191 194 т.6) підтверджується факт прийняття замовником без зауважень обумовлених Договором робіт.

Підписуючи вказані акти виконаних робіт в період з лютого по квітень 2019 року сторонами було засвідчено, що роботи виконані в повному обсязі, сторони взаємних претензій не мають.

Таким чином, підписуючи акт виконаних робіт позивач погодився з виконанням відповідачем робіт належним чином, у передбачений договором спосіб та строк.

Слід зазначити, що наведеної правової позиції дотримується Центральний апеляційний господарський суд у постанові від 11.03.2019 по справі №904/2291/18.

За викладених обставин, позивачем не доведено факту неналежного виконання відповідачем зобов`язань за Договором, що виключає наявність обов`язку відповідача щодо відшкодування понесених позивачем витрат внаслідок порушення відповідачем обумовленого Договором зобов`язання, а відтак позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Крім того суд зазначає, що відповідно до п. 8.8 Договору, виконавець відшкодовує усі збитки, що фактично зазнав замовник у зв`язку з невиконанням та/або неналежним виконанням виконавцем своїх обов`язків за цим Договором, в тому числі в результаті неякісного виконання Робіт з вини виконавця. Кожний факт такого невиконання/неналежного виконання виконавцем своїх зобов`язань за цим Договором фіксується комісією (призначеною адміністрацію Замовника шляхом відповідного наказу) за участю виконавця, про що складається відповідний Акт виявлених порушень. Члени комісії з метою технічної фіксації фактів невиконання/неналежного виконання виконавцем своїх зобов`язань за цим Договором фіксується комісією (призначеною адміністрацією замовника шляхом відповідного наказу) за участю виконавця, про що складається відповідний Акт виявлених порушень. Члени комісії з метою технічної фіксації фактів невиконання та/або неналежного виконання виконавцем своїх зобов`язань за Договором та негативних для замовника наслідків такого порушення з боку виконавця можуть використовувати технічні засоби для фіксації фактів виявлених порушень (здійснювати фото-, відеозйомку).

Як зазначено в абзаці 2 п.8.8. Договору у разі виявлення замовником фактів порушень виконавцем своїх зобов`язань за цим Договором (невиконання та/або неналежне виконання зобов`язань за Договором, неякісного виконання робіт) виконавець зобов`язаний вчинити певні дії, зокрема Договором передбачено, що виконавець за письмовою вимогою замовника у встановлені в письмовій вимозі замовника строки, але не пізніше ніж протягом 30 календарних днів з дати складення Акту виявлених порушень сплатити на користь замовника суму спричинених йому внаслідок невиконання та/або неналежного виконання виконавцем зобов`язань за Договором збитків у розмірі, визначеному в Акті виявлених порушень, або згідно наданого Розрахунку суми збитків. Виконавець зобов`язується отримати від замовника Розрахунок суми збитків. Не отримання виконавцем такого розрахунку, ухилення виконавця від його отримання не звільняє виконавця від виконання грошового зобов`язання по відшкодуванню замовнику суми збитків у встановлені цим пунктом строки та не є підставою для продовження строків його виконання.

У разі невиконання виконавцем своїх зобов`язань по відшкодуванню збитків у встановлені Договором строки, замовник набуває право стягнути суму такого відшкодування (збитки) шляхом зменшення суми вартості послуг, визначеної згідно п.5.1 Договору та Додатку №1, яка підлягає сплаті замовником за місяць, в якому замовник нарахував суму збитків, що підлягає відшкодуванню виконавцем.

Згідно з п. 8.11. Договору в разі затримки/повернення вагону/вагонів з причини виявленого комерційного браку (брудні зовні, всередині, хребтові балки, відкриті люки, бурульки та інше при постанові його/їх в цех під навантаження або при здачі на Залізницю (як у навантаженому так і в порожньому стані) такий/такі вагони затримується/затримуються до моменту усунення комерційного браку. Сторона, що виявила факт комерційного браку, оформлює належним чином Акт (Додаток 6) про затримку вагону/вагонів в 2-х примірниках з вказівкою номеру вагону/вагонів, часу та початку та часу завершення усунення комерційного браку, а також причину затримки з докладним описом обставин. Акт зобов`язані підписати представники обох сторін (від Комбінату представник цеху, прийомоздавальник станції та представник виконавця). Акт передається в УЗТ для подальшого розрахунку затрат, пов`язаних із затримкою/поверненням вагону/вагонів на коліях замовника. Акт вважається дійсним при підписанні його обома сторонами. Усунення комерційного браку здійснюється робітниками виконавця та проводиться безпосередньо на станції, на якій воно було виявлено. Відповідальність за простій вагону/вагонів з моменту виявлення комерційного браку до моменту її усунення несе виконавець. При цьому, якщо вагон/вагони, в якому/яких було виявлено комерційний брак, затримують групу вагонів або склад потягу, в якому вони знаходяться виконавець відшкодовує всі затрати, які несе замовник з вини робітників виконавця, в тому числі й за затримку інших вагонів. Витрати, що несе комбінат з вини виконавця, пов`язані з причини виявленого комерційного браку пред`являються замовником по Акту виконаних робіт. Виконавець відшкодовує замовнику плату за користування вагонами за фактичний час простою, що відбувся внаслідок знаходження вагонів під очищенням чи підготування вагону до здачі вище встановлених цим Договором норм часу, а також в результаті затримки/повернення вагону/вагонів на коліях замовника або на станціях примикання Кам`янське, Правда з вини виконавця. Плата за користування вагонами розраховується за фактичний час простою вагону/вагонів та перевиставляється Замовником у відповідності зі ставками, затвердженими ПАТ «Укрзалізниця», чи ставками передбаченими договірними відносинами з транспортно-експедиторськими компаніями.

В якості доказів на підтвердження позовних вимог позивачем надані акти про затримку/повернення вагонів, форма яких узгоджена сторонами в Додатку № 6 до Договору № 19-0139-02 від 01.02.2019.

Проаналізувавши надані Акти про затримку/повернення вагонів суд встановив невідповідність зазначених документів вимогам, встановленим п.8.11 Договору, зокрема відсутність в них підписів представників цеха позивача, що є порушенням умов договору.

Статтею 129 Конституції України визначено принципи рівності усіх учасників процесу перед законом і судом, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, як одні з основних засад судочинства.

Отже, будь-яке рішення господарського суду повинно прийматися з дотриманням цих принципів, які виражені також у статтях Господарського процесуального кодексу України.

Згідно статті 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (частина 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

За частиною 2 статті 74 Господарського процесуального кодексу України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (частина 4 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

Обов`язок доказування, а отже, і подання доказів відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України покладено на сторони та інших учасників справи, однак, не позбавляє суд, у випадку, передбаченому статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, витребувати у сторони ті чи інші докази.

На підставі статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, встановивши наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті.

За таких обставин позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Щодо заяви відповідача про застосування строків позовної давності, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до пункту 2.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №10 від 29.05.2013 "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" за змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості.

Оскільки судом відмовлено у задоволенні позову через недоведеність позовних вимог, суд не вбачає підстав для застосування до спірних правовідносин позовної давності.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДОНБАСЬКЕ ПРОМИСЛОВО-ТРАНСПОРТНЕ ПІДПРИЄМСТВО" про стягнення збитків у розмірі 427 826,64 грн.

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення набирає законної сили у відповідності до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 18.03.2021

Суддя І.В. Владимиренко