УХВАЛА

м. Київ

18.03.2021Справа № 910/2735/21

Суддя Господарського суду міста Києва Турчин С.О., розглянувши

заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРОВСЬКА ТРАНСПОРТНА ЛОГІСТИЧНА КОМПАНІЯ"

про забезпечення позову

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРОВСЬКА ТРАНСПОРТНА ЛОГІСТИЧНА КОМПАНІЯ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬФАРА"

про стягнення 6545126,00 грн.

без повідомлення (виклику) учасників процесу

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ДНІПРОВСЬКА ТРАНСПОРТНА ЛОГІСТИЧНА КОМПАНІЯ" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬФАРА" про стягнення 6545123,00 грн, з яких: 6411000,00 грн - сума основного боргу, 26825,38 грн - 3% річних, 107301,53 грн - пеня.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором суборенди залізничного рухомого складу 09/11-2020 від 09.11.2020.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.02.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 25.03.2021.

26.02.2021 через канцелярію суду від позивача надійшла заява про забезпечення позову у якій заявник просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬФАРА" (рухоме та нерухоме) та грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті Товариству з обмеженою відповідальністю "АЛЬФАРА" і знаходяться у нього чи інших осіб в рамках ціни позову.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.03.2021 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРОВСЬКА ТРАНСПОРТНА ЛОГІСТИЧНА КОМПАНІЯ" про забезпечення позову повернуто заявнику.

16.03.2021 через канцелярію суду від позивача надійшла заява про забезпечення позову, у якій заявник просить суд вжити заходи забезпечення позову.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд дійшов висновку про відмову у її задоволенні, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (ч. 2 ст. 136 ГПК України).

Положеннями частини 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України визначено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

У заяві про забезпечення позову позивач просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬФАРА", а саме: залізничні вагони №№ №№52926631, 56105349, 56466188, 65015018, 65017451, 65024028, 65036808, 65047029, 65047367, 65051856, 65072944, 65116253, 65118929, 65139370, 65160467, 65170581, 65175184, 65176034, 65451957, 67096859, 67738260, 67814988, 67837260, 68714831,6872767 та грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті Товариству з обмеженою відповідальністю "АЛЬФАРА" і знаходяться у нього чи інших осіб в рамках ціни позовної заяви.

В обґрунтування заяви, Товариство з обмеженою відповідальністю "ДНІПРОВСЬКА ТРАНСПОРТНА ЛОГІСТИЧНА КОМПАНІЯ" посилається на те, що враховуючи підтверджені обставини систематичного невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором суборенди залізничного рухомого складу 09/11-2020 від 09.11.2020, відсутність добровільного погашення заборгованості, а також наміри відповідача реалізувати своє майно, існує реальна загроза, що невжиття заявлених заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Позивач зазначає, що відповідно до відомостей на офіційному веб-порталі Судової влади України відповідач є стороною по справі у багатьох судових провадженнях, що викликають обґрунтовані припущення у позивача, що майно (в тому числі грошові кошти), яке є у відповідача на момент пред`явлення позивачем позову, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Позивач звертає увагу на те, що відносно відповідача було відкрите виконавче провадження № АСВП: 62448353, що також вказує на той факт, що відповідач не виконує рішення суду у добровільному порядку у зв`язку з чим виконання судового рішення може бути ускладнене.

Позивач зазначає, що згідно із інформації, розміщеної на офіційному сайті AT "Укрзалізниця" кількість залізничних вагонів, які перебували у власності відповідача станом на 24.02.2021 становило 29 одиниць (на 86 залізничних вагонів відповідача змінено власника); станом на 09.03.2021 - 28 одиниць; станом на 11.03.2021 - 25 одиниць.

Вищевказана інформація, за доводами позивача підтверджує той факт, що відповідачем щоденно здійснюється заходи щодо відчуження власного рухомого майна та вказує на наявність підстав вважати, що на момент винесення рішення майно, яке перебуває у власності у відповідача, а саме 25 залізничних вагонів №№52926631, 56105349, 56466188, 65015018, 65017451, 65024028, 65036808, 65047029, 65047367, 65051856, 65072944, 65116253, 65118929, 65139370, 65160467, 65170581, 65175184, 65176034, 65451957, 67096859, 67738260, 67814988, 67837260, 68714831,6872767 може бути відсутнє взагалі, що унеможливить виконання рішення суду та є підставою для забезпечення позову.

Позивач звертає увагу на той факт, що накладення арешту лише на грошові кошти, може не забезпечити виконання рішення суду в повному обсязі з урахуванням того, що реалізуючи майно, відповідач, в добровільному порядку не намагається погасити заборгованість перед позивачем.

Зазначені обставини підтверджують, на думку заявника, наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи інших осіб.

Суд зазначає, що звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Отже, в кожному конкретному випадку, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суду належить встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника. Доказування повинно здійснюватися за загальними правилами відповідно до ст.ст. 73, 74, 76-79 ГПК України, яка передбачає обов`язковість подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересів), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Як вбачається зі змісту заяви про забезпечення позову, заявник не підтверджує належними доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування забезпечення позову, та неможливість в подальшому виконати рішення суду, оскільки заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРОВСЬКА ТРАНСПОРТНА ЛОГІСТИЧНА КОМПАНІЯ" ґрунтується лише на припущеннях можливого задоволення позову та можливого невиконання чи утрудненого виконання рішення суду.

По суті, подана позивачем заява ґрунтується на припущеннях щодо можливого ухилення відповідача від виконання рішення суду у даній справі у разі задоволення позову, а відтак і щодо неможливості чи істотного ускладнення в майбутньому виконання такого рішення. При цьому позивачем не надано належних та допустимих доказів в розумінні ст.76, 77 Господарського процесуального кодексу України, із якими діюче законодавство пов`язує доцільність застосування заходів щодо забезпечення позову та які б свідчили про неможливість або істотне ускладнення виконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів.

Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість відчуження відповідачем свого майна чи коштів, або ухилення останнім від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Слід також зазначити, що така підстава, як факт ухилення відповідача від виконання зобов`язань за договором, не може бути безумовною підставою для забезпечення позову, а невиконання зобов`язань відповідачем потребує доведення, тому не можна розглядати твердження позивача як безспірні та такі, що обґрунтовують необхідність забезпечення поданого позову.

При цьому заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду.

Однак, заявником належним чином не обґрунтовано співвідношення заявлених заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно із заявленими позовними вимогами про стягнення заборгованості, наявності зв`язку між зазначеним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги. Матеріали заяви не містять доказів перебування у власності відповідача залізничних вагонів згідно із переліку визначеного заявником.

У даному випадку відсутній зв`язок між обраним позивачем заходом до забезпечення позову шляхом накладення арешту на залізничні вагони і предметом позову, оскільки накладення арешту на майно має стосуватися майна, що належить до предмета спору. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26 вересня 2019 року у справі № 904/1417/19.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що заявником не вказано достатніх підстав які б свідчили, що невжиття обраних позивачем заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти та майно ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду або захист та поновлення порушених прав або інтересів позивача.

З урахуванням наведеного вище, суд не вбачає підстав для задоволення заяви позивача про вжиття заходів до забезпечення позову.

За таких обставин, суд відмовляє у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРОВСЬКА ТРАНСПОРТНА ЛОГІСТИЧНА КОМПАНІЯ" про забезпечення позову.

Згідно із приписами ч.6 ст.140 ГПК України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.136, 137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРОВСЬКА ТРАНСПОРТНА ЛОГІСТИЧНА КОМПАНІЯ" про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили 18.03.2021 та відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в апеляційному порядку через Господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня набрання нею законної сили.

Суддя С. О. Турчин