ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

"04" березня 2021 р.Справа № 5023/5622/12

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Міньковського С.В.

при секретарі судового засідання Тютюник О.Ю.

розглянувши заяву АТ "ВТБ Банк" про визнання результатів аукціону з продажу майна банкрута недійсними по справі

за заявою ФОП Осіпова Миколи Вікторовича, м. Харків
до ФОП Осіпова Миколи Вікторовича, м. Харків
про визнання банкрутом
за участю сторін: керуючий реалізацією - Козачок С.М.,

пр-к Кучеренка Д.В. - Гордієнко А.В. (ордер ДН№090366 від 26.02.20),

пр-к банкрута - Защук В.В. (договір про надання правової допомоги №1 від 09.12.2020, ордер ХВ№000222 від 09.12.20),

пр-к АТ "ВТБ Банк" - не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

Постановою суду від 12.12.2012 ФОП Осіпова М.В. визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Бєляєву О.В., яку було зобов`язано відповідно до ст.ст. 47-49 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції до 19.01.13, виконати дії передбачені вказаними статтями, завершити ліквідаційну процедуру та надати суду відповідні документи.

Ухвалою суду від 28.03.2017 усунуто арбітражного керуючого Губарєва Ю.М. від виконання обов`язків ліквідатора банкрута; призначено ліквідатором ФОП Осіпова М.В. арбітражного керуючого Семенова Дмитра Сергійовича, якого зобов`язано виконати ліквідаційну процедуру в повному обсязі, докази надати суду.

Ухвалою суду від 21.01.2021 (суддя Усатий В.О.) відсторонено арбітражного керуючого Семенова Д.С. та призначено нового ліквідатора ФОП Осіпова М.В. арбітражного керуючого Козачка С.М.

Ухвалою суду від 09.10.2020 заяву ПАТ "ВТБ Банк" про визнання недійсними результатів аукціону, проведеного 22.01.2019 року призначено до розгляду в судовому засіданні; залучено до розгляду даної заяви переможця аукціону Кучеренка Д.В.; зобов`язано Кучеренка Д.В. надати суду відзив на заяву банку; зобов`язано учасників даного провадження надати суду свою письмову правову позицію щодо заяви ПАТ "ВТБ Банк", з урахуванням висновків, викладених в постанові ВС від 10.09.2020.

Ухвалою суду від 12.11.2020 частково задоволено клопотання представника ОСОБА_1 про витребування доказів; витребувано у АТ "ВТБ Банк" завірені належним чином копії: кредитного договору №15.40-34/08-СК від 07.05.2008 разом з усіма додатками до нього та іпотечний договір №15.40-34/08-ДІ01 від 07.05.2008, укладені між ВАТ "ВТБ Банк" та ОСОБА_2 , в решті вимог відмовлено; відкладено розгляд заяви банку на 10.12.2020.

08.12.2020 ліквідатор надав до матеріалів справи клопотання про приєднання до справи копії запиту ліквідатора до банку про надання інформації разом з доказами поштового направлення.

В судовому засіданні 10.12.2020 судом постановлено протокольну ухвалу про відкладення розгляду заяви АТ "ВТБ Банк" на 14.01.2021, зобов`язавши банкрута, ТБ "Ресур-Інформ" та кредиторів надати суду свою письмову правову позицію щодо заяви АТ "ВТБ Банк", з урахуванням висновків, викладених в постанові ВС від 10.09.2020, а також письмову відповідь на відзив гр. ОСОБА_1 та ліквідатора.

Ухвалою суду від 14.01.2021 відмовлено в задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 про витребування доказів; відкладено розгляд заяви АТ "ВТБ Банк" про визнання недійсними результатів аукціону, проведеного 22.01.2019 року, зобов`язавши учасників даного провадження виконати вимоги попередніх ухвал суду в повному обсязі та визнавши явку в судове засідання представника АТ "ВТБ Банк" та ліквідатора обов`язковою.

В судовому засіданні 18.02.2021 судом постановлено протокольну ухвалу про відкладення розгляду заяви ПАТ "ВТБ Банк" на 04.03.2021.

В судове засідання 04.03.2021 особисто представник банка-заявника не з`явився, проте надіслав на адресу суду клопотання про зупинення розгляду справи, в якому просить суд, посилаючись на положення пунктів 2, 5 частини 1 ст. 229 ГПК України, зупинити провадження з розгляду заяви ПАТ "ВТБ Банк" про визнання результатів аукціону недійсним до прийняття суддею Усатим В.О. в справі про банкрутство №5023/5622/12 ФОП Осіпова М.В. рішення про заміну кредитора правонаступником.

Крім того, ліквідатор Козачок С.М. надав суду клопотання про витребування в АТ "Універсал банк" наступних документів: 1) лист-заяву про отримання кредиту ВАТ "ВТБ Банк" на користь позичальника ОСОБА_2 ; 2) анкету позичальника ОСОБА_2 ; 3) свідоцтво про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця Осіпова М.В.; 4) виписку з ЄДРЮОФОПГФ на дату подання заяви для отримання кредиту чи видачу кредита; 5) фінансові документи (станом на дату подання ОСОБА_2 заяви про отримання кредиту), а саме: - підтвердження доходів, - довідки/документи, що підтверджують отримання інших додаткових доходів за останні 12 місяців; - декларації про доходи з відмітками фіскальної служби квартальні за останній звітний та 2 поточний роки; - документи, що підтверджують наявність поточної діяльності протягом останніх 6 місяців (квитанції про сплату єдиного податку/податкова декларація з ПДВ тощо); 6) рішення кредитного комітету ВАТ "ВТБ Банк"; 7) інші документи, що обґрунтовували та слугували підставою для укладання кредитного договору №15.40-34/08-СК від 07.05.2008, та на підставі яких позичальником прийнято рішення про видачу кредитних коштів та документи, що підтверджують цільове призначення наданих ОСОБА_2 кредитних коштів, що є предметом кредитного договору.

Присутній в судовому засіданні представник банкрута підтримує клопотання банку про зупинення розгляду заяви ПАТ "ВТБ Банк" та заперечує проти задоволення клопотання ліквідатора про витребування документів.

Представник ОСОБА_1 питання щодо зупинення розгляду заяви банку залишає на розсуд суду, а клопотання ліквідатора про витребування документів підтримує в повному обсязі та просить суд його задовольнити.

Розглянувши матеріали справи, надані суду документи, заслухавши пояснення учасників процесу, суд дійшов висновку про наступне.

В своєму клопотанні про зупинення розгляду справи ПАТ "ВТБ Банк" зазначає про те, що без результатів розгляду заяви про заміну кредитора у справі про банкрутство, яка перебуває в провадженні судді Усатого В.О., дану справу розглядати неможливо, оскільки це суттєво може вплинути на права вимоги АТ "Універсал Банк" за відступленим кредитом, і потягне за собою порушення норм процесуального та матеріального права при судовому розгляді заяви АТ "ВТБ Банк" про визнання результатів аукціону з продажу майна банкрута недійсним.

При цьому, банк просить суд застосувати пункти 2 та 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України, посилаючись на те, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку необхідності призначення або заміни законного представника учасника справи та об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства.

Як встановлено судом, 10.05.2019 року АТ "ВТБ Банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "ВТБ Банк" Стрюкової І.О. подано заяву (вх. №11310 від 10.05.2019) до суду про визнання недійсними результатів аукціону з продажу майна банкрута, проведеного 22.01.2019 ТБ "Ресурс-Інформ", та оформленого протоколом №1 проведення відкритих торгів у формі аукціону.

21.10.2020 року між АТ "ВТБ Банк" та АТ "Універсал Банк" було укладено договір №75-РБ про відступлення прав вимоги.

АТ "ВТБ Банк" зазначає, що в зв`язку з укладанням цього договору від 21.10.2020 відповідно до додатку 1 до договору та акту приймання-передачі документації до договору, 21.10.2020 банк передав, а новий кредитор отримав всі права банку як кредитора у зобов`язанні, в тому числі і за кредитним договором №15.40-34/08-СК від 07.05.2008, а також кредитну справу та оригінали кредитного та іпотечного договорів, укладених між банком та ОСОБА_2 .

Також АТ "ВТБ Банк" зазначає, що АТ "Універсал Банк" звернувся до суду з клопотанням про заміну кредитора правонаступником у справі про банкрутство ФОП Осіпова М.В. (суддя Усатий В.О.), однак ухвалою від 11.02.2021 розгляд зазначеного клопотання судом призначено на 01.04.2021, в зв`язку з чим АТ "ВТБ Банк" вважає, що встановлення у справі про банкрутство №5023/5622/12 правонаступництва за основними вимогами кредитора, впливатиме при розгляді заяви про визнання результатів аукціону з продажу майна банкрута недійсними на дослідження обставин правомірності заявлених позовних вимог, виявлення підстав та фактів, що мають значення для справи.

Разом з тим, суд зазначає, що процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав і обов`язків сторони у справі до іншої особи в зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.

Однак, перехід прав та обов`язків від одного суб`єкта матеріального правовідношення до іншого не тягне автоматичної зміни осіб у процесуальному відношенні, хоча, стаття 52 ГПК України не виключає можливості, суду, за наявності клопотання, залучити до участі у справі правонаступника заявника іншою особою.

Посилання представника АТ "ВТБ Банк" на норму п. 2 ч. 1 ст. 227 ГПК України є невірним тлумаченням норм права.

Статтею 58 ГПК України передбачено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Згідно з частинами першою, третьою статті 56 ГПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Отже, з аналізу приписів діючого законодавства вбачається, що законним представником органу, підприємства, установи, організації в суді є його керівник чи інша особа, уповноважена законом, положенням, статутом.

Таким чином, законним представником АТ "ВТБ Банк" є Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "ВТБ Банк", а законним представником АТ "Універсал Банк" є відповідний керівник, визначений положенням чи статутом.

Щодо посилань банку-заявника на неможливість вирішення судового спору, що перебуває в провадженні судді Міньковського С.В., до вирішення по суті клопотання АТ "Універсал Банк" в межах справи про банкрутство ФОП Осіпова М.В., яка перебуває в провадженні судді Усатого В.О., суд зазначає наступне.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, які не можуть бути з`ясовані та встановлені у цьому процесі, проте які мають значення для справи, провадження у якій зупинено. Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному випадку повинен з`ясувати чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Під неможливістю розгляду зазначеної справи слід розуміти неможливість для цього господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв`язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи цьому господарському суду, одночасністю розгляду двох пов`язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

У вирішенні питання наявності/відсутності підстав для зупинення провадження у справі необхідно враховувати предмет судового розгляду у справах (питання, які розглядаються судом).

Необхідно зазначити, що сама по собі взаємопов`язаність двох проваджень в межах однієї справи ще не свідчить про неможливість розгляду цього провадження до прийняття рішення у іншій справі, оскільки незалежно від результату розгляду клопотання про заміну кредитора у справі про банкрутство ФОП Осіпова М.В., господарський суд у складі судді Міньковського С.В., в провадженні якого перебуває на розгляді заява АТ "ВТБ Банк" про визнання недійсними результату акціону з продажу майна банкрута, має розглянути та вирішити по суті заяву АТ "ВТБ Банк" в межах розумного строку.

Слід звернути увагу, що п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України передбачає обов`язок суду зупинити провадження у справі в разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення саме іншої справи. Проте, відповідно до ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї (однієї) справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник. Отже, клопотання про заміну кредитора у справі та заява банка про визнання недійсними результатів аукціону розглядаються в межах однієї справи №5023/5622/12 про банкрутство (неплатоспроможність) ФОП Осипова М.В.

Крім того, згідно п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

З матеріалів справи вбачається, що предмет заяви АТ "ВТБ Банк" визначений самостійно заявником.

Згідно ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, керуючись принципом верховенства права (ст. 11 ГПК).

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про недоведеність заявником неможливості розгляду даної справи до вирішення іншої справи, в зв`язку з чим відмовляє у задоволенні клопотання про зупинення розгляду справи.

Щодо клопотання ліквідатора (керуючого реалізацією) про витребування документів, суд зазначає наступне.

У відповідності до ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - Кодекс), провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

У частині 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Тобто тягар доказування (onus probandi) лежить на сторонах.

Статтею 80 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

За частиною 1 статті 81 Господарського процесуального кодексу України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах 2, 3 статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

У клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу; 5) причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання (частина 2 статті 81 Господарського процесуального кодексу України).

Як вбачається з поданого клопотання, арбітражним керуючим в своєму клопотанні взагалі не зазначено обставини, які можуть підтвердити докази (документи), які хоче витребувати ліквідатор або аргументи, які ці документи можуть спростувати.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Принцип належності доказів полягає в тому, що господарський суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Слід зазначити, що правило належності доказів обов`язкове не лише для суду, а й для осіб, які є суб`єктами доказування (сторони, треті особи), і подають докази суду. Питання про належність доказів остаточно вирішується судом. Питання про прийняття доказів спершу повинно вирішуватися під час їх представлення суду. Однак остаточно може з`ясуватися неналежність доказу і на подальших стадіях, під час їх оцінки судом, аж до проголошення рішення.

Мета судового дослідження полягає у з`ясуванні обставин справи, юридичній оцінці встановлених відносин і у визначенні прав та обов`язків (відповідальності) осіб, які є суб`єктами даних відносин. Судове пізнання завжди опосередковане, оскільки спрямоване на вивчення події, що мала місце в минулому. Повнота судового пізнання фактичних обставин справи передбачає, з одного боку, залучення всіх необхідних доказів, а з іншого, - виключення зайвих доказів. З усіх поданих особами, що беруть участь у справі, доказів суд повинен відібрати для подальшого дослідження та обґрунтування мотивів рішення лише ті з них, які мають зв`язок із фактами, що підлягають установленню. Отже, належність доказів нерозривно пов`язана з предметом доказування у справі, який, в свою чергу, визначається предметом позову.

Належність доказів по суті це спроможність фактичних даних містити інформацію щодо обставин, які входять до предмета доказування, слугувати аргументами (посилками) у процесі встановлення об`єктивної істини. Належність доказів - це міра, що визначає залучення до процесу в конкретній справі тільки потрібних і достатніх доказів. Під належністю доказу розуміється наявність об`єктивного зв`язку між змістом судових доказів (відомості, що містяться в засобах доказування) і самими фактами, що є об`єктом судового пізнання.

Разом з тим, в клопотанні про витребування документів ліквідатор не зазначив, які дані та яку інформацію щодо обставин, які входять до предмета доказування, містимуть витребовувані документи, а також не конкретизував за які періоди необхідні документи, що підтверджують доходи боржника. Тобто, зокрема, за останні 12 місяців, що передували укладанню кредитного договору чи, наприклад, за останні 12 місяців до дати судового засідання.

Враховуючи вищевикладене, суд не бачає підстав для задоволення клопотання арбітражного керуючого, вважає його необґрунтованим і таким, що не підлягає задоволенню.

Згідно ст. 216 ГПК України суд відкладає розгляд справи у випадках, встановлених частиною другою статті 202 цього Кодексу.

Приймаючи до уваги неявку в судове засідання представника заявника АТ "ВТБ Банк", з метою повного та всебічного розгляду справи, суд вважає за доцільне відкласти розгляд заяви АТ "ВТБ Банк" про визнання недійсними результатів аукціону з продажу майна банкрута від 22.11.2019.

За таких обставин, керуючись ст.ст. 58-65, 130-133 Кодексу України з процедур банкрутства, ч.2 ст. 81, ст.ст. 202, 216, 233-235 ГПК України, -

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні клопотання ліквідатора про витребування доказів - відмовити.

2. В задоволенні клопотання представника АТ "ВТБ Банк" про зупинення розгляду справи - відмовити.

3. Відкласти розгляд заяви АТ "ВТБ Банк" про визнання недійсними результатів аукціону, проведеного 22.01.2019 року на "08" квітня 2021 р. об 11:00 год., засідання відбудеться за адресою: м. Харків, пл. Свободи 5, Держпром 8-й під`їзд, зал № 111.

4. Зобов`язати учасників даного провадження виконати вимоги попередніх ухвал суду в повному обсязі.

5. Ухвалу направити ліквідатору, банкруту, АТ "ВТБ Банк", Товарній біржі "Ресурс-Інформ", ОСОБА_1 , кредиторам згідно реєстру.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в пункті 1-2 резолютивної частини ухвали суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення, в іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала підписана 09.03.2021.

Суддя Міньковський С.В.