номер провадження справи 15/179/20
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.03.2021 Справа № 908/3031/20

м. Запоріжжя

Господарський суд Запорізької області у складі судді Горохова І.С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Виробниче підприємство СпецАтом, 49000, м. Дніпро, проспект Слобожанський, буд. 117, приміщення 53

до відповідача Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом, 01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3 в особі Відокремленого підрозділу Запорізька атомна електрична станція Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом, 71504, Запорізька область, м. Енергодар, вул. Промислова, буд. 133

про стягнення коштів

без виклику (повідомлення) представників учасників процесу

суть спору

24.11.2020 до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю Виробниче підприємство СпецАтом до відповідача Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі Відокремленого підрозділу Запорізька атомна електрична станція Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом, Запорізька область, м. Енергодар про стягнення заборгованості в розмірі 360 609,12 грн, з яких: основна заборгованість в розмірі 353 280,00 грн, 3% річних в розмірі 2729,45 грн, інфляційні втрати в розмірі 4559,67 грн.

24.11.2020 автоматизованою системою документообігу господарського суду Запорізької області здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, справу розподілено судді Горохову І.С.

Ухвалою суду від 30.11.2020 позовна заява була залишена без руху для усунення недоліків, допущених позивачем.

02.12.2020 на адресу Господарського суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю Виробниче підприємство СпецАтом, м. Дніпро про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 08.12.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі № 908/3031/20. Присвоєно справі номер провадження 15/179/20, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без проведення судового засідання.

Заявлені позивачем вимоги викладені в позовній заяві б/н від 17.11.2020. Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором поставки товару, щодо оплати отриманого товару, поставленого позивачем відповідачу на підставі специфікацій та видаткової накладної, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 353 280,00 грн. Крім того, за порушення виконання відповідачем зобов`язань за договором позивач просить стягнути з відповідача 3 % річних в розмірі 2729,45 грн за період з 15.08.2020 по 17.11.2020, інфляційні втрати в розмірі 4559,67 грн за період серпень 2020 - жовтень 2020. В обґрунтування позову посилався на ст. ст. 13, 14, 525, 526, 611, 625, 629, 712 Цивільного кодексу України, 193, 265 Господарського кодексу України. Просив позов задовольнити в повному обсязі. Крім того, до позовної заяви позивачем надано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач очікував понести в зв`язку із розглядом справи, згідно з яким витрати на правничу допомогу складають 10 000,00 грн.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 08.12.2020 у справі № 908/3031/20 відповідачу запропоновано у строк не пізніше 11.01.2020 подати відзив на позовну заяву і всі можливі докази у підтвердження його заперечень проти позову або його визнання, позивачу запропоновано у строк не пізніше 25.01.2021 подати письмову відповідь щодо відзиву на позовну заяву, оформлену згідно вимог ст. 166 ГПК України, а також запропоновано відповідачу у строк не пізніше 08.02.2021 подати заперечення на відповідь на відзив, оформлені відповідно до ст. 167 ГПК України.

Відповідачем на підставі ст. ст. 165, 251 ГПК України подано суду відзив на позовну заяву № 28-23/27720 від 23.12.2020, в якому відповідач зауважив, що відповідно до п. 3.2 договору розрахунок за продукцію здійснюється шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позивача протягом 45-и календарних днів з дати поставки продукції. Поставка продукції за договором підтверджується видатковою накладною № ВН-000008 від 30.06.2020. Після 14.08.2020 відповідач своєчасно заявив платіж до автоматизованої системи «SАР ЕRР» Державного підприємства «НАЕК «Енергоатом», відокремленим підрозділом якого є відповідач (ВП «Запорізька АЕС»). Зазначив, що розрахунки здійснюються не регулярно та не в повному обсязі в зв`язку з обмеженням роботи енергоблоків атомних електростанцій та дефіцитом коштів за відпущену електричну енергію. Стосовне не надання відповіді на претензію, відповідач зазначив, що станом на дату звернення з позовною заявою б/н від 17.11.2020 (24.11.2020), строк розгляду претензії № 157-2020СА від 10.11.2020 і надання відповіді на неї не сплинув. Станом на дату подання відзиву на позовну заяву б/н від 17.11.2020 претензія № 157-2020СА від 10.11.2020 розглянута і відповідь на неї надана. Також, заперечив проти задоволення вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 10 000,00 грн.

Позивачем на підставі ст. ст. 166, 251 ГПК України подана відповідь на відзив на позовну заяву № 170-2020СА від 29.12.2020, в якій позивач зазначає, що дійсно 10.11.2020 позивач направив претензію відповідачу № 157-2020СА. Разом з тим, у зв`язку із відсутністю відповіді на претензію та бездіяльністю в частині погашення заборгованості, враховуючи попередній досвід виконання зобов`язань відповідачем по іншим договорам вирішено було звернутися з позовом до суду. Зазначив, що фактично станом відповідач не сплатив ані залишок боргу, ані 3% річних та інфляційні втрати, що підтверджує його недобросовісну поведінку. Враховуючи зазначене, позивач вважає наявними підстави для задоволення позовних вимог.

Відповідачем на підставі ст. ст. 167, 251 ГПК України подані заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву № 28-23/898 від 15.01.2021.

Відповідно до частин 2 і 3 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Отже, 11.01.2021 сплив тридцятиденний термін наданий сторонам на вчинення процесуальних дій, строк вчинення яких обмежений першим судовим засіданням. Будь-яких процесуальних заяв або заяв по суті протягом цього періоду до суду не надходило. Тому суд вважає за можливе розглянути вказану справу по суті.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву, ч. ч. 5, 7 ст. 252 ГПК України.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило.

Згідно з ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Ухвалою суду від 15.02.2021, у зв`язку з наявними розбіжностями в розмірі інфляційних втрат, які фактично заявлені до стягнення з розміром інфляційних втрат наведених у розрахунку та описовій частині позову, що впливає на загальну суму коштів, які позивач просить стягнути з відповідача, позовну заяву залишено без руху. Надано Товариству з обмеженою відповідальністю Виробниче підприємство СпецАтом строк для усунення недоліків терміном 5 днів з дня отримання вказаної ухвали, але не пізніше 25.02.2021, шляхом подання до суду письмових пояснення щодо заявлених позовних вимог із зазначенням ціни позову.

18.02.2021 на адресу суду надійшли письмові пояснення позивача Товариства з обмеженою відповідальністю Виробниче підприємство СпецАтом № 015-2021СА від 16.02.202, в яких зазначено про усунення недоліків, прохальну частину позовної заяви просив викласти в наступній редакції: «Стягнути з Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі Відокремленого підрозділу Запорізька атомна електрична станція на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Виробниче підприємство СпецАтом суму основного боргу в розмірі 353 280,00 грн, 3% річних у розмірі 2729,45 грн, інфляційні витрати у розмірі 4599,67 грн.».

Ухвалою суду від 25.02.2021 після усунення позивачем недоліків продовжено розгляд справи № 908/3031/20 в порядку спрощеного позовного провадження з 11.03.2021.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення 11.03.2021.

Розглянувши матеріали справи, суд установив.

18.05.2020 Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «СпецАтом» (постачальник, позивач) та Відокремленим підрозділом «Запорізька АЕС» ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (покупець, відповідач) укладено договір поставки товару № 214(2)20УК/53-121-01-20-09417 (далі договір).

Відповідно до п. 1.1 договору, постачальник зобов`язується поставити, а покупець прийняти та сплатити продукцію згідно специфікацією, а саме: рамка покажчика рівня 203.940-020, код УКТ ЗЕД 9026 10 89 00 в кількості 16 шт. на загальну суму (без ПДВ) 294 400,00 грн, а всього з ПДВ 353 280,00 грн.

Згідно з п. 3.2. розрахунок за продукцію здійснюється шляхом перерахування коштів на поточний рахунок постачальника протягом 45 календарних днів з дати поставки продукції.

Відповідно до п. 3.3. договору оплата покупцем частини вартості продукції у розмірі суми ПДВ здійснюється після отримання ним від постачальника податкової накладної, оформленої та зареєстрованої а Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН) у встановлених ПК України випадках та порядку.

Пунктом 4.1. договору врегульовано, що поставка продукції відбувається на умовах DDP - м. Енергодар згідно з правилами Інкотермс 2010. Вантажоодержувач - Запорізьке відділення ВП «Складське господарство», вул. Промислова, 133 (склад № 5), м. Енергодар, Запорізької області.

Пунктом 4.2. договору передбачено, що строк поставки продукції: червень 2020.

Згідно з п. 12.1 договір вважається укладеним з моменту підписання сторонами і діє протягом 12 місяців з дати укладання.

Сторонами доказів розірвання, припинення чи визнання недійним договору не надано.

Судом встановлено, що на виконання умов укладеного договору постачальник поставив, а покупець прийняв товар на загальну суму 353 280,00 грн, що підтверджується видатковою накладною № ВН-000008 від 30.06.2020, копія якої містяться у справі.

Товар був отриманий покупцем без жодних зауважень щодо його якості, кількості та вартості. Однак, відповідач порушуючи умови договору не розрахувався за поставлений товар, у зв`язку з чим у остан нього виникла заборгованість перед позивачем на загальну суму 353 280,00 грн.

З метою досудового врегулювання спору позивач направив на адресу відповідача претензію № 157-2020СФ від 10.11.2020 з вимогою погасити заборгованість.

17.12.2020 відповідачем надано відповідь на претензію № 28-23/27287 в якій повідомляється про те, що платіж своєчасно заявлено до резерву платежів в системі планування управління ресурсами Державного підприємства «НАЕК «Енергоатом» (ПК SAP ERP), Відокремленим підрозділом якого є «Запорізька атомна електрична станція».

Неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором стало підставою звернення позивача до суду з вимогою про стягнення з відповідача заборгованості в примусовому порядку.

Обставини справи свідчать, що спірні правовідносини сторін врегульовані договором, який за своєю правовою природою є договором поставки.

Згідно з ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічний припис містить ст. 193 ГК України.

За приписами ч. ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За приписами ч. ч. 1, 2 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Статтею 599 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Неналежне виконання відповідачем зобов`язань підтверджено матеріалами справи. Доказів повної оплати основного боргу за договором поставки № 214(2)20УК/53-121-01-20-09417 від 18.05.2020 відповідачем суду не надано. З огляду на викладене, вимоги про стягнення основної суми боргу в розмірі 353 280,00 грн задовольняються.

У зв`язку з простроченням відповідачем грошового зобов`язання, позивачем також заявлено вимоги про стягнення з відповідача 3% річних в розмірі 2729,45 грн за загальний період з 15.08.2020 по 17.11.2020 та суми інфляційних втрат в розмірі 4599,67 грн за період з серпня 2020 по жовтень 2020.

За приписами ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд перевірив розрахунок 3% річних та інфляційних втрат за допомогою ІПС Законодавство та визнав вимоги про стягнення з відповідача 3% річних за загальний період з 15.08.2020 по 17.11.2020 обґрунтованими в сумі 2721,99 грн, інфляційних втрат за період з серпня 2020 року по жовтень 2020 року обґрунтованими в сумі 4592,64 грн,

У решті заявлених до стягнення 3% річних в розмірі у розмірі 7,46 грн та інфляційних втрат у розмірі 7,03 грн, суд відмовляє, як у безпідставно заявлених до стягнення.

Крім того, відповідно до попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат позивач заявив про понесення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 10 000,00 грн, проте доказів на підтвердження понесення цих витрат суду не надано, тому суд не здійснює розподіл витрат на правничу допомогу.

Відповідно до статті 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Належними є докази, на підставі яких можливо встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до уваги докази, які не стосуються предмета доказування, ч. 1 ст. 76 ГПК України.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування, ч. 1 ст. 77 ГПК України.

Відповідачем не спростовані доводи наведені позивачем в обґрунтування позову, доказів оплати заборгованості на час вирішення спору в суді не надано.

Таким чином, зважаючи на встановлені обставини справи та вимоги правових норм викладених вище, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача пропорційно до задоволених вимог.

Керуючись ст. ст. 73, 86, 233, 236, 238, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом (01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3; ідентифікаційний код юридичної особи 24584661) в особі Відокремленого підрозділу Запорізька атомна електрична станція (71504, Запорізька область, м. Енергодар, вул. Промислова, буд. 133; ідентифікаційний код юридичної особи 19355964) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Виробниче підприємство СпецАтом (49000, м. Дніпро, проспект Слобожанський, буд. 117, приміщення 53; адреса для листування: 71504, Запорізька область, м. Енергодар, вул. В.-Інтернаціоналістів, буд. 18, кв. 56; ідентифікаційний код юридичної особи 41568441) суму основного боргу в розмірі 353 280,00 грн (триста п`ятдесят три тисячі двісті вісімдесят гривень 00 коп.), 3% річних у розмірі 2721,99 грн (дві тисячі сімсот двадцять одна гривня 99 коп.), інфляційні витрати у розмірі 4592,64 грн (чотири тисячі п`ятсот дев`яносто дві гривні 64 коп.), судовий збір у розмірі 5408,92 грн (п`ять тисяч чотириста вісім гривень 92 коп.). Видати наказ.

У задоволенні позову в частині стягнення 3% річних у розмірі 7,46 грн та інфляційних витрат у розмірі 7,03 грн, відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 16 березня 2021 року.

Суддя І. С. Горохов