ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"09" березня 2021 р. Справа № 914/2150/18

м. Львів

Західний апеляційний господарський суд, у складі колегії:

головуючого-судді (доповідача) Бойко С.М.,

суддів: Бонк Т.Б.,

Якімець Г.Г.,

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «БРРЕНТ» б/н від 03.03.2021 (вх.№01-05/821/21 від 03.03.2021) з урахуванням доповнень від 04.03.2020 (вх.№01-04/1710/21 від 04.03.2021), що надійшла до суду апеляційної інстанції після закінчення апеляційного розгляду справи, і особа, яка подала скаргу, не була присутня під час апеляційного розгляду справи,

на рішення Господарського суду Львівської області від 23.03.2020, в справі №914/2150/18

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Мані Флоу», м. Київ,

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Оптімус+», м. Харків,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Корпало Галини Василівни, приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу, м. Львів,

про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину шляхом скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та скасування запису про проведену державну реєстрацію права власності,

В С Т А Н О В И В:

рішенням Господарського суду Львівської області від 23.03.2020, в справі №914/2150/18 задоволено позов товариства з обмеженою відповідальністю «Мані Флоу» до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Оптімус+» про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. Скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний № 9623076 від 27.12.2013 щодо нежитлових приміщень загальною площею 4571,2 кв.м., що розташовані за адресою: м. Львів, вул. Героїв УПА, будинок 73, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01 та всі послідуючі/пов`язані рішення про Державну реєстрацію прав та їх обтяжень, а саме: індексний № 50879952 від 29.01.2020р. та індексний № 51284819 від 24.02.2020. Скасовано державну реєстрацію права власності ТОВ «Оптімус+» на нежитлові приміщення загальною площею 4571,2 кв.м., що розташовані за адресою: м. Львів, вул. Героїв УПА, будинок 73, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, номер запису: 4111803 від 27.12.2013 та всі послідуючі/пов`язані записи, а саме номер запису: 35249658 від 29.01.2020 та номер запису: 35627627 від 24.02.2020, з одночасним визнанням (поновленням запису про державну реєстрацію права власності номер запису: 4108213 від 27.12.2013 про право власності на об`єкт нерухомого майна реєстраційний номер: 01) права власності за ТОВ «МАНІ ФЛОУ» (вул. Лейпцизька, 3-А, вхід «Б», офіс 8, м. Київ, 01015; ). Стягнуто з ТОВ «Оптімус+» на користь ТОВ «Мані Флоу» 26 413,00 грн. судового збору.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, скаржник ТОВ «Оптімус+» при первинному розгляді звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив рішення скасувати та прийняти нове про відмову у задоволенні позову повністю.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 11.08.2020 вищезазначене рішення Господарського суду Львівської області від 23.03.2020 у справі №914/2150/18 - залишено без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду 27.10.2020 закрито касаційне провадження у справі №914/2150/18 у частині оскарження товариством з обмеженою відповідальністю "Оптімус+" рішення господарського суду Львівської області від 23.03.2020 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 11.08.2020 з підстав передбачених пунктом 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України щодо застосування статей 216, 256, 257, 267 Цивільного кодексу України, статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", статті 236 Господарського процесуального кодексу України. Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Оптімус+" у частині оскарження товариством з обмеженою відповідальністю "Оптімус+" рішення господарського суду Львівської області від 23.03.2020 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 11.08.2020 з підстав передбачених пунктами 1, 3 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України щодо застосування статей 256, 257, 267 Цивільного кодексу України, статей 13, 120, 202 Господарського процесуального кодексу України та неправильного застосування норми матеріального права у подібних правовідносинах, у яких відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" залишено без задоволення, а рішення господарського суду Львівської області від 23.03.2020 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 11.08.2020 у справі № 914/2150/18 - без змін.

03.03.2021 на адресу Західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга товариства з обмеженою відповідальністю «БРРЕНТ» б/н від 03.03.2021 (вх.№01-05/821/21 від 03.03.2021), особи, яка не була присутня під час апеляційного розгляду справи, з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки рішенням Господарського суду Львівської області від 23.03.2020, що залишене без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 11.08.2020 та постановою Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду від 27.10.2020

В обґрунтування апеляційної скарги особа посилалася на те, що:

1)місцевий господарський суд скасував державну реєстрацію права власності ТОВ «БРРЕНТ» на спірне майно без його залучення до участі в справі, внаслідок чого порушені не лише матеріальні, а й процесуальні права скаржника;

2)покликаючись на правовий висновок, який викладений у п. 6.13 постанови Об`єднаної палати Верховного Суду від 05.06.2020 у справі №920/653/18 та постанові Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду від 02.09.2020 у справі №904/1939/18 стверджує, що суд першої інстанції не з`ясував характер та зміст правовідносин, які виникли між сторонами внаслідок укладення договору №11/2019-4 від 22.11.2019 про купівлю-продаж майнових прав щодо нерухомого майна, які є відмінними від права власності, а тому дійшов до передчасного висновку наявність правових підстав для заміни ПАТ «БГ Банк» його правонаступником ТОВ «Мані Флоу»;

3)суд першої інстанції під час нового розгляду справи прийняв заяву ТОВ «Мані Флоу» про зміну предмета позову з порушенням ч. 3 ст. 46 ГПК України, внаслідок чого одночасно змінено як предмет (нові матеріально-правові вимоги), так і підстави позову (нові фактичні обставини);

4)оскільки ТОВ «БРРЕНТ» не брало участь в розгляді справи, то об`єктивно не мало можливості заявити про пропуск позивачем строків позовної давності, а тому просить суд застосувати наслідки їх спливу;

5)враховуючи фактичні обставини справи згідно з якими ТОВ «Оптімус+» відчужило спірне нерухоме майно ТОВ «БРРЕНТ», то належним способом захисту порушених прав ТОВ «Мані Флоу», яке вважає себе власником майна, але не володіє ним, є пред`явлення віндикаційного, а не негаторного позову.

Разом з апеляційною скаргою ТОВ «БРРЕНТ» заявило клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Львівської області від 23.03.2020 у даній справі. В обґрунтування зазначеного клопотання апелянта покликається на те, що про судову справу йому стало відомо лише після проведення 14.01.2021 реєстраційних дій на виконання судових рішень у даній справі, а з повним текстом рішення Господарського суду Львівської області від 23.03.2020 у даній справі ознайомилось лише 12.02.2021, що підтверджується відміткою на заяві представника про видачу копії цього рішення.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією із основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження, частини 2 статті 124 Конституції України передбачає право особи на захист судом його прав.

Частиною 1 статті 119 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, Західний апеляційний господарський суд прийшов до висновку, що причини пропуску строку на апеляційне оскарження вищезазначеного рішення суду першої інстанції, слід визнати поважними, клопотання скаржника про поновлення строку на подання апеляційної скарги задоволити, а строк апеляційного оскарження поновити.

Частиною першою статті 272 ГПК України визначено, що якщо апеляційна скарга надійшла до суду апеляційної інстанції після закінчення апеляційного розгляду справи, і особа, яка подала скаргу, не була присутня під час апеляційного розгляду справи, суд розглядає відповідну скаргу за правилами цієї глави.

Водночас, право особи, яка не брала участі у справі, на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції закріплене у статті 254 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції (ч. 1).

При розгляді апеляційної скарги, поданої особою, яка не брала участі в розгляді справи судом першої інстанції і яка вважає, що місцевим господарським судом вирішено питання про її права та обов`язки, суд апеляційної інстанції, перевіривши матеріали апеляційної скарги на предмет їх відповідності статтям 258, 259 Господарського процесуального кодексу України, та за відсутності підстав для залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги чи для відмови у відкритті апеляційного провадження з інших підстав, відкриває апеляційне провадження за апеляційною скаргою такої особи та має належним чином дослідити і встановити, чи вирішив суд в оскаржуваному рішенні питання про права, інтереси та (або) обов`язки заявника повторної апеляційної скарги.

Отже, суд апеляційної інстанції, при вирішенні питання щодо застосування ч.5 статті 272 ГПК України за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі, одночасно застосовує норми статті 254 цього Кодексу.

Такий саме висновок щодо застосування процесуальних норм права у подібних правовідносинах викладений у постанові Верховного Суду від 23.12.2019 у справі № 910/13390/17, від якого відступати немає підстав та вміщується в постанові Верховного Суду від 12 березня 2020 року, в справі № 910/10364/16.

Статтею 17 ГПК України визначено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Отже, зважаючи на вимоги статей 254, 261, 272 ГПК України, особа, яка не брала участі у справі, однак вважає, що рішенням суду першої інстанції вирішено питання про її права, інтереси та (або) обов`язки і яке вже було переглянуто судом апеляційної та касаційної інстанції і залишено без змін, може звернутися з відповідною апеляційною скаргою до суду апеляційної інстанції.

За приписами ч. 3 ст. 262 ГПК України, питання про відкриття апеляційного провадження у справі вирішується не пізніше п`яти днів з дня надходження заяви про усунення недоліків, поданої у порядку, передбаченому статтею 260 цього Кодексу.

Апеляційна скарга подана за формою та змістом, які визначені ст. 258 ГПК України та в строк, який передбачений ч. 1, 2 ст. 256 ГПК України.

Сторони у справі не використали своє право на подання своїх заперечень щодо відкриття апеляційного провадження, що передбачено ч. 2 ст. 262 ГПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 262 ГПК України, про відкриття апеляційного провадження у справі суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу.

Згідно з ч. 5 ст. 262 ГПК України якщо апеляційна скарга подана з пропуском визначеного цим Кодексом строку, суд у випадку поновлення строку на апеляційне оскарження зупиняє дію оскаржуваного рішення в ухвалі про відкриття апеляційного провадження.

З огляду на це суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зупинити дію рішення Господарського суду Львівської області від 23.03.2020 в справі №914/2150/18.

Враховуючи вищенаведене, суд визнав достатніми подані матеріали для відкриття апеляційного провадження.

Керуючись статтями 256, 258, 262, 272 Господарського процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

поновити товариству з обмеженою відповідальністю «БРРЕНТ» строк на апеляційне оскарження на рішення Господарського суду Львівської області від 23.03.2020 в справі №914/2150/18.

Відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «БРРЕНТ» б/н від 03.03.2021 (вх.№01-05/821/21 від 03.03.2021) з урахуванням доповнень від 04.03.2020 (вх.№01-04/1710/21 від 04.03.2021) на рішення Господарського суду Львівської області від 23.03.2020 в справі № 914/2150/18.

Зупинити дію рішення Господарського суду Львівської області від 23.03.2020 в справі №914/2150/18.

Учасникам справи протягом 5 (п`яти) днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на апеляційну скаргу.

Учасникам справи до відзиву на апеляційну скаргу додати докази надсилання (надання) копії відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий (суддя-доповідач): С.М. Бойко

Судді: Т.Б. Бонк

Г.Г. Якімець

Дата підписання ухвали 09.03.2021.