Господарський суд міста Києва у складі судді Пукшин Л.Г., за участі секретаря судового засідання Зайченко О.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство "РЕКОН" про ухвалення додаткового рішення
про стягнення 418 942,08 грн.
за участю представників сторін:
від позивача: не з`явився
від відповідача: Федоренко В.С.
Товариство з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство "РЕКОН" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" про стягнення заборгованості у розмірі 418 942,08 грн.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 03.02.2021 суд задовольнив позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство "РЕКОН", стягнув з Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство "РЕКОН" заборгованість у розмірі 418 942 грн 08 коп. та судовий збір у розмірі 6 284 грн 13 коп.

11.02.2021 через загальний відділ діловодства господарського суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство "РЕКОН" про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення з Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 30 947,10 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.02.2021 суд прийняв до розгляду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство "РЕКОН" про ухвалення додаткового рішення у справі №910/17037/20 та призначив до розгляду на 03.03.2021.

У судове засідання 03.03.2021 з`явився представник відповідача, який заперечував щодо понесених позивачем витрат та просив відмовити в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство "РЕКОН".

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство "РЕКОН" про ухвалення додаткового рішення, суд дійшов висновку про її часткове задоволення, з огляду на наступне.

Положенням статті 244 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Судом встановлено, що 11.02.2021 після постановлення рішення у справі та до закінчення строку на виконання рішення, позивачем було подано заяву про стягнення з відповідача на корись позивача судових витрат на професійну правову допомогу у розмірі 30 947,10 грн.

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 цього Кодексу).

Як встановлено судом, правова допомога надавалася позивачу адвокатом Бойком Павлом Юрійовичем (свідоцтво про право заняття адвокатською діяльністю №3324 від 28.04.2017) на підставі Договору про надання правничої допомоги № РЕК - 01/17 про надання юридичних послуг від 01.12.2017 року.

Згідно Акту № 1 приймання-передачі наданих послуг від 04.02.2021 до договору № РЕК - 01/17 про надання юридичних послуг від 01.12.2017 року сторони підтвердили, що Адвокатом було надано, а Клієнтом прийнято юридичні послуги за Договором на загальну суму 10 000,00 грн, що включають:

- аналіз та оцінку спірного питання щодо стягнення заборгованості з ПАТ «НЕК «УКРЕНЕРГО»;

- складання та подання до суду позовної заяви про стягнення заборгованості з ПАТ «НЕК «УКРЕНЕРГО»;

- аналіз Відзиву ПАТ «НЕК «УКРЕНЕРГО» на позовну заяву та складання і подання Відповіді на відзив;

- участь та представництво інтересів Клієнта (ТОВ НВП «РЕКОН») у судових засіданнях.

Відповідно до Звіту про надання послуг з правничої допомоги № 1 від 04.02.2021 до Договору № РЕК - 01/17 про надання юридичних послуг від 01.12.2017 року Адвокатом було здійснено Правовий аналіз пакета первинних та інших документів в розрізі взаємовідносин Клієнта з ПАТ «НЕК «УКРЕНЕРГО», на предмет їх достатності для ефективного захисту прав Клієнта та стягнення з ПАТ «НЕК «УКРЕНЕРГО» заборгованості й опрацювання зазначеного пакету документів, розроблення правової стратегії, аналіз рішень Верховного Суду в подібних правовідносинах- 1 година х 1000 грн./год= 1 000 грн. 00 коп; складено та подано до суду позовну заяву про стягнення заборгованості з ПАТ «НЕК «УКРЕНЕРГО» - 4 години х 1000 грн./год. = 4000 грн. 00 коп.; проаналізовано Відзив ПАТ «НЕК «УКРЕНЕРГО» на позовну заяву та складено і подано Відповідь на відзив (№ 910/17037/20) - 2 година х 1000 грн./год. = 2000 грн. 00 коп.; здійснено участь у судових засіданнях (справа № 910/17037/20) - 1,5 годин х 2000 грн./год= 3000 грн. 00 коп.

Відповідно до пункту 4.9. договору № РЕК - 01/17 про надання юридичних послуг від 01.12.2017 року ТОВ НВП «РЕКОН» зобов`язане сплатити адвокату винагороду у розмірі 5% відсотків від суми стягнення за судовим рішенням.

Так як судом були задоволені позовні вимоги ТОВ НВП «РЕКОН» на суму 418 942 грн. 08 коп., то винагорода адвоката у розмірі 5% від суми стягнення за рішенням суду склала 20 947,10 грн.

Отже, за доводами позивача, загальна вартість послуг, наданих адвокатом та прийнятих клієнтом, у відповідності з умовами договору склала 30 947,10 грн.

Суд зазначає, що за змістом частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Суд зазначає, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема, відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 цього Кодексу.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини 5-6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Так, відповідно до статті 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Враховуючи вищезазначене, оцінивши подані заявником докази у підтвердження понесених ним витрат, виходячи з критеріїв реальності та розумності таких витрат, їх обґрунтованості та пропорційності до предмета спору, характеру та обсягу наданих адвокатом послуг, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство "РЕКОН", з покладанням на відповідача обов`язку по відшкодуванню витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15000,00 грн

Керуючись ст. 129, 234, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство "РЕКОН" про ухвалення додаткового рішення щодо судових витрат задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 25, ідентифікаційний код 00100227) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство "РЕКОН" (49044, м. Дніпро, вул. Шевченка, 37, ідентифікаційний код 13476098) судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) грн 00 коп.

3. В іншій частині задоволення заяви відмовити.

4. Після набрання додатковим рішенням законної сили видати наказ.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 09.03.2021

Суддя Л. Г. Пукшин