ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.03.2021м. ДніпроСправа № 904/108/21

Суддя господарського суду Дніпропетровської області Панна С.П., розглянувши матеріали позовної справи

За позовом Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Лиман

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛАУДЕ.УА", м. Дніпро

про стягнення 44 280, 00 грн.

Без повідомлення (виклику) учасників справи

СУТЬ СПОРУ

АТ «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» (позивач) звернувся з позовом до ТОВ «ЛАУДЕ.УА» (відповідач) про стягнення 44 280,00грн. штрафу за невірне зазначення коду та адреси одержувача вантажу в накладній. Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на ту обставину , що при перевезенні вантажу у вагоні № 95339297 встановлений факт невірного зазначення відповідачем у накладній № 40995268 коду та адреси одержувача вантажу. Згідно зі ст.ст.118, 122 Статуту залізниць України за невірно зазначений код та адресу одержувача вантажу з відправника стягується штраф у п`ятикратному розмірі провізної плати за всю відстань перевезення .

Ухвалою господарського суду від 11.01.2021р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якій просить суд зменшити суму штрафних санкцій до однієї провізної плати в сумі 4 428,00грн. Крім того, вказує що допущена помилка в коді була зроблена автоматично програмним забезпеченням АС Клієнт УЗ, а тому жодного наміру порушувати вимоги Правил оформлення перевізних документів та норм Статуту залізниць України відповідач не мав, а лише виконував свої обов`язки за договором поставки.

23.02.2021р. до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій заперечує щодо зменшення суму штрафних санкцій та просить суд задовольнити у повному обсязі.

Отже, слід вважати, що всіма учасниками судового процесу висловлена своя правова позиція у даному спорі та надані всі наявні докази на підтвердження вимог та заперечень.

Відповідно до ч.9 ст.81, ч.9 ст.165 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Враховуючи приписи ч.4 ст.240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення.

Суддя Панна С.П. перебувала в щорічній основній відпустці в період з 24.02.2021р. по 12.03.2021р. в щорічній основній відпустці.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

25.06.2020 згідно з накладною № 40995268 зі станції Одеса-Порт регіональної філії "Одеська залізниця" ТОВ "ЛАУДЕ.УА" на станцію Маріуполь-Сортувальний регіональної філії "Донецька залізниця", на адресу вантажоодержувача ПАТ "Запоріжсталь" прибув вагон (платформа) № 95339297 з вантажем - контейнери універсальні власні.

30.06.2020р. зазначений вагон прибув на станцію призначення Маріуполь-Сортувальний. В графі 4 накладної відправником зазначено: "Одержувач ПАО "Запорожсталь", 69008 г.Запорожье, Южное шоссе, 72". Крім того, в графі 5 накладної зазначено код одержувача 5068.

По прибутті вагону №95339297 на станцію призначення було виявлено, що на станції такий вантажоодержувач відсутній, про що станцію відправлення Одеса-Порт було повідомлено телефонограмою № 97 від 30.06.2020р.

Телеграмою зі станції Одеса-Порт № 8 від 01.07.20р. повідомлено станцію Маріуполь-Сортувальний, що на підставі листа відправника для вагона №95339297 фактичним отримувачем є ПАТ "ММК ім.Ілліча" код 3134.

Відповідно до графи 52 накладної 05.07.2020р. вантаж було видано вірному вантажоодержувачу.

Відправником в накладній № 40995268 від 25.06.2020р. неправильно зазначені код та адресу одержувача.

На підставі ст.ст.118, 122 Статуту залізниць України, позивачем нарахований штраф за неправильно зазначену у накладній адресу одержувача вантажу відправнику у розмірі п`ятикратної провізної плати у сумі 22 140грн.00коп. (провізна плата по накладній № 40995268 за платформу № 95339297 складає 4 428,00грн.);

- за неправильно зазначений у накладній код одержувача вантажу відправника нарахований штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення у сумі 22 140грн.00коп. (провізна плата по накладній № 40995268 за платформу № 95339297 складає 4 428,00грн.), розмір якого підтверджується розрахунком позивача.

Відповідач доказів добровільної сплати зазначеного штрафу на час розгляду справи до суду не надав.

Предметом доказування у даній справі є встановлення наявності чи відсутності обставин неправильного зазначення відповідачем у накладній коду та адреси одержувача вантажу.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.5 ст.306 Господарського кодексу України загальні умови перевезення вантажів, а також особливості умов перевезення окремих видів вантажів (вибухових речовин, зброї, отруйних, легкозаймистих, радіоактивних та інших небезпечних речовин тощо) визначаються цим Кодексом і виданими відповідно до нього транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно зі ст.908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу здійснюється за договором перевезення. Загальні умови визначаються цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

За приписами ч.3 ст.909 Цивільного кодексу України укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної.

Згідно з ч.5 ст.307 Господарського кодексу України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Спірні відносини сторін виникли при перевезенні вантажів залізницею, тому мають регулюватися Статутом залізниць України, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457, який визначає обов`язки, права і відповідальність залізниці, а також підприємств, організацій, установ, які користуються залізничним транспортом.

Відповідно до абз.2 ч.2 ст.6 Статуту залізниць України накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Згідно зі ст. 23 Статуту залізниць України відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів).

Оформлення накладної має здійснюватися у відповідності до Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 № 863/5084.

Згідно із абз.3-5 п. 1.2 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644, накладна у паперовому вигляді є відображенням її електронної копії, яка обов`язково надається на станцію відправлення одночасно з накладною у паперовому вигляді. Накладна в електронному вигляді (далі - електронна накладна) складається у формі електронної реєстрації даних, які можуть бути трансформовані у письмовий запис. У разі внесення змін до електронної накладної попередні дані зберігаються.

Пунктом 1.3 Правил оформлення перевізних документів встановлено, що усі відомості, передбачені формою бланка перевізного документа, повинні бути внесені відправником у відповідні графи. Виправлення не допускаються; у разі необхідності зміни відомостей, унесених до перевізного документа, відправник зобов`язаний заповнити новий перевізний документ. Зміни, які вносяться до перевізного документа залізницею, засвідчуються посадовою особою залізниці із зазначенням дати та найменування станції, на якій внесено зміни.

За п.2.1 вказаних Правил відправник заповнює відповідні графи накладної згідно з додатком 3 до цих Правил, зокрема, графи 3 і 4 (одержувач, код одержувача).

У накладній № 40995268 правильність внесених відомостей підтвердив своїм підписом ЕЦП представник відправника - менеджер (управитель) ОСОБА_1 від 24.06.2020р.

В силу приписів частин 1 і 2 статті 24 Статуту залізниць України, вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ними у накладній; залізниця має право перевірити правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

За таких обставин залізницею було затримано вантаж та на підставі вищевказаних телеграм було проведено виправлення коду, адреси одержувача. Вантаж було видано представнику одержувача. Таким чином, зі свого боку залізниця виконала зобов`язання у повному обсязі.

Згідно з пунктом 5.5 Правил оформлення перевізних документів, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника, порту, стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту залізниць України. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли. Цей факт засвідчується актом загальної форми, якщо за цим фактом не складався комерційний акт.

Відповідно до приписів ст. 122 Статуту залізниць України за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Частиною 1 ст.118 Статуту встановлено, що за пред`явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Провізна плата за вагон № 95339297 відповідно до накладної № 40995268 становить 4 428грн.00коп..

Таким чином, наведений позивачем розрахунок штрафу в розмірі п`ятикратної провізної плати на суму 44 280грн. 00 коп. (4 428грн.00коп. х 5) х 2 визнається судом обґрунтованим та арифметично вірним.

Згідно з п.6.2. роз`яснення президії Вищого господарського суду України від 29.05.2002 за № 04-5/601 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею" та ч.4 п.21 оглядового листа Вищого господарського суду України від 29.11.2007 № 01-8/917, штраф, нарахований у розмірі відповідно до статті 118 Статуту, підлягає стягненню за самий факт допущення вантажовідправником порушень, незалежно від того, чи завдано залізниці у зв`язку з цим збитків.

В силу положень ст. 16 Цивільного кодексу України та ст. 20 Господарського кодексу України, держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб`єктів господарювання та споживачів, зокрема шляхом застосування штрафних санкцій.

На підставі викладеного, суд доходить висновку, що відповідачем порушені вищевказані вимоги Статуту залізниць України, тому позовні вимоги в частині стягнення штрафу за неправильно зазначені у накладній код та адресу вантажоодержувача у загальному розмірі 44 280грн.00коп. є обґрунтованими.

Згідно з ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України).

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.3 ст.74 Господарського процесуального кодексу України).

За приписами ст.76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі ст.ст.78, 79 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З урахуванням вищевикладеного, позовні вимоги про стягнення з відповідача штрафу за неправильно зазначені у накладній код та адресу вантажоодержувача у загальному розмірі 44 280грн.00 коп. підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 5.5 Правил оформлення перевізних документів та ст.122 Статуту залізниць України передбачена відповідальність відправника за будь-яке з перелічених у вказаних нормах та допущених відправником порушень.

Щодо заяви відповідача про зменшення розміру штрафу, господарський суд зазначає таке.

За ч.3 ст.551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до ст.233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Верховний Суд у постанові від 04.12.2018 у справі № 916/65/18 висловив таку позицію щодо вирішення питання про зменшення розміру неустойки: "Суд зазначає, що враховуючи приписи частини 3 статті 551 Цивільного кодексу України господарський суд, приймаючи рішення має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання.

Отже, вирішення питання про зменшення неустойки та розмір, до якого вона підлягає зменшенню, закон відносить на розсуд суду. Аналогічний висновок щодо можливості зменшення розміру заявленої до стягнення пені, що є правом суду, яке реалізується ним на власний розсуд, викладений також у постановах Верховного Суду від 30.05.2019р. у справі № 916/2268/18, від 04.06.2019р. у справі №904/3551/18.

При цьому, ні у зазначеній нормі, ні в чинному законодавстві України не міститься переліку виняткових випадків (обставин, які мають істотне значення), за наявності яких господарським судом може бути зменшено неустойку, тому вирішення цього питання покладається безпосередньо на суд, який розглядає відповідне питання з урахуванням всіх конкретних обставин справи в їх сукупності.

Суд зазначає, що вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

При цьому, зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Водночас, відповідно до п.24 Статуту залізниць України вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній, а залізниці надане право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній. Зазначена норма встановлює чіткі вимоги до відправника щодо оформлення вантажу та покликана забезпечити дисциплінованість учасників господарських відносин та визначає критерії обґрунтованості в подальшому будь-яких претензій залізниці до учасників господарських відносин (відправника та одержувача).

Відтак недотримання вимог, визначених Статутом залізниць України, який є спеціальним нормативним актом, що визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом, покладає на порушника відповідальність, яка в даному випадку передбачена пунктами 118, 122 Статуту залізниць України. При цьому зазначений штраф стягується з вантажовідправника за самий факт порушення. Сума штрафу не пов`язана зі збитками залізниці та їх наслідками.

Надаючи оцінку характеру допущенного відповідачем порушення, суд враховує наступне.

Статтями 2, 11 Закону України від 04.07.1996 № 273 (із змін. і доп.) "Про залізничний транспорт" залізничний транспорт є однією з важливих базових галузей економіки України, забезпечує її внутрішні та зовнішні транспортно-економічні зв`язки і потреби населення у перевезеннях; діяльність залізничного транспорту, як частини єдиної транспортної системи країни, сприяє нормальному функціонуванню всіх галузей суспільного виробництва, соціальному і економічному розвитку та зміцненню обороноздатності держави, міжнародному співробітництву України; залізниці та підприємства залізничного транспорту загального користування забезпечують безпеку життя і здоров`я громадян, які користуються його послугами, а також безпеку поїздів, охорону навколишнього природного середовища згідно з чинним законодавством України; безпека руху - комплекс організаційних і технічних заходів, спрямованих на забезпечення безаварійної роботи та утримання в постійній справності залізничних споруд, колій, рухомого складу, обладнання, механізмів і пристроїв.

Посилання відповідача на оперативне усунення порушення, відсутність збитків чи додаткових витрат залізниці внаслідок невірного зазначення реквізитів вантажоодержувача не є винятковими обставинами для зменшення штрафу.

За змістом ст. 6 Господарського кодексу України одними із загальних принципів господарювання є рівний захист державою усіх суб`єктів господарювання та заборона незаконного втручання органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб у господарські відносини.

Згідно з ч.2 ст.25 цього Кодексу органам державної влади і органам місцевого самоврядування, що регулюють відносини у сфері господарювання, забороняється приймати акти або вчиняти дії, що визначають привілейоване становище суб`єктів господарювання тієї чи іншої форми власності.

Інших доводів, що заслуговують на увагу, обґрунтованих належними та допустимими доказами на підтвердження можливості зменшення суми штрафу, відповідач суду не навів.

Враховуючи викладене, господарський суд не вбачає підстав для зменшення розміру стягуваного штрафу.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у справі покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст.2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛАУДЕ.УА" (49033, м.Дніпро, вул.Краснопільська, буд.9, ) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03150, м.Київ, вул.Тверська (Єжи Гедройця), 5, ) в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця" (84404, м.Лиман, вул.Привокзальна, 22, ) 44 280 (сорок чотири тисячі двісті вісімдесят гривень) 00 копійок штрафу за неправильно зазначені у накладній код та адресу одержувача, судовий збір у розмірі 2 102 (дві тисячі сто дві) гривні 00 копійок.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області.

Повне рішення складено 15.03.2021

Суддя С.П. Панна