ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
УХВАЛА

про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню

"11" березня 2021 р. Cправа № 902/347/19

Господарський суд Вінницької області у складу судді Маслія І.В., при секретарі судового засідання Шушковій А.П.

За участю представників:

позивача АТ "Райффайзен Банк Аваль" - не з`явився;

стягувач ТОВ "ФК Єврокредит" - Огородник В.В., посвідчення адвоката №755 від 20.09.2018;

відповідача/заявника ТОВ "ОСТЕР" - Халабуда А.М., довіреність б/н від 01.12.2020;

відповідача ТОВ "Еко Ніка" - не з`явився;

відповідача/заявника ОСОБА_1 - не з`явився;

відповідач/заявник ОСОБА_2 згідно паспорта.

розглянувши у відкритому судовому засідання у приміщенні суду матеріали заяв ОСОБА_2 б/н від 12.02.2021 (вх. № суду 01-34/1576/21 від 18.02.2021), ОСОБА_1 б/н від 12.02.2021 (вх. № суду 01-34/1578/21 від 18.02.2021) та Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСТЕР" б/н від 19.02.2021 (вх. № суду 01-34/1660/21 від 22.02.2021) про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню у справі

за позовом: Акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" (вул. Лєскова, 9, м. Київ, 01011)

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСТЕР" (вул. Володимира Антоновича, буд. 7, м. Вінниця, 21001)

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко Ніка" (вул. 50-річчя Жовтня, буд. 18А, с. Строїнці, Тиврівський р-н, Вінницька обл., 23340)

до: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 )

до: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 )

про стягнення 1400000,00 грн.

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Господарського суду Вінницької області перебувала справа № 902/347/19 за позовом Акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" до ТОВ "ОСТЕР", до ТОВ "Еко Ніка", до ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 1400000,00 грн.

Рішенням від 19.08.2019 позов задоволено, рішення набрало законної сили відповідно до ухвали Північно-західного апеляційного господарського суду 03 грудня 2019 р..

12.12.2019 на виконання рішення видано відповідні накази.

30.03.2020 до суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ФК Єврокредит" про заміну сторони виконавчого провадження.

Ухвалою від 25.05.2020 зяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ФК Єврокредит" № б/н від 30.03.2020 про заміну сторони стягувача задоволено частково. Змінено сторону стягувача - Акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" на його правонаступника - Товариства з обмеженою відповідальністю "ФК Єврокредит" з виконання рішення суду від 19.08.2019 за судовими наказами від 12.12.2019 у справі № 902/347/19 (щодо заборгованості за Кредитним договором №010/Д1-0-0-0/66/706 від 06.12.2017, що укладений в рамках Генерального договору на здійснення кредитних операцій №01/Р7-01-04/401 від 21.05.2013), за такими виконавчими провадженнями: № 60932814 - солідарний боржник ТОВ "ОСТЕР"; № 60932201 - солідарний боржник ОСОБА_3 ; № 60932994 - солідарний боржник ТОВ "ЕКО НІКА"; № 60932612 - солідарний боржник ОСОБА_2 .. В задоволенні заяви в частині зміни сторони стягувача - Акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" на його правонаступника - Товариства з обмеженою відповідальністю "ФК Єврокредит" з виконання рішення суду від 19.08.2019 за судовими наказами від 12.12.2019 у справі № 902/347/19 щодо солідарного стягнення 21000,00 грн витрат на сплату судового збору - відмовлено.

18.02.2021 до суду від ОСОБА_2 та ОСОБА_1 надійшли заяви про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою від 22.02.2021 призначено заяви ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню до спільного розгляду в судовому засіданні на 01.03.2021 р.

22.02.2021 до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСТЕР" надійшла заява про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою від 22.02.2021 призначено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСТЕР" про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню до спільного розгляду з заявами ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в судовому засіданні на 01.03.2021 р.

Крім того, ухвалами від 22.02.2021 запропоновано АТ "Райффайзен Банк Аваль", ТОВ "ФК Єврокредит" та приватному виконавцю Турському О.В. надати пояснення щодо виконання наказів від 12.12.2019 у справі № 902/347/19.

01.03.2021 до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "ФК Єврокредит" надійшли пояснення на заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСТЕР", ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, в яких останній проти задоволення даних заяв заперечує з підстав викладених у поясненнях.

В судове засідання 01.03.2021 з`явились ОСОБА_2 та представники ТОВ "ФК Єврокредит", ТОВ "ОСТЕР", ОСОБА_1 .. Представник відповідача ТОВ "Еко Ніка" в судове засідання не з`явився, ухвала суду направлялась на електронну адресу, разом з тим в матеріалах справи відсутні докази належного повідомлення останнього. Крім того, АТ "Райффайзен Банк Аваль" та приватний виконавець Турський О.В. пояснень щодо виконання наказів від 12.12.2019 у справі № 902/347/19 не надали.

В судовому засіданні 01.03.2021 р. судом оголошено перерву до 11.03.2021, для належного повідомлення відповідача ТОВ "Еко Ніка" про дату, час та місце розгляду заяв, про що винесено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання.

Ухвалою від 02.03.2021 повідомлено учасників справи які не були присутні в судовому засіданні 01.03.2021 про дату, час та місце розгляду заяв про визнання виконавчих документів такими, що не підлягають виконанню у порядку визначеному ст.ст. 120, 121 ГПК України. Крім того, даною ухвалою зобов`язано АТ "Райффайзен Банк Аваль" та приватного виконавця Турського О.В. надати пояснення щодо виконання наказів від 12.12.2019 у справі № 902/347/19.

10.03.2021 до суду від АТ "Райффайзен Банк Аваль" надійшли пояснення в яких останній зазначає про відсутність будь-яких підстав для задоволення заяв про визнання виконавчих документів такими, що не підлягають виконанню.

На визначену судом дату 11.03.2021 з`явились ОСОБА_2 та представники ТОВ "ФК Єврокредит" і ТОВ "ОСТЕР" Представники відповідачів ТОВ "Еко Ніка" та ОСОБА_1 в судове засідання не з`явились, представник ОСОБА_1 про дату та час слухання був повідомлений під розписку в судовому засіданні 01.03.2021.

Щодо повідомлення ТОВ "Еко Ніка" суд зазначає, що ухвали суду направлялись на електронну адресу останнього.

У зв`язку з неявкою усіх учасників провадження, суд зважає на положення ч. 1 ст. 202 ГПК України, за якими неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України, передбачено, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Згідно з ч. 3 ст. 328 ГПК України, суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення учасників належним чином про час і місце розгляду заяв і забезпечення їх явки в судове засідання для реалізації ними права на судовий захист своїх прав та інтересів.

Присутні в судовому засіданні представники відповідачів/заявників підтримали викладені в заявах обставини та просили визнати виконавчі документи такими що не підлягають виконанню.

Представник ТОВ "ФК Єврокредит" проти задоволення заяв заперечив з підстав викладених у поясненнях та просив в задоволенні даних заяв відмовити.

Дослідивши надані матеріали, заслухавши присутніх представників та оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку, що заяви ОСОБА_2 б/н від 12.02.2021 (вх. № суду 01-34/1576/21 від 18.02.2021), ОСОБА_1 б/н від 12.02.2021 (вх. № суду 01-34/1578/21 від 18.02.2021) та Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСТЕР" б/н від 19.02.2021 (вх. № суду 01-34/1660/21 від 22.02.2021) про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню не підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

Заяви ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ТОВ "ОСТЕР" є ідентичними за змістом та обґрунтовані наступним.

Так з матеріалів справи №902/347/19 вбачається, що 21.05.2013 року між Акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" (Банк. Кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Остер" (Боржник, Позичальник) було укладено Генеральний договір на здійснення кредитних операцій № 01/Р7-01-04/401.

Відповідно п. 5.1 Генерального договором виконання зобов`язань Позичальника, шо виникають (у т.ч. виникнуть у майбутньому) за Генеральним договором та/або Договорами забезпечується:

- іпотекою цілісного майнового комплексу загальною площею 5103,1 м.кв., земельної ділянки загальною площею 3,0663 га, кадастровий номер :00:001:0045, місце знаходження яких: АДРЕСА_3 , належних Позичальнику:

- заставою товарів в обороті: насіння кукурудзи в кількості 2715875 посівних одиниць, насіння ріпаку в кількості 381 посівних одиниць, належних Позичальнику, відповідно до Договорів забезпечення;

- порукою відповідно до договору поруки, що укладається між Кредитором і Поручителями: ОСОБА_3 та ОСОБА_2 з метою забезпечення зобов`язань за Договором.

В подальшому на виконання Генерального договору № 01/Р7-01-04/401 від 21.05.2013 між сторонами було підписано ряд Додаткових угод за умовами яких, сторонами неодноразово вносились зміни до умов Генерального договору щодо забезпечення виконання зобов`язань, зміни сум загального ліміту та субліміту, тощо.

Також судом у даній справі було встановлено, шо в рамках Генерального договору 07.02.2018 року з метою забезпечення виконання Позичальником зобов`язань за Генеральним договором №01/Р7-01- 04/401 від 21.05.2013 між сторонами укладено ряд договорів поруки.

В подальшому факт невиконання зобов`язань як основним боржником так і поручителями призвів до задоволення позову у справі №902/347/19 про солідарне стягнення 1 400 000,00 грн та судового збору.

При цьому заявники наголошують, що крім вищевказаних договорів поруки виконання Позичальником зобов`язань за Генеральним договором №01/Р7-01- 04/401 від 21.05.2013 року забезпечувалося також іпотекою нерухомого майна а саме: цілісного майнового комплексу, що розташований по АДРЕСА_3 та земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0045 площею 3,0663 га для будівництва та обслуговування будівель торгівлі за цією ж адресою, що стверджується іпотечним договором від 21 травня 2013 року укладеним між АТ "Райффайзен Банк Аваль" та ТОВ «Остер», посвідченим приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Курановою О.О. та зареєстрованим в реєстрі за № 1390, а також договором про внесення змін до іпотечного договору від 01 червня 2016 року, посвідченим цим же нотаріусом та зареєстрованим в реєстрі за № 1082.

Відповідно до п. 9.4. Іпотечного договору звернення стягнення на предмет іпотеки може здійснюватися в позасудовому порядку шляхом передачі Іпотекодержателю права власності на Предмет іпотеки в порядку, встановленому ст. 37 Закону України «Про іпотеку»., при цьому дане застереження визнано сторонами договору підставою для реєстрації права власності Іпотекодержателя на предмет іпотеки.

Згідно п. 9.3.4 іпотечного договору дане застереження прирівняне сторонами до договору про задоволення вимог Іпотекодержателя за своїми правовими наслідками.

На підставі вищевказаного договору іпотеки 15 жовтня 2020 року за заявою Іпотекодержателя державним реєстратором Уладівської сільської ради Літинського району Вінницької області Зарембою С.В. проведено державну реєстрацію права власності на предмет іпотеки а саме: цілісний майновий комплекс, що розташований по АДРЕСА_3 та земельну ділянку кадастровий номер :01:001:0045 площею 3,0663 га для будівництва та обслуговування будівель торгівлі за цією ж адресою за Іпотеко держателем - ТОВ «ФК Єврокредит», що стверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 30.10.2020 року.

Тобто Іпотекодержатель на власний розсуд застосував позасудовий спосіб захисту свого права та зареєстрував за собою право власності на предмет іпотеки.

Правові наслідки завершення позасудового врегулювання визначені ч. 4 ст.36 Закону України «Про іпотеку» в редакції Закону № 2478-УІІІ від 03.07.2018 року (набув чинності з 04.02.2019 року). Разом з тим, відповідно до ч.2 Розділу II Закону № 2478-УІІІ від 03.07.2018 року, цей Закон застосовується до відносин, що виникли після введення його в дію, а також до відносин, що виникли до введення його в дію та продовжують існувати після введення його в дію, крім частини четвертої статті 36 Закону України "Про іпотеку'', що застосовується виключно до договорів і угод, укладених після введення в дію цього Закону.

Так як вищевказаний іпотечний договір з наступними змінами укладено до набрання чинності законом № 2478-УІІІ від 03.07.2018 року, то відповідно, застосовується попередня редакція ч. 4 ст. 36 Закону України «Про іпотеку». згідно якої Після завершення позасудового врегулювання будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання боржником основного зобов`язання є недійсними.

Відтак, оскільки іпотекодержатель -ТОВ «ФК Єврокредит» сам обрав такий спосіб захисту і зареєстрував за собою право власності на предмет іпотеки, це призвело до задоволення його вимог як кредитора за Генеральним договором №01/Р7-01-04/401 від 21.05.2013 року у тому числі і на суму 1 400 000,00 грн.

З огляду на наведене, заявники (відповідачі 3, 4) вважають що їх зобов`язання як поручителів за договорами поруки припинилися у зв`язку з припиненням основного зобов`язання, а відповідач 1 вважає всі подальші вимоги ТОВ "ФК Єврокредит" до ТОВ "ОСТЕР" є недійсними.

Тому виникла потреба визнати накази від 12 грудня 2019 року на виконання рішення Господарського суду Вінницької області від 19 серпня 2019 року но справі № 902/347/19 за позовом Акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Остер", Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко Ніка", до ОСОБА_2 та до ОСОБА_3 про солідарне стягнення заборгованості в сумі 1 400 000,00 грн такими, що не підлягають виконанню.

Стягувач не погоджується із заявленими боржниками вимогами про визнання виконавчих документів такими, що не підлягають виконанню з огляду на наступне.

Як зазначають Боржники, з метою забезпечення виконання Позичальником зобов`язань за Генеральним договором № 01/Р7-01-04/401 від 21.05.2013 року та між сторонами було укладено ряд договорів поруки, а саме: 07.02.2018 договір поруки № 12/162/23/16 укладений між Публічним акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" та ОСОБА_3 ; 07.02.2018 договір поруки № 12/162/23/17 укладений між Публічним акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" та ОСОБА_2 ; 07.02.2018 договір поруки № 12/162/23/18 укладений між Публічним акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Еко Ніка".

Разом з тим, крім вищевказаних договорів поруки виконання Позичальником зобов`язань за Генеральним договором № 01/Р7-01-04/401 від 21.05.2013 року забезпечувалося крім іпотеки нерухомого майна, а саме: цілісного майнового комплексу, що розташований по АДРЕСА_3 та земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0045 площею 3,0663 га для будівництва та обслуговування будівель торгівлі за цією ж адресою, що стверджується іпотечним договором від 21 травня 2013 року укладеним між АГ`Райффайзен Банк Аваль" та ТОВ «Остер», посвідченим приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Курановою О.О. та зареєстрованим в реєстрі за № 1390, а також договором про внесення змін до іпотечного договору від 01 червня 2016 року, посвідченим цим же нотаріусом та зареєстрованим в реєстрі за № 1082, про яку вказують боржники, ще додатково іпотекою нерухомого майна, а саме: нежитлової будівлі, офіс та магазин: будівля офісу і магазину літ. «А», яка складається з приміщень: підвал - пр. № 1: №1-№2; І поверх - № 3-№18; ІІ поверх - №19-№33, загальною площею 486,2 кв.м. Відсоток зносу - 5%, матеріал стін - цегла, що розташована за адресою: АДРЕСА_4 та земельної ділянки кадастровий номер :01:043:0001, загальною площею 0,0532 га, що розташована за цією ж адресою, що стверджується іпотечним договором від 17 червня 2013 року, що посвідченим Курановою О.О. приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу та зареєстрований в реєстрі за №1608, а також договорами про внесення змін до нього, посвідченим цим же нотаріусом та зареєстрованим в реєстрі за №1735 від 17 липня 2014 року та за № 973 від 29 квітня 2015 року, про яку боржники замовчують.

ТОВ «ФК Єврокредит» не заперечує, що ним було проведено позасудове погашення боргу в частині шляхом оформлення права власності на іпотечне майно за одним із укладених договорів іпотеки, однак погашення стосувалось лише частини боргу за Генеральним договором №01/Р7-01-04/401 від 21.05.2013 року, в межах суми вартості переоформленого майна, та не є по суті повним погашенням.

Таким чином, стягувач вважає, що зобов`язання, взяті на себе усіма солідарними боржниками у справі № 902/347/19 не можуть бути визнанні такими, що не підлягають виконанню, оскільки не виконанні у повному обсязі.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

За положеннями частини другої ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Статтею 326 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

При цьому держава Україна на своїй території повинна забезпечити реалізацію всіх прав, що випливають з Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, у тому числі й права на справедливий суд.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що стадія виконання судового рішення є частиною правосуддя (рішення у справах "Півень проти України" від 29.06.2004 заява №56849/00, "Горнсбі проти Греції" від 19.03.97).

Існування заборгованості, яка підтверджена остаточним і обов`язковим для виконання судовим рішенням, дає особі, на користь якої таке рішення винесено, підґрунтя для "законного сподівання" на виплату такої заборгованості і становить "майно" цієї особи у зазначеній ст.1 Першого протоколу (рішення Європейського суду з прав людини від 06.10.2011 у справі "Агрокомплекс проти України").

У рішенні від 15.10.2009 Європейський суд з прав людини у справі "Юрій Миколайович Іванов проти України" вказав на те, що відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту ст. 1 Першого протоколу.

Європейський суд з прав людини також наголошував, що виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати.

Відповідно до приписів ст. 328 ГПК України суд, який видав виконавчий документ, може визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Тобто, в межах розгляду саме заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, встановлюється лише наявність чи відсутність чіткого та однозначного факту припинення обов`язку боржника добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, проте, не здійснюється перегляд самого судового рішення, самого спору по суті, встановлених судовим рішенням фактичних обставин справи, в т.ч. і розміру боргу боржника, дослідження доказів, що свідчать про можливу зміну цих обставин, з прийняттям відповідних висновків.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 03.03.2018 у справі №5011-9/15826-2012.

Реєстрація стягувачем права власності на предмет іпотеки а саме: цілісний майновий комплекс, що розташований по АДРЕСА_3 та земельну ділянку кадастровий номер :01:001:0045 площею 3,0663 га для будівництва та обслуговування будівель торгівлі за цією ж адресою за Іпотекодержателем - ТОВ "ФК Єврокредит" не є підставою для визнання судом поруки припиненою в межах розгляду заяв про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню. На переконання суду, дане питання підлягає вирішенню в окремому позовному провадженні.

Таким чином, з урахуванням обставин, які свідчать про наявність спору між сторонами, без вирішення такого спору в порядку позовного провадження виключає можливість задоволення заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню.

Крім того, згідно із частиною п`ятою статті 11 ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

Відповідно до пункту 9 частини другої статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є обов`язковість судових рішень.

Дана стаття Конституції України кореспондується зі ст. 18 ГПК України якою передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Таким чином, положення статті 559 ЦК України стосовно припинення поруки з припиненням забезпеченого нею зобов`язання не може застосовуватися до правовідносин, у яких обов`язок поручителя щодо виконання зобов`язання за основним договором виник з рішення суду, а не лише з договору поруки.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 25.11.2015 у справі № 6-172цс15, та постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного суду від 16.01.2018 у справі № 755/15479/15-ц.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, беручи до уваги те, що відсутні обставини, передбачені законодавством України для визнання наказу таким, що не підлягає виконання, суд вважає подані заяви ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСТЕР" не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 233, 234, 235, 328 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Відмовити ОСОБА_2 в задоволенні заяви б/н від 12.02.2021 (вх. № суду 01-34/1576/21 від 18.02.2021) про визнання наказу від 12 грудня 2019 року на виконання рішення Господарського суду Вінницької області від 19 серпня 2019 року по справі № 902/347/19 за позовом Акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Остер", Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко Ніка", до ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про солідарне стягнення заборгованості в сумі 1 400 000,00 грн. (боржник - ОСОБА_2 ) таким, що не підлягає виконанню.

2. Відмовити ОСОБА_3 в задоволенні заяви б/н від 12.02.2021 (вх. № суду 01-34/1578/21 від 18.02.2021) про визнання наказу від 12 грудня 2019 року на виконання рішення Господарського суду Вінницької області від 19 серпня 2019 року по справі № 902/347/19 за позовом Акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Остер", Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко Ніка", до ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про солідарне стягнення заборгованості в сумі 1 400 000,00 грн. (боржник - ОСОБА_3 ) таким, що не підлягає виконанню.

3. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "ОСТЕР" в задоволенні заяви б/н від 19.02.2021 (вх. № суду 01-34/1660/21 від 22.02.2021) про визнання наказу від 12 грудня 2019 року на виконання рішення Господарського суду Вінницької області від 19 серпня 2019 року по справі № 902/347/19 за позовом Акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Остер", Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко Ніка", до ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про солідарне стягнення заборгованості в сумі 1 400 000,00 грн. (боржник - Товариство з обмеженою відповідальністю "ОСТЕР") таким, що не підлягає виконанню.

4. Згідно з приписами ст. 235 ГПК України ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

5. За приписами п. 23 ч.1 ст.255 ГПК України ухвалу про відмову у визнанні наказу таким, що не підлягає виконанню може бути оскаржено окремо від рішення суду першої інстанції до Північно - західного апеляційного господарського суду.

6. Копію ухвали надіслати учасникам справи рекомендованим листом та на відомі суду адреси електронної пошти: позивачів АТ "Райффайзен Банк Аваль" - ІНФОРМАЦІЯ_3, ТОВ "ФК Єврокредит" - ІНФОРМАЦІЯ_4, відповідачів: ТОВ "ОСТЕР" - ІНФОРМАЦІЯ_5, ТОВ "Еко Ніка" - ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_2 та приватному виконавцю Турському О.В. - ІНФОРМАЦІЯ_7.

Ухвала підписана 16.03.2021.

Суддя Маслій І.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - АТ "Райффайзен Банк Аваль" (вул. Лєскова, 9, м. Київ, 01011)

3 - ТОВ "ОСТЕР" (вул. Володимира Антоновича, буд.7, м. Вінниця, 21001)

4 - ТОВ "Еко Ніка" (вул. 50-річчя Жовтня, 18А, с. Строїнці, Тиврівський район, Вінницька область, 23340)

5 - ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 )

6 - ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 )

7 - ТОВ "ФК Єврокредит" (вул. Саксаганського, буд. 120, оф. 17, м. Київ, 01032)

8 - Приватний виконавець Турський Олександр Віталійович (вул. Визволення, буд. 8, оф. 29, м. Вінниця, 21050)