ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
15.03.2021м. ДніпроСправа № 904/6157/20

за позовом Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі", м. Дніпро
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ніккі", с. Новоолександрівка Дніпропетровської області
про стягнення 861980,76 грн
Суддя Євстигнеєва Н.М.
Секретар судового засідання Чернявська Е.О.
Від позивача: Ластіна Ю.С., адвокат
Від відповідача: не з`явився
У листопаді 2020 року Акціонерне товариство "ДТЕК Дніпровські електромережі" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом, яким просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ніккі" заборгованість у розмірі 861 980,76 грн., з яких: основний борг (авансовий платіж) у розмірі 835 252,67 грн. та неустойка у розмірі 26 728,09 грн.
В позовній заяві позивачем зазначено про те, що розмір витрат на правову допомогу орієнтовно становить 100 000,00грн.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 02.03.2021 позовні вимоги задоволено повністю, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ніккі" на користь Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі" авансовий платіж у розмірі 835 252,67 грн., неустойка у розмірі 26 728,09 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 12 929,71грн.

02.03.2021 представником позивача в судовому засіданні до закінчення судових дебатів у справі було заявлено про розподіл судових витрат по справі.

04 березня 2021 року від Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі" надійшла заява про ухвалення додаткового рішення по справі, яким просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ніккі" витрати на професійну правничу допомогу у сумі 120 000,00 грн., понесені у зв`язку із розглядом справи № 904/6157/20.

Заява подана в межах строків, встановлених ч. 8 ст. 129 ГПК України; позивачем подано до суду докази в підтвердження розміру витрат, які він поніс у зв`язку з розглядом даної справи.

Ухвалою суду від 05.03.2021 заяву призначено до розгляду у судовому засіданні на 15.03.2021.

Відповідач у судове засідання призначене для розгляду заяви не з`явився, явку повноважних представників не забезпечив, про день, час, місце розгляду заяви повідомлявся належним чином.

Згідно з ч.ч.3, 4, 5 ст.244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до ч.4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч.5 ст. 240 ГПК України).

Дослідивши та оцінивши надані позивачем докази у сукупності, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до договору № 5357-ДЕ про надання правової допомоги від 18.09.2020, укладений між Акціонерним товариством "ДТЕК Дніпровські електромережі" (Клієнт) та Адвокатським об`єднанням "Перший Радник" (виконавець) та Додаткової угоди № 9 від 21.09.2020 виконавець зобов`язується надавати Клієнтові правову допомогу щодо належного представництва інтересів Клієнта у справі за позовом Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ніккі" про стягнення 861980,76 грн, а саме:

вивчення нормативно правового регулювання спірних правовідносин, аналіз судової практики з подібних спорів;

розробки загальної стратегії дії щодо захисту інтересів Клієнта, підготовки та систематизації доказової бази;

підготовки та надання процесуальних та інших документів правового характеру (заяв, клопотань, запитів, тощо);

участі у судових засіданнях в суді першої інстанції,

ознайомлення з матеріалами судової справи за потреби.

Відповідно до п. 1.1 договору, в рамках даного договору виконавець зобов`язується надавати клієнтові правову допомогу за окремими письмовими або усними дорученнями останнього.

Зміст, обсяг вартість послуг, що надаються, встановлюються сторонами у додаткових угодах, які є невід`ємною частиною цього договору (пункт 1.2 договору).

Згідно з п. 3.1 договору, приймання передача послуг за цим договором здійснюється сторонами за актами наданих послуг.

Пунктом 4.1 договору, вартість послуг, розмір витрат виконавця та порядок розрахунків погоджується сторонами в додаткових угодах, що є невід`ємною частиною даного договору.

Сторонами домовилися про встановлення погодинного порядку обчислення розміру гонорару адвокатів виконавця (п. 4.2 договору).

Відповідно до п.5.1 договору, цей договір набуває чинності з дати його підписання та діє до 31.12.20, але у будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

Згідно додаткової угоди №9 від 21.09.2020 до договору №№5357-ДЕ від 18.09.2020, сторонами погоджено, що в рамках договору та цієї додаткової угоди виконавець зобов`язується надавати клієнтові послуги з професійної правничої допомоги, щодо належного представництва інтересів клієнта у справі за позовом АТ ДТЕК Дніпровські електромережі до ТОВ Ніккі про стягнення коштів за договором підряду № 8123-ДнОЭ від 25.03.2020 в Господарському суді Дніпропетровської області

Розділом 2 додаткової угоди, визначено, що загальна орієнтовна вартість послуг з надання правничої допомоги, що надається клієнту згідно з цією додатковою угодою складає 100000,00 грн. без ПДВ.

Вартість фактично наданих послуг з надання правової допомоги вираховується шляхом сумування їх погодинної вартості помноженої на кількість годин їх надання, а саме:

вивчення нормативно правового регулювання спірних правовідносин, аналіз судової практики з подібних спорів 10 000,00грн;

розробки загальної стратегії дії щодо захисту інтересів Клієнта, підготовки та систематизації доказової бази 10 000,00грн;

підготовки та надання процесуальних та інших документів правового характеру (заяв, клопотань, запитів, тощо) 10 000,00грн ;

участі у судових засіданнях в суді першої інстанції 10 000,00грн,

ознайомлення з матеріалами судової справи за потреби 10 000,00грн.

Обсяг та вартість фактично наданих послуг визначається сторонами в актах наданих послуг (п.2.2 додаткової угоди).

Згідно з п. 2.4 договору, оплата наданих послуг та компенсація витрат здійснюється клієнтом за фактом їх надання (понесення) відповідно до наданого виконавцем рахунку впродовж 15 календарних днів, з моменту вступу рішення суду в законну силу.

Загальна сума витрат, які має понести позивач у зв`язку з наданням правової допомоги складає 120 000,00грн. (без ПДВ).

Приймання передача послуг за цим договором здійснюється сторонами за актами наданих послуг (п.3.1. договору).

Згідно з актом наданих послуг від 02.03.2021 адвокатом на користь позивача в межах укладеного ними договору були надані наступні послуги:

вивчення нормативно правового регулювання спірних правовідносин, аналіз судової практики з подібних спорів 10 000,00грн;

розробки загальної стратегії дії щодо захисту інтересів Клієнта, підготовки та систематизації доказової бази 10 000,00грн;

підготовки та подання позову 40 000,00грн,

участь у судовому засіданні в суді першої інстанції -03.12.2020 10 000,00грн,

участь у судовому засіданні в суді першої інстанції -23.12.2020 10 000,00грн,

участь у судовому засіданні в суді першої інстанції -18.01.2020 10 000,00грн,

участь у судовому засіданні в суді першої інстанції -11.02.2020 10 000,00грн,

участь у судовому засіданні в суді першої інстанції -02.03.2020 10 000,00грн,

підготовка заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу -10 000,00грн.

Доказом повноважень адвоката на представництво інтересів позивача у справі є: довіреність №505 від 31.03.2020, видана адвокату Ластіній Ю.С.; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю Ластіна Ю.С. № 2057 від 19.10.2009, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю Кучугура Н.В. Серія ДП № 4048 від 17.12.2018, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю Мельник К.О. Серія ДП № 3127 від 05.08.2016; витяги з Єдиного реєстру адвокатів України на підтвердження статусу адвоката Ластіної Ю.С., Кучугури Н.В., Мельник К.О.

За приписами пункту 3 частини першої статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

За змістом статті 123 цього Кодексу судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин першої - третьої статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з частиною четвертою статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 ГПК України).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 ГПК України).

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

За обставинами справи докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу подані позивачем до суду в межах передбаченого законом строку.

Відповідно до частини п`ятої статті 129 Господарського процесуального кодексу України, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Разом з тим, вирішуючи питання стягнення витрат на професійну правничу допомогу суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Право на справедливий суд, передбачене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та положення ст. 4 ГПК України стосовно рівності сторін є гарантією захисту прав, у даному випадку відповідача, від покладення на нього обов`язку відшкодування необґрунтованої вартості послуг адвоката внаслідок різних причин, зокрема, помилки позивача в оцінці вартості таких послуг, отримання і оплата позивачем послуг, що не були необхідні для розгляду даної справи або ж навіть навмисного завищення позивачем та адвокатом вартості таких послуг з метою отримання неправомірної вигоди за рахунок відповідача.

Відповідно до правової позиції, викладеної зокрема у постанові КГС ВС від 08 квітня 2020 року у справі № 922/2685/19, загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 ГПК України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення (п. 22). Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу (п.27.2.)

Таким чином, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи, зокрема, на складність справи, витрачений адвокатом час.

Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема, але не виключно: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.

Оцінюючи обсяг наданих адвокатом послуг та їх вартість, з урахуванням законодавчих критеріїв визначення, суд дійшов висновку про неприйнятність заявленої до стягнення суми з огляду на таке.

За своєю категорією (спірні відносини виникли з договору підряду), ця справа не є складною для адвоката, який за своїм правовим статусом має достатню правову кваліфікацію, а наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Судом здійснено детальний та ретельний аналіз кожної складової наданих адвокатом послуг, що наведений в акті приймання-передачі наданих послуг від 02.03.2021, та встановлено, що обсяг наданих адвокатом послуг підтверджується наявними в матеріалах справи доказами (заявами по суті справи, іншими процесуальними діями, участю у судових засіданнях).

Водночас, суд вважає, що вартість кожної складової послуг адвоката є завищеною, не відповідає принципу співмірності та розумності, є неспіврозмірною з часом, витраченим на їх надання.

Так, не відповідає принципу розумності й співмірності визначена адвокатом вартість таких послуг, як: вивчення нормативно - правового регулювання спірних правовідносин, аналіз судової практики з подібних спорів 10 000,00грн, розробка загальної стратегії дії щодо захисту інтересів Клієнта, підготовка та систематизація доказової бази -10000,00грн. Крім того, зазначені послуги входять до складу такої послуги як підготовка та подання позову, вартість якої складає 40 000,00грн.

Що стосується участі адвоката у судових засіданнях, вартість кожної з яких адвокатом визначена по 10 000,00 грн, то слід зазначити, що підготовчі засідання - 03.12.2020, 23.12.2020, 18.01.2020, 11.02.2020 відбувалися протягом 4 хв, 4хв, 20 хв, 3 хв відповідно, а судове засідання 02.03.2021 27хв. Тож заявлена позивачем до стягнення сума 10 000,00грн. за участь у судовому засіданні не є обгрунтованою.

Підготовка заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу не потребує значних зусиль та часу, тож заявлена сума 10 000,00грн є, вочевидь, завищеною.

Враховуючи викладене, оцінивши витрати позивача з урахуванням всіх аспектів і складності цієї справи, а також час, який міг би витратити адвокат на вивчення матеріалів по справі та підготовку позовної заяви як кваліфікований фахівець, сукупний час, витрачений на опрацювання спірних правовідносин, дійшов висновку про те, що справедливою та співрозмірною є компенсація витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 30 000,00грн.

Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ніккі" (52070, Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, с. Новоолександрівка, вул. Яблунева, буд. 29, ) на користь Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі" (49107, м. Дніпро, шосе Запорізьке, 22, ) витрати на професійну правничу допомогу у сумі 30000 (тридцять тисяч) грн 00 коп., видати наказ.

Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 ГПК України, з урахуванням підпункту 17.5 підпункту 17 пункту 1 розділу XI "Перехідні положення" цього Кодексу.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Додаткове рішення складено 17.03.21

Суддя Н.М. Євстигнеєва