УХВАЛА

м. Київ

17.03.2021Справа № 910/1715/21
Суддя Господарського суду міста Києва Приходько І.В., розглянувши матеріали

позовної заяви УПРАВЛІННЯ БУДІВНИЦТВА, АРХІТЕКТУРИ ТА ЗЕМЛЕКОРИСТУВАННЯ СВЯТОШИНСЬКОЇ РАЙОННОЇ В МІСТІ КИЄВІ ДЕРЖАВНОЇ АДМІНІСТРАЦІЇ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "БЕСТ КОНСТРАКШН"

про стягнення 2 112 346,95 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Управління будівництва, архітектури та землекористування Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "БЕСТ КОНСТРАКШН" про стягнення 2 112 346,95 грн. (з урахуванням уточнень ціни позову) збитків за договором №2310 про здійснення закупівлі за державні кошти від 23.10.2018.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.02.2021 відмовлено у задоволенні клопотання Управління будівництва, архітектури та землекористування Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації про відстрочення сплати судового збору, залишено без руху позовну заяву Управління будівництва, архітектури та землекористування Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації, надано позивачу строк для усунення недоліків, який становить десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, встановлено позивачу спосіб усунення недоліків у позовній заяві шляхом:

- зазначення правильного повного найменування позивача;

- уточнення ціни позову;

- надання доказів оплати судового збору в сумі, обчисленої відповідно до визначеної єдиної ціни позову;

- надання доказів направлення відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів;

- надання належних та допустимих доказів направлення претензій від №833/42 від 06.11.2020 на адресу відповідача.

Зазначена ухвала суду була направлена рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення №593 на адресу Управління будівництва, архітектури та землекористування Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, яка є ідентичної із зазначеною у позовній заяві.

10.03.2021 на адресу суду повернулось рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення з приміткою: «відправлення вручено за довіреністю 26.02.2021».

За таких обставин, останнім днем строку для усунення недоліків позовної заяви було 09.03.2021.

18.02.2021 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання за підписом заступника начальника управління будівництва, архітектури та землекористування Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації.

04.03.2021 до Господарського суду міста Києва надійшла заява про усунення недоліків у справі №910/1715/21, в якій заявник зазначає про усунення недоліків, які слугували підставою для залишення позовної заяви без руху.

Розглянувши заяву про усунення недоліків з доданими до неї документами, суд зазначає наступне.

Суд наголошує на тому, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.02.2021 у даній справі, якою позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу спосіб усунення недоліків позовної заяви, зокрема, шляхом надання доказів оплати судового збору в сумі, обчисленої відповідно до визначеної єдиної ціни позову.

Всупереч наведеному позивачем до заяви про усунення недоліків позовної заяви не додано жодних доказів оплати судового збору. Замість цього, в заяві зазначено, що Управління сплатило судовий збір у розмірі 31 685,20 грн. та 18.02.2021 спрямувало до суду клопотання із долученням оригіналу платіжного доручення.

Так, розглянувши клопотання від 18.02.2021 №107-42-25 з доданими до нього документами, суд зазначає наступне.

Частинами 1, 3 статті 56 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Приписами ст. 237 Цивільного кодексу України визначається поняття та підстави представництва, відповідно до ч.ч. 1, 3 якої представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє; представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Представник від імені особи, яку він представляє, здійснює тільки певні юридичні дії внаслідок повноваження. Наявність у представника повноважень є обов`язковою умовою будь - якого представництва.

Документи, що посвідчують повноваження представників, і порядок їх оформлення визначаються ст. 60 Господарського процесуального кодексу України.

Судом встановлено, що клопотання від 18.02.2021 №107-42-25 від імені позивача підписано заступником начальника управління - Ігорем Шевчуком.

Разом з цим, на підтвердження повноважень Ігоря Шевчука щодо представництва в інтересах позивача надано копію наказу №81-к від 06.12.2019 про призначення Шевчука І.О. на посаду заступника начальника управління - начальника відділу будівництва з 06.12.2019.

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, у розділі «Відомості про осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо: прізвище, ім`я, по батькові, дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи» зазначено, що «Відомості відсутні».

Частинами 1, 3 статті 60 ГПК України встановлено, що повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені, зокрема довіреністю юридичної особи.

Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.

Разом з цим, суд зазначає, що позовна заява, клопотання та заява про усунення недоліків позовної заяви, не містять жодних належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність у Шевчука І.О. достатнього обсягу повноважень з правом подавати та підписувати від імені Управління будівництва, архітектури та землекористування Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації будь-які заяви чи клопотання по суті спору (довіреність юридичної особи, витяг з відповідного реєстру, витяг з установчих документів тощо).

З поданого до позовної заяви Положення про управління будівництва, архітектури та землекористування Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації затвердженого розпорядженням Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації 05.12.2016 №760 (у редакції розпорядження Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації від 23 липня 2018 року №422) так само не вбачається наявність повноважень у заступника начальника управління на підписання та подання до суду клопотань чи заяв від імені позивача.

За таких обставин, у суду відсутні правові підстави вважити, що клопотання від 18.02.2021 №107-42-25 підписано уповноваженою особою, яка має достатній обсяг права на його підписання від імені позивача.

Згідно з ч. 2 ст. 170 Господарського процесуального кодексу України письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником.

Згідно з ч. 4 ст. 170 Господарського процесуального кодексу України, суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Доступ до правосуддя в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню й обмеженню. Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений Господарським процесуальним кодексом України.

Одночасно, суд вважає за необхідне зазначити, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.02.2021 у даній справі встановлено позивачу спосіб усунення недоліків позовної заяви. Крім того позивачу було роз`яснено, що відповідно до ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Всупереч вищенаведеному, на вимогу ухвали суду від 10.02.2021 щодо надання належних доказів оплати судового збору, в клопотанні від 18.02.2021 №107-42-25 міститься квитанція №1-269К від 10.02.2021 щодо здійснення сплати судового збору в розмірі 31 685,20 грн.

Частинами 1, 2 ст. 9 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Судовий збір з позовних заяв, що подаються до Господарського суду міста Києва, сплачується на наступні реквізити: Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030101, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.), Код банку отримувача (МФО) 899998, Рахунок отримувача UA3026001, Код класифікації доходів бюджету 22030101, призначення платежу *; 101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Господарський суд м. Києва (назва суду, де розглядається справа).

За результатами перевірки шляхом використання спеціальних функцій в програмі «Діловодстві спеціалізованого суду» за формою №1 встановлено, що зарахування до спеціального фонду Державного бюджету сплаченої позивачем суми судового збору в розмірі 31 685,20 грн. за квитанцією №1-269К від 10.02.2021, не підтверджується.

З наведених обставин, суд вчинивши дії перед порушенням провадження у справі не встановив факт зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, а позивачем суду не надано доказів зарахування.

Крім того, згідно із вказаною квитанцією, платником судового збору є « ОСОБА_1 ».

Разом з тим, позов до Товариства з обмеженою відповідальністю "БЕСТ КОНСТРАКШН" про стягнення грошових коштів у розмірі 2 112 346,95 грн. заявлений безпосередньо Управлінням будівництва, архітектури та землекористування Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про судовий збір", платниками судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Вказаною нормою Закону встановлюється можливість здійснення оплати судового збору іншою особою, але платником має бути особа, яка звертається до суду, що обумовлено необхідністю дотримання платіжної дисципліни платниками судового збору, недопущення безпідставного повернення коштів з державного бюджету та здійснення правильного розподілу судових витрат між учасниками справи за результатами розгляду справи.

Отже, особи, які сплачують судовий збір, це ті особи, які звертаються до суду або стосовно яких ухвалене судове рішення.

Платник - особа, з рахунку якої ініціюється переказ коштів або яка ініціює переказ шляхом подання до банку або іншої установи - члена платіжної системи документа на переказ готівки разом з відповідною сумою коштів.

Отже, особи, які сплачують судовий збір, це ті особи, які звертаються до суду або стосовно яких ухвалене судове рішення.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в ухвалах від 17.01.2019 у справі №922/4734/16, від 23.05.2019 у справі №911/840/18.

Однак, на підтвердження сплати судового збору додано квитанцію №1-269К від 10.02.2021 про сплату судового збору на суму 31 685,20 грн., з якої вбачається, що судовий збір сплачено « ОСОБА_1 », а не позивачем - Управлінням будівництва, архітектури та землекористування Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації.

Оскільки, в силу приписів Закону України "Про судовий збір", платником судового збору за подання позову має бути особа, яка звертається до суду з відповідним позовом, а згідно із квитанцією №1-269К від 10.02.2021 платником виступає не позивач за позовом про стягнення 2 112 346,95 грн., то суд дійшов висновку, що надана суду квитанція, з якої вбачається, що судовий збір сплачено « ОСОБА_1 », не може вважатись належним доказом сплати судового збору за подання позовної заяви Управлінням будівництва, архітектури та землекористування Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації до Господарського суду міста Києва. Наведені обставини так само унеможливлюють здійснення достовірної перевірки зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, тоді як позивачем суду не надано суду належних доказів такого зарахування.

Таким чином, усунення позивачем лише частини недоліків, не може вважатись усуненням недоліків у розумінні ст.ст. 174, 176 Господарського процесуального кодексу України, оскільки такі недоліки повинні бути усунуті в повному обсязі.

Згідно з ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

На підставі наведених приписів процесуального законодавства, з огляду на невиконання позивачем вимог ухвали суду щодо усунення недоліків позовної заяви, відповідна заява вважається неподаною і підлягає поверненню особі, що звернулася із позовною заявою.

Водночас, суд звертає увагу, що відповідно до частини 8 статті 174 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Так, з урахуванням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, правова конструкція статті 174 Господарського процесуального кодексу України дає можливість стороні розраховувати на захист своїх прав та доступ до правосуддя, незважаючи на порушення при подані позовної заяви, що стали підставою для її повернення, через передбачену законом процесуальну можливість повторного подання позовної заяви після усунення допущеного порушення.

Керуючись ст. ст. 170, 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва,-

УХВАЛИВ:

1. Повернути позовну заяву і додані до неї документи (оригінали) заявнику.

2. Повернути клопотання від 18.02.2021 №107-42-25 з доданими до нього документами заявнику без розгляду.

Дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в порядку та строки встановлені ст.ст. 255, 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя І.В. Приходько