ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

м. Суми

09.03.2021 Справа № 3/96-10

Господарський суд Сумської області у складі судді Заєць С.В., розглянувши заяву від 03.02.2021 № 4612 (вх. № 776к від 10.02.2021) Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Вест" про видачу дублікату судового наказу № 3/96-10 та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у справі № 3/96-10

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Вест" м. Київ

до відповідачі: 1. Фізична особа-підприємець Плахотного Миколи Івановича,

м. Суми,

2. Приватного підприємства "Октан", м. Суми

3. Товариства з обмеженою відповідальністю

"Сумикомбікорм",м. Суми,

4.Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірми

"Косівщинська" с. Косівщина, Сумський район, Сумська область,

5. Малого приватного підприємства "Бірюза", м. Суми,

про стягнення 122 490 грн. 69 коп.

За участю представників сторін:

від позивача (заявника) не прибув;

від відповідача - не прибув,

при секретарі судового засідання Гордієнко Ж.М.

УСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Сумської області від 05.10.2010 у справі № 3/96-10 позовні вимоги задоволено частково: 1. стягнуто в солідарному порядку з фізичної особи-підприємця Плахотного Миколи Івановича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) та Малого приватного підприємства "Бірюза" (м. Суми, вул. Терезова, буд.2/11; ідентифікаційний код 14019173) на користь Публічного акціонерного товариства "Банк Форум" в особі Сумської філії Публічного акціонерного товариства "Банк Форум" (30021, м. Суми, вул. Петропавлівська, 123 ; ) суму заборгованості в по кредиту розмірі 31944,89 грн.; 2. стягнуто з фізичної особи-підприємця Плахотного Миколи Івановича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства "Банк Форум" в особі Сумської філії Публічного акціонерного товариства "Банк Форум" (30021, м. Суми, вул. Петропавлівська, 123 ; ) суму заборгованості по кредиту в розмірі 60 346,11 грн., суму строкової заборгованості по процентам в розмірі 2 095,84 грн., пеню по кредиту в розмірі 4 695,03 грн., пеню по процентам в розмірі 121,18 грн., суми за зворотній викуп прав вимоги в розмірі 600,00 грн., витрати по сплаті держаного мита в розмірі 1 224,91 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 236,00 грн.; 3. в іншій частині позовних вимог відмовлено.

21.10.2010 на виконання рішення Господарського суду Сумської області від 05.10.2010 було видано відповідні накази.

Ухвалою суду від 05.11.2020 замінено стягувача Публічне акціонерне товариство "Банк Форум" (02100, м. Київ, бульвар Верховної Ради, 7, код 21574573) на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" (04080, м. Київ, вул. Олексія Терьохіна, буд. 8А, офіс 111, ) у справі № 3/96-10 за позовом Публічного акціонерного товариства "Банк Форум" до відповідачів, якими є: Фізична особа-підприємець Плахотник Микола Іванович, Мале приватне підприємство "Бірюза", про стягнення заборгованості за кредитним договором № 0012/08/17/-FA.

10.02.2021 Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" надано до суду заяву від 03.02.2021 № 4612 (вх. № 776к від 10.02.2021) про видачу дублікату судового наказу № 3/96-10 та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Ухвалою суду від 12.02.2021 призначено розгляд заяви на 22.02.2021, 12:30.

Ухвалою суду від 22.02.2021 відкладено розгляд заяви на 09.03.2021, 12:30.

Представники сторін в судове засідання 09.03.2021 не прибули про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Розглядаючи дану заяву суд керується наступним:

В обґрунтування поданої заяви стягував (заявник) зазначає, що після купівлі частини кредитного портфелю, що складається із прав вимоги за кредитними договорами, виникла необхідність у передачі від ПАТ «БАНК ФОРУМ» до ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» оригіналів кредитних справ клієнтів (боржників), що у свою чергу є довготривалою процедурою, яка включає в себе, поміж іншого, процедуру звірки за Актами прийому - передачі переданої документації, виявлення наявності чи відсутності оригіналів відповідних документів, у т.ч. оригіналів виконавчих листів та аналіз строку на їх пред`явлення, що також стало однією з підстав пропуску строків на пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Також, у зв`язку із перебуванням ПАТ «БАНК ФОРУМ» на стадії ліквідації, кадрових змін, а саме скорочення штатів та звільнення працівників відділу повернення проблемної заборгованості виникла необхідність передачі документів до інших структурних підрозділів та продажу частини кредитного портфелю через електронний майданчик (електронну торгову систему РгоZогго), через що було пропущено строки на пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Окрім цього зазначає, згідно даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень з відкритим доступом на сайті: asvpweb.minjust.gov.ua, за параметрами пошуку за прізвищем, ім`ям та по батькові боржників фізичної особи-підприємця Плахотного Миколи Івановича, малого приватного підприємства «Бірюза» - відкриті виконавчі провадження відсутні, що підтверджує факт відсутності на виконанні у будь-якому відділі держаної виконавчої служби чи приватного виконавця виконавчих листів про стягнення заборгованості з фізичної особи-підприємця Плахотного Миколи Івановича, малого приватного підприємства «Бірюза».

Згідно статті 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до статті 326 Господарського процесуального кодексу України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України.

Відповідно до вимог частини першої статті 327 Господарського процесуального кодексу України, виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Частина третя статті 327 Господарського процесуального кодексу України визначає, що наказ є виконавчим документом.

Відповідно до частини 6 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження», стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ст. 329 Господарського процесуального кодексу України, у разі пропуску строку для пред`явлення наказу до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, і розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їхня неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк.

Враховуючи вищевикладене, суд визнає поважними причини пропуску строку пред`явлення до виконання наказів Господарського суду Сумської області від 21.10.2010 у справі № 3/96-10 та задовольняє заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Вест" в частині поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Щодо визначення нового строку для пред`явлення наказу до виконання суд враховує приписи частини 1 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження», якою передбачено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання суд постановляє ухвалу (частина 3 статті 329 ГПК України).

Щодо видачі дубліката виконавчих документів суд керується наступним:

Відповідно до Розділу XI Перехідних положень ГПК України, а саме у пп. 19.4, визначено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

Конституцією України (ч.5 ст.124) закріплено те, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України, Розділ VI ЦПК України закріплює процесуальний порядок вирішення судами питань, пов`язаних з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб).

Відповідно до Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки; усі суб`єкти права власності рівні перед законом; захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу; права і свободи людини і громадянина захищаються судом; судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій її території; обов`язковість рішень суду є однією з основних засад судочинства (ч. 4 ст. 13, ч. 1 ст. 17, ч. 1 ст. 55, ч. 5 ст. 124, п. 9 ч. З ст. 129).

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт З мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012), а також Рішення від 26.червня 2013 року, № 5-рп/2013.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Шмалько проти України» від 20 липня 2004 року зазначено, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (п. 43).

Таким чином, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Стаття 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод гарантує кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і неупередженим судом. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін.

Також, при вирішенні судових справ, суд застосовує Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Надмірний формалізм у трактуванні національного процесуального законодавства, згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, визнається ним неправомірним обмеженням права на доступ до суду (як елементу права на справедливий суд згідно зі ст.6 Конвенції).

Так у справі «Делькур проти Бельгії» (рішення від 17 січня 1970 року, скарга №2689/95) Європейський суд з прав людини зазначив, що у демократичному суспільстві у світі розуміння Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення ст.6 не відповідало б меті та призначенню цього положення.

Водночас у справі «Беллет проти Франції» (рішення від 04 грудня 1995 року, серія А №333-Б) Європейський суд з прав людини зазначив, що ст.6 параграфу І Конвенції містить гарантії справедливого судочинства одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу до суду наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективний, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Згідно висновків, викладених в рішеннях Європейського суду з прав людини, суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду («Perez de Raela Cavaniles v. Spain», «Beles and others v. the Czech Republic», «RTBF v. Belgium»),

Також згідно рішення Європейського суду з прав людини не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним але і реальним (рішення суду у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).

У рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13 січня 2000 року Європейський суд з прав людини вказав, надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавляє заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням п.1 ст.6 Конвенції.

Отже, як свідчить позиція Європейського Суду з прав людини, надмірний формалізм суперечить принципу верховенства права, завданням судочинства та порушує, гарантоване п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, право на доступ до суду.

В свою чергу суд зазначає, що видача стягувану - Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» дублікату виконавчого листа (судового наказу) жодним чином не порушує права фізичної особи-підприємця Плахотного Миколи Івановича, малого приватного підприємства «Бірюза» та не покладає на них будь - яких додаткових зобов`язань, оскільки згідно чинного законодавства дублікат виконавчого документу має повністю відтворювати втрачений виконавчий лист, у тому числі містити й дату його видачі.

В зв`язку з вищезазначеним суд приходить до висновку про обгрунтуваність заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» щодо видачі дублікатів виконавчих документів у справі та задоволення зазначеної заяви в повному обсязі.

Керуючись ст. 234, 235, 254, 255, 329 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» від 03.02.2021 № 4612 (вх. № 776к від 10.02.2021) про видачу дублікату судового наказу та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання у справі № 3/96-10.

2. Поновити строк для пред`явлення виконавчих документів (наказів) від 21.10.2010 у справі № 3/96-10 про стягнення заборгованості за кредитним договором з фізичної особи-підприємця Плахотного Миколи Івановича, малого приватного підприємства "Бірюза».

3. Визначити строк для пред`явлення наказів Господарського суду Сумської області від 21.10.2010 до виконання з 10.03.2021 по 10.03.2024.

4.Видати дублікати наказів від 21.10.2010 у справі № 3/96-10.

5. Ухвала набирає законної сили у порядку встановленому частиною 2 ст. 235 ГПК України - 10.03.2021 та може бути оскаржена в апеляційному порядку (п.19.4 Перехідних Положень ГПК України) протягом строків, встановлених ст. 256 ГПК України.

Повний текст ухвали складено та підписано суддею 10.03.2021.

Суддя С.В. Заєць