ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"04" березня 2021 р.м. Одеса Справа № 916/3264/20

Господарський суд Одеської області у складі судді Смелянець Г.Є.,

при секретарі судового засідання Панченко Н.В.

розглянувши у судовому засіданні справу № 916/3264/20

за позовом Державного закладу "Спеціалізований (спеціальний) клінічний санаторій імені В.П.Чкалова" Міністерства охорони здоров`я України

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРІМ СЕРВІС"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Міністерство охорони здоров`я України.

про зобов`язання повернути приміщення шляхом виселення

за участю представників:

від позивача: Дергачева А.В. довіреність №5 від 22.01.2021р.;

від відповідача: Рибак А.В. ордер серія ВН №1020335 від 15.12.2020р.;

від третьої особи: Яковенко О.М. /самопредставницво/ (приймала участь у режимі відеоконференції у приміщенні Вищого антикорупційного суду).

В С Т А Н О В И В:

Державний заклад "Спеціалізований (спеціальний) клінічний санаторій імені В.П.Чкалова" Міністерства охорони здоров`я України звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРІМ СЕРВІС" з позовом, в якому просить суд зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРІМ СЕРВІС" повернути державні нежитлові приміщення шляхом виселення з нежитлового приміщення, кам`яна двоповерхова будівля загальною площею 875,7 кв.м. (інвентарний номер 10310011 Дача Маразлі 1880 року забудови) за адресою: м. Одеса, Французький бульвар, 85, балансоутримувачу Державному закладу "Спеціалізований (спеціальний) клінічний санаторій імені В.П.Чкалова" Міністерства охорони здоров`я України.

Позовні вимоги обґрунтовані посиланнями на те, що термін дії договору оренди від 01.06.1992р. закінчився 31.05.2017р., та жодних додаткових угод між Державним закладом "Спеціалізований (спеціальний) клінічний санаторій імені В.П.Чкалова" Міністерства охорони здоров`я України та Товариством з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРІМ СЕРВІС" про продовження терміну дії договору, укладено не було. ТОВ "ІНТЕРІМ СЕРВІС" й надалі продовжує безпідставно використовувати займане ним приміщення.

18.11.2020р. Господарським судом Одеської області постановлено ухвалу, якою позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

У відзиві на позовну заяву за вх.№33539/20 від 16.12.2020р. відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки викладені у позовній заяві обставини не відповідають дійсності, доводи позивача суперечать нормам чинного законодавства України та сталої судової практики, а позовні вимоги спрямовані на порушення законних прав та інтересів ТОВ "ІНТЕРІМ СЕРВІС".

Відповідач вважає, що договір оренди від 01.06.1992р., укладений між ТОВ «Інтерім Сервіс» і Державним закладом "Спеціалізований (спеціальний) клінічний санаторій імені В.П.Чкалова" Міністерства охорони здоров`я України продовжений на той самий термін - 25 років тобто до 31.05.2042р. і на тих самих умовах, які були передбачені договором та нормами чинного законодавства, оскільки лист відповідача про припинення договору оренди №15/01 від 09.02.2017р. ТОВ «Інтерім Сервіс» ніколи не отримував. На копії наданого відповідачем листа № 15/01 від 09.02.2017р. адресованого Директору TOB «ІНТЕРІМ-СЕРВІС» наявна відмітка «Получил підпис ОСОБА_1 10.02.17 р.», ініціали отримувача не зазначено. У ТОВ «Інтерім Сервіс» працював ОСОБА_1 , менеджером з інформації та був звільнений 02.09.2016р. за власним бажанням на підставі Заяви від 19.08.2016р. та Наказу № 12ок від 02.09.2016р. Також, ОСОБА_1 не був уповноваженою особою отримувати листи для ТОВ «Інтерім Сервіс». Таким чином, на думку відповідача, сам лист № 15/01 від 09.02.2017р. не є підтвердженням надсилання повідомлення про припинення дії договору в порядку ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", оскільки такий лист не було направлено на адресу позивача, а також не було отримано ТОВ «Інтерім Сервіс».

Також рішенням господарського суду Одеської області від 30.10.2020р. по справі №916/290/20 у задоволенні позовних вимог було відмовлено. Вирішуючи по суті вказану справу, суд вказав наступне: «Положеннями Закону України «Про оренду державного та комунального майна» від 10.04.92 р. N 2269-ХІІ обов`язок щодо отримання згоди органу, уповноваженого управляти майном, покладений на орендодавця за договором оренди. Між тим, позивачем висуваються вимоги щодо зобов`язання відповідача, який має статус орендаря в договірних відносинах, погодити договір оренди від 01.06.1992р. та додаткові угоди до нього з регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській області. Більш того, суд зазначає, що узгодження договору оренди державного нерухомого майна передувало укладанню самого договору, в той час як недодержання будь-яких вимог діючого на момент його укладення законодавства є підставою для визнання договору недійсним. При цьому, як зазначалося по тексту рішення вище, вимоги про визнання недійсним договору оренди від 01.06.1992р. та додаткових угод до нього учасниками процесу не заявлялися. Крім того, жодного правового обґрунтування законності та правомірності заявлених до ТОВ "Інтерім Сервіс" позовних вимог про зобов`язання відповідача погодити з регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській області договір оренди від 01.06.1992р. та додаткові угоди до нього №1 від 05.07.1994р. та №2 від 05.08.1997р. позивачем суду надано не було.»

Таким чином відповідач вважає, що суд визнав, що погодження договору оренди покладається на Орендодавця на момент, що передує укладанню договору оренди, а не в момент безпосередньої дії договору оренди. Також Рішенням господарського суду Одеської області від 30 жовтня 2020р. по справі №916/290/20 у задоволенні позовних вимог ТОВ «Інтерім Сервіс» про зобов`язання продовжити дію договору оренди було відмовлено. Вирішуючи по суті вказану справу, суд вказав наступне: «З урахуванням вказаного та відсутності як доказів належного надсилання орендарю заяви орендодавця так і доказів її отримання орендарем, суд приходить до висновку, що договір оренди від 01.06.1992 року в силу статті 764 ЦК України, так і за приписами частини другої статті 17 Закону № 2269-XII був продовжений сторонами в силу закону, а не за власною ініціативою в порядку частини третьої статті 17 Закону № 2269-XII, як стверджує позивач, та про що просить суд в позовній заяві.»

«Враховуючи вищенаведене та висновок суду про пролонгацію спірного договору оренди на той самий строк і на тих самих умовах, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерім Сервіс" про зобов`язання продовжити дію договору оренди від 01.06.1992р. шляхом укладання договору про внесення змін до спірного договору оренди на той самий строк і на тих самих умовах не підлягають задоволенню.» Отже, суд визнав, що укладений між ТОВ «Інтерім Сервіс» та Санаторієм було продовжено в силу закону на той самий строк і на тих самих умовах.

У відповіді на відзив за вх.№34638/20 від 28.12.2020р. позивачем зазначено, що Державний заклад "Спеціалізований (спеціальний) клінічний санаторій імені В.П.Чкалова" Міністерства охорони здоров`я України 09.02.2017р. своєчасно направив директору ТОВ "Інтерім Сервіс" лист за вих. № 15/01 про припинення терміну дії договору оренди від 01.06.1992 року і вказаний лист отримано позивачем 10.02.2017р. Також, відповідачу роз`яснялося, що при наявності бажання ТОВ «Інтерім Сервіс» взяти в оренду дане приміщення, необхідно керуватися Законом України «Про оренду державного та комунального майна» ст.9 та звернутися з проханням до Регіонального відділення Фонду Державного майна в Одеській області, а також було повідомлено, що на 01.02.2017р. ТОВ «Інтерім Сервіс» мав заборгованість по сплаті орендної плати в сумі 74942,24 грн. В листі також роз`яснено, що майно санаторію не є його власністю і санаторій на даний час не може бути його орендодавцем, а лише Регіональне відділення Фонду державного майна в Одеській області у відповідності з положеннями ст. 9 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» може бути орендодавцем такого державного майна. Оскільки відповідач на лист не відповів, було направлено запит від 13.06.2017р. за № 07-05.-02890 до Міністерства охорони здоров`я України з проханням надати свої висновки щодо продовження дії договору оренди з ТОВ «Інтерім Сервіс».

Також, позивач зазначає, що Міністерство охорони здоров`я України листами від 14.08.2017р. № 10.4-12/475/55/272-17/21727 та від 13.04.2018р. № 10.4-12/310/9561 не погодило продовження дії договору оренди у зв`язку з невірно зазначеною площею, яка планується до передачі в оренду та не зверненням до Регіонального відділення Фонду державного майна в Одеській області а також вказало про нездійснення оцінки майна, що орендується ТОВ «Інтерім Сервіс», у відповідності з положеннями ст. 11 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» є державною власністю, в своїй діяльності підзвітний Міністерству охорони здоров`я України.

Позивач зазначає, що 22.04.2019р. № 90/01 відповідача вдруге повідомлено про необхідність звільнення приміщення, та передати по акту балансоутримувачу. Також, 19.09.2019р. № 316/01 знову відповідача повідомлено, про те що, ще 09.02.2017р. за № 15/01 був направлений лист про розірвання договору з вимогою звільнити займане приміщення, або укласти договір оренди, керуючись Законом України «Про оренду державного та комунального майна.

30.04.2020р. за № 01/05/144 Державний заклад «Спеціалізований (спеціальний) клінічний санаторій ім. В.ГІ.Чкалова» Міністерства охорони здоров`я України звернувся до ТОВ «Інтерім Сервіс» з листом - вимогою щодо звільнення безпідставно займаного державного майна. В листі-вимоги вказувалось, що на підставі запиту Департаменту культури, національностей, релігій та охорони об`єктів культурної спадщини обласної державної адміністрації №01-07/1188 від 07.03.2020р. щодо проведення обстеження будівлі-пам`ятки Дачі Маразлі 1880 року забудови і перевірки стану виконання охоронного Договору від 26.06.2017р. №04-02/1640 сп., проведено обстеження, яким встановлено, що ТОВ «Інтерім Сервіс» безпідставно використовує приміщення будівлі-пам`ятки Дачі Маразлі, загальною площею 875,7 кв.м., яка споруджена у 1880 році за проектом архітектора Ф.В.Гонсіоровського . Вказана будівля прийнята під охорону держави рішенням від 27.12.1991 №580 як пам`ятка містобудування та архітектури місцевого значення, розташована за адресою: м. Одеса, Французький бульвар. 85 та знаходиться на балансі ДЗ «ССКС ім. В.П.Чкалова» МОЗ України. За висновками комісії будівля-пам`ятка Дача Маразлі 1880 року забудови знаходиться у незадовільному стані та використовується частково як житло, що є порушенням п. 6 та п. 1 охоронного Договору від 26.06.2017р. №04-02/1640 сп.

Позивач також зазначив, що 02.07.2020р. за №01-05/196 на адресу відповідача направляється лист в якому знову повідомляється, що ТОВ «Інтерім Сервіс» перебуваючи без будь-яких підстав в будівлі - пам`ятки Дача Маразлі 1880 року забудови почали проводити внутрішні будівельні роботи без узгодження з адміністрацією санаторію та без дозволу департаменту культури, національностей, релігій та охорони спадщини Одеської обласної державної адміністрації та вимагали, негайно припинити внутрішні будівельні роботи та звільнити приміщення будівлі- пам`ятки Дача Маразлі 1880 року забудови.

У підготовчому засіданні 28.12.2020р. судом постановлено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання, та якою задоволено заяву позивача про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору за вх.№34252/20 від 22.12.2020р. та заяву Міністерства охорони здоров`я України про залучення в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача за вх.№34650/20 від 28.12.2020р. та Міністерство охорони здоров`я України залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, із встановленням МОЗ України строку на подання до суду письмових пояснень щодо позову протягом 10 днів. Також у підготовчому засіданні судом постановлено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання про продовження строку підготовчого провадження на 30 днів та відкладення підготовчого засідання на 01.02.2021р. о 15:30, із викликом учасників справи у підготовче засідання, про що третю особу повідомлено в порядку ст. 120 ГПК України шляхом надіслання відповідної ухвали.

У запереченнях на відповідь на відзив вх.№408/21 від 11.01.2021р. відповідач зазначає, що відповідно до умов договору оренди від 01.06.199р. в користування Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерім-сервіс» були передані нежилі будівлі, за адресою: м. Одеса, Французький бульвар, 85, строком на 25 років, які знаходиться на балансі Державного закладу «Спеціалізований (спеціальний) клінічний санаторій імені В.П. Чкалова» Міністерства охорони здоров`я України, та вказаний Договір оренди від 01.06.1992р. було укладено сторонами строком на 25 років, отже зазначений строк закінчувався 31.05.2017р.

Після закінчення строку оренди за Договором оренди від 01.06.1992р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтерім-сервіс» продовжувало користуватися об`єктом оренди, при цьому Державний заклад «Спеціалізований (спеціальний) клінічний санаторій імені В.П. Чкалова» виставляв рахунки на оплату оренди, приймав від ТОВ «Інтерім- сервіс» орендну плату та підписував акти наданих послуг.

Отже, на думку відповідача, такі дії відповідача свідчать про те, що він не заперечував проти продовження дії спірного договору оренди після 31.05.2017р. та фактично вчиняв дії щодо його виконання. Станом на теперішній час, відповідач продовжує користуватись об`єктом оренди та сплачує належним чином оренду плату у повному обсязі.

Також відповідач вказує, що не отримував лист позивача про припинення дії договору оренди №15/01 від 09.02.2017р., з відміткою « Получил ОСОБА_1 , 10.02.17г. підпис», оскільки єдиною особою, яка працювала в ТОВ «Інтерім Сервіс» з прізвищем « ОСОБА_1 » був ОСОБА_1 , який працював у ТОВ «Інтерім Сервіс» менеджером з інформації та був звільнений 02.09.2016р. за власним бажанням на підставі заяви від 19.08.2016 р. та Наказу № 12ок від 02.09.2016р, а також ОСОБА_1 , не був уповноваженою особою отримувати листи для ТОВ «Інтерім Сервіс».

Таким чином на думку відповідача, лист № 15/01 від 09.02.2017р. не є підтвердженням надсилання повідомлення про припинення дії договору в порядку ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", оскільки такий лист не було направлено на адресу позивача рекомендованим листом з описом вкладення, а також не було отримано належним представником ТОВ «Інтерім Сервіс». Відповідач, вважає, що договір оренди від 01.06.1992р. укладений між позивачем та відповідачем продовжено на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором, та нормами чинного законодавства не вимагається обов`язкового укладення нового договору або внесення змін до нього.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 01.02.2021р. виправлено описку, яка допущена в ухвалах Господарського суду Одеської області від 28.12.2020р. у справі №916/3264/20, шляхом зазначення, що Міністерство охорони здоров`я України є третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача.

У підготовчому засіданні 01.02.2021р. судом постановлено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання, та якою закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті на 18.02.2021р. об 11:00, із викликом учасників справи у судове засідання, про що представника третьої особи повідомлено під час відеоконференції, та представників позивача та відповідача повідомлено під розписку.

15.02.2021р. за вх.№4242/21 Господарським судом Одеської області одержано заяву, в якій Міністерство охорони здоров`я України просить суд задовольнити позовну заяву Державного заклад "Спеціалізований (спеціальний) клінічний санаторій імені В.П.Чкалова" Міністерства охорони здоров`я України, оскільки на думку третьої особи, дія договору оренди нежитлової будівлі санаторію за адресою м. Одеса. Французький бульвар. 85 сплинула 31 травня 2017р.

09.02.2017р. позивачем було направлено лист № 15/01 до відповідача про припинення дії договору оренди. Отже, орендодавцем було дотримано вимоги законодавства і дія договору припинена.

Також, третя особа зазначає, що на момент закінчення договору оренди (2017 рік) продовження правовідносин стосовно оренди державного майна можливе виключно в порядку визначеному ст. 9 Закону України "Про оренду державного та комунального майна". З метою дотримання норм законодавства, МОЗ України рекомендував відповідачу звернутися до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській області для укладення договору оренди у відповідності до чинного законодавства. Таким чином, відповідач самостійно не скористався наданими правами та не уклав договір оренди державного майна у порядку визначеному Законом № 2269- XII.

Крім того, Міністерство охорони здоров`я України, звертає увагу, що порядок продовження дії договору регулюється статтею 18 Закону та пунктами 134-152 Порядку. Відповідно до зазначеної статті продовження договорів оренди здійснюється за результатами проведення аукціону, крім випадків, передбачених, ч. 2 цієї статті. Рішення про продовження договору оренди державного майна, передбаченого ч. 2 цієї статті на етапі, і рішення про відмову у продовженні договору оренди державного майна приймаються орендодавцем. Порядок, який легалізує положення закону про оренду і встановлює нові правила оренди для всіх чинних і потенційних орендарів, містить аналогічну норму (пункт 134 Порядку). Отже, на думку третьої особи за даних обставин справи, законодавство України виключає можливість пролонгації договору. Також, автоматичне продовжений дії договору призведе до недоотримання коштів державним бюджетом України та суперечить зазначеним нормативним актам.

Також, третя особа вважає, що договір не посвідчений нотаріально, та він є таким, що не відповідає чинному законодавству України.

Третя особа зазначає, що рішенням Господарського суду Одеської області від 30.10.2020р. у справі №916/290/20, яке набрало законної сили у задоволенні позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерім Сервіс" до державного закладу "Спеціалізований (спеціальний) клінічний санаторій імені В.П. Чкалова" Міністерства охорони здоров`я України, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Міністерства охорони здоров`я України, Департаменту культури, національностей, релігій та охорони об`єктів культурної спадщини Одеської обласної державної адміністрації, Фонду державного майна України про зобов`язання продовжити дію договору оренди - відмовлено у повному обсязі та зазначено, що «Станом на момент судового розгляду, питання передачі в оренду манна, що перебуває в державній власності регулюється Цивільним кодексом України. Господарським кодексом України. Законом України "Про оренду державного тa комунального майна" від 03 жовтня 2019 року № 157-IX і Порядком передачі в оренду державного та комунального майна, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 3 червня 2020 року № 483.

Положеннями ч. 2 Прикінцевих та перехідних Положень Закону України "Про оренду державного та комунального майна" від 03 жовтня 2019 року № 157-IX визначено, що договори оренди державного або комунального майна, укладені до набрання чинності цим Законом, продовжуються в порядку, передбаченому законодавством, яке діяло до дата набрання чинності цим Законом, до дати, яка наступить раніше: набрання чинності рішенням Кабінету Міністрів України чи рішенням представницького органу місцевого самоврядування (щодо договорів оренди комунального майна, розташованого в мелісах відповідної територіальної громади), передбаченим абзацом п 'ятим частини другої статті 18 цього Закону, або 1 липня 2020 року.

Після настання однієї з дат, яка відповідно до цього пункту наступить раніше, але у будь-якому випадку не раніше дня введення в дію цього Закону, договори оренди продовжуються в порядку, визначеному цим Законом.

Договори оренди державного та комунального майна, укладені до набрання чинності цим Законом, зберігають свою чинність та продовжують діяти до моменту закінчення строку, на який вони були укладені

Крім того, згідно положень ч. 2 cт. 4 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» від 03 жовтня 2019 року № 157- IX, який є чинним станом на момент розгляду справи судом, та згідно cт. 5 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» № 2269-ХII в редакції, що діяла станом на момент закінчення строку дії договору оренди, орендодавцем спірного майна є Регіональне відділення Фонду державного майна України. »

При цьому, третя особа зазначає, що договір оренди нежитлової будівлі санаторію за адресою м. Одеса. Французький бульвар. 85 був укладений відповідно до законодавства, яке діяло у 1992 році. Дія договору оренди, укладеного на 25 років, сплила 31 травня 2017 року.

Позовна заява подана після настання 01.07.2020 року. Таким чином, на думку третьої особи відповідач безпідставно користується приміщенням.

У судовому засіданні 18.02.2021р., за участю представників позивача та третьої особи, судом постановлено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання, та якою оголошено перерву у судовому засіданні щодо розгляду справи по суті до 04.03.2021р. о 10:00, із викликом учасників справи у судове засідання, про що відповідача повідомлено в порядку ст. 120 ГПК України шляхом надіслання відповідної ухвали.

На підставі ст. 240 ГПК України у судовому засіданні 04.03.2021р. за участю представників позивача, відповідача та третьої особи, яке проведено в режимі відеоконференції у приміщенні Вищого антикорупційного суду, судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Обставини справи встановлені судом на підставі поданих учасниками справи доказів та заяв по суті справи.

01.06.1992 року між Акціонерним товариством "Галаксі" (орендар) та Санаторієм імені В.П. Чкалова Міністерства охорони здоров`я України (після внесення змін до статуту - Державний заклад "Спеціалізований (спеціальний) клінічний санаторій імені В.П. Чкалова" Міністерства охорони здоров`я України, орендодавець) був укладений договір оренди, відповідно до умов якого було передано у користування кам`яну двоповерхову нежитлову будівлю загальною площею 642 кв.м., яка знаходиться на балансі санаторію, за адресою: м. Одеса, Французький бульвар, 85, строком на 25 років.

Відповідно до п. 7 Договору оренди при відсутності заяв однієї зі сторін за три місяці до закінчення строку його дії про розірвання договору, договір вважається пролонгованим на невизначений строк.

05.07.1994 року між АТ "Галаксі", Дочірньою фірмою "Укренерджі" та Санаторієм імені В.П. Чкалова Міністерства охорони здоров`я України було укладено угоду № 1 про заміну сторони в договорі оренди, відповідно до якої всі права та обов`язки орендаря об`єкту за адресою: м. Одеса, Французький бульвар, 85, були передані Дочірній фірмі "Укренерджі".

05.08.1997 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Інтерім Сервіс" Дочірньою фірмою "Укренерджі" та Санаторієм імені В.П. Чкалова Міністерства охорони здоров`я України було укладено угоду № 2 про заміну сторони в договорі оренди, відповідно до якої всі права та обов`язки орендаря об`єкту за адресою: м. Одеса, Французький бульвар, 85, були передані ТОВ "Інтерім Сервіс".

26.03.2007 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Інтерім Сервіс" та Клінічним санаторієм імені В.П. Чкалова м. Одеса Міністерства охорони здоров`я України був укладений Договір про внесення змін до договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 01.06.1992 р., відповідно до якого зокрема, пункт 1 договору оренди викладено в такій редакції:

"1. Орендодавець здав, а орендар прийняв в орендоване користування на 25 років нежилу будівлю, яка знаходиться на балансі санаторію та розташована за адресою: м. Одеса-84, Французький бульвар, 85, балансова вартість складає 189000крб., кам`яна двоповерхова будівля, площею 735,5 кв.м,, з правом викупу.

Мета використання об`єкта: розміщення офісу підприємства".

Також погоджено пункт 3 договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 01.06.1992р., викласти в такій редакції: "Орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна, затвердженої Постановою КМУ від 04.10.1995 р. № 786 (зі змінами та доповненнями, внесеними Постановою КМУ від 27.12.2006 р. № 1846) і становить без урахування ПДВ за місяць розрахунку січень 2007 р.: 13559,06 грн."

Сторони також погодили, що на відношення, не врегульовані цими змінами, розповсюджуються умови договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 01.06.1992 року.

Згідно з довідкою Міністерства охорони здоров`я України від 27.07.2015р. №1201-06/275/23975, останнє підтверджує, що будівлі та споруди Державного закладу «Спеціалізований (спеціальний) клінічний санаторій імені В.П. Чкалова», які розташовані за адресою м. Одеса, Французький бульвар,85 є державною власністю і закріплені за бюджетним закладом на правах оперативного управління, в т.ч. Дача Маразлі 1880 рік забудови.

04.02.2020р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтерім Сервіс" звернулося до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Державного закладу "Спеціалізований (спеціальний) клінічний санаторій імені В.П. Чкалова" Міністерства охорони здоров`я України (відповідач, санаторій, ДЗ "Спеціалізований (спеціальний) клінічний санаторій імені В.П. Чкалова" МОЗ України) про зобов`язання продовжити дію договору оренди від 01.06.1992 року шляхом укладання договору про внесення змін до спірного договору оренди на той самий строк і на тих самих умовах; стягнення судових витрат.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 30.10.2020р. у справі №916/290/20 (суддя Петренко НД.), яке набрало законної сили 01.12.2020р., у задоволенні позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерім Сервіс" до державного закладу "Спеціалізований (спеціальний) клінічний санаторій імені В.П. Чкалова" Міністерства охорони здоров`я України, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Міністерства охорони здоров`я України, Департаменту культури, національностей, релігій та охорони об`єктів культурної спадщини Одеської обласної державної адміністрації, Фонду державного майна України про зобов`язання продовжити дію договору оренди відмовлено у повному обсязі.

При цьому, суд відмовив ТОВ «Інтерім Сервіс» у задоволенні позову про зобов`язання продовжити дію договору оренди від 01.06.1992р. року шляхом укладення договору про внесення змін до спірного договору оренди на той самий строк і на тих самих умовах, оскільки встановив, що з урахуванням відсутності як доказів належного надсилання орендарю заяви орендодавця, так і доказів її отримання орендарем, договір оренди від 01.06.1992 року в силу статті 764 ЦК України, та за приписами частини другої статті 17 Закону № 2269-XII був продовжений сторонами в силу закону, а не за власною ініціативою в порядку частини третьої статті 17 Закону № 2269-XII, як стверджує позивач, та про що просить суд в позовній заяві.

Більш того, у рішенні суду від 30.10.2020р. у справі №916/290/20 досліджено та надано оцінку листуванню сторін та іншим документам, які надані до суду під час розгляду даної справи №916/3264/20, а саме:

лист Державного закладу "Спеціалізований (спеціальний) клінічний санаторій імені В.П. Чкалова" Міністерства охорони здоров`я України від 27.05.2008р. №291/01 начальнику РВ ФДМУ по Одеській області;

лист РВ ФДМУ по Одеській області від 10.06.2008р. №11-10-02978;

лист Державного закладу Державного закладу "Спеціалізований (спеціальний) клінічний санаторій імені В.П. Чкалова" Міністерства охорони здоров`я України від 09.02.2017р. №15/01;

лист ТОВ «Інтерім Сервіс» від 13.05.2017р. №12/05/05;

лист Управління культури. Національностей, релігій та охорони об`єктів культурної спадщини від 27.06.2017р. №0113/1641сп;

лист Міністерства охорони здоров`я від 14.08.2017р.;

лист Державного закладу "Спеціалізований (спеціальний) клінічний санаторій імені В.П. Чкалова" Міністерства охорони здоров`я України від 22.04.2019р. №90/01;

лист Державного закладу "Спеціалізований (спеціальний) клінічний санаторій імені В.П. Чкалова" Міністерства охорони здоров`я України від 10.07.2019р. №191/01;

лист Державного закладу "Спеціалізований (спеціальний) клінічний санаторій імені В.П. Чкалова" Міністерства охорони здоров`я України від 19.09.2019р. №316/01;

технічний паспорт на об`єкт за адресою: м. Одеса, Французький бульвар, 85, який виготовлено станом на 21.07.2016р., в якому загальна площа об`єкту становить 875,7 кв.м.;

технічний паспорт на об`єкт за адресою: м. Одеса, Французький бульвар, 85, який виготовлено станом на 26.05.2017р., в якому загальна площа об`єкту становить 812 кв.м.;

заява ОСОБА_1 про звільнення від 09.08.2016р.;

наказ (розпорядження) ТОВ «Інтерім Сервіс» про припинення трудового договору (контракту) №12 ок від 02.09.2016р.;

Окрім того, позивачем до суду надано:

довідка про результати візуального огляду державного нерухомого майна , яке знаходиться на балансі ДЗ "Спеціалізований (спеціальний) клінічний санаторій імені В.П. Чкалова від 07.11.2019р. №10

лист -вимога позивача щодо звільнення безпідставно займаного державного майна від 30.04.2020р. №01-05/144 , із доказами надіслання ТОВ «Інтерім -Сервіс»

лист позивача від 02.07.2020р. №01-05/196, із доказами надіслання ТОВ «Інтерім -Сервіс», в якому позивач просив негайно припинити внутрішні будівельні роботи та звільнити приміщення будівлі пам`ятки Дача Маразлі 1880 року забудови

лист позивача від 01-05/211 від 15.07.2020р., в якому позивач просив начальника Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області повернути безпідставно перераховані підприємством ТОВ «Інтерім -Сервіс» в сумі 285933,62 грн. за платіжними дорученнями №453 від 28.11.2019р., №546 від 28.02.2020р., №563 від 19.03.2020р., №583 від 24.04.2020р., №24 від 14.05.2020р., №44 від 09.06.2020р., №83 від 08.07.2020р. у зв`язку із закінченням терміну дії договору оренди БН віл 01.06.1992р. у травні 2017р. ТОВ «Інтерім -Сервіс».

Висновки суду:

Підставою позовних вимог про виселення відповідача з нежитлового приміщення кам`яної двоповерхової будівлі загальною площею 875,7 кв.м. за адресою м. Одеса, Французький бульвар 85, є закінчення терміну дії договору оренди від 01.06.1992р. та користування відповідачем нежитловим приміщенням після 01.06.2017р. без належних правових підстав.

Також позивач посилається на судове рішення від 30.10.2020р. у справі №916/290/20, яким ТОВ «Інтерім Сервіс» відмовлено у задоволенні позову про зобов`язання продовжити дію договору оренди від 01.06.1992р. шляхом укладення договору про внесення змін до спірного договору оренди на той самий строк і на тих самих умовах.

Як вище встановлено господарським судом, у рішенні господарського суду Одеської області від 30.10.2020р. у справі №916/290/20, яке набрало законної сили 01.12.2020р., встановлено обставини того, що в силу статті 764 ЦК України, та приписів частини другої статті 17 Закону № 2269-XII спірний договір оренди від 01.06.1992 року був продовжений на той самий строк і на тих самих умовах.

Ч. 2 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Законодавчі вимоги щодо застосування преюдиції у господарському процесі передбачені ч. 4 т.75 Господарського процесуального кодексу України, згідно якої обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набуло законної сили, в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, адже їх істину вже встановлено у рішенні чи вироку, і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами.

Не потребують доказування преюдиціальні обставини, тобто встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, - при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. При цьому не має значення, в якому саме процесуальному статусі виступали відповідні особи у таких інших справах - позивачів, відповідачів, третіх осіб тощо. Преюдиціальне значення процесуальним законом надається саме обставинам, встановленим судовими рішеннями (в тому числі в їх мотивувальних частинах), а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом.

Отже, обставини пролонгації договору оренди від 01.06.1992р. на той самий строк і на ти самих умовах, що встановлені у рішенні господарського суду Одеської області від 30.10.2020р. у справі №916/290/20, є преюдиціальними та не потребують доказуванню під час розгляду даної справи №91/3264/20, в якій учасниками справі є ті самі сторони, що і у справі №916/290/20.

В свою чергу, такі обставини свідчать про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про виселення відповідача з нежитлового приміщення за адресою м. Одеса, Французький бульвар 85 у зв`язку із тим, що договір оренди від 01.06.1992р. є продовжним до 31.05.2042р.

При цьому, з 01.02.2020р. введено в дію Закон України «Про оренди державного та комунального о майна» від 03.10.2019р. №157-IX, у п.2 Прикінцевих та перехідних положень якого встановлено, що договори оренди державного та комунального майна, укладені до набрання чинності цим Законом, продовжуються в порядку, передбаченому законодавством, яке діяло до дати набрання чинності цим Законом, до дати, яка наступить раніше:

набрання чинності рішенням Кабінету Міністрів України чи рішенням представницького органу місцевого самоврядування (щодо договорів оренди комунального майна, розташованого в межах відповідної територіальної громади), передбаченим абзацом п`ятим частини другої статті 18 цього Закону, або 1 липня 2020 року.

Після настання однієї з дат, яка відповідно до цього пункту наступить раніше, але у будь-якому випадку не раніше дня введення в дію цього Закону, договори оренди продовжуються в порядку, визначеному цим Законом.

Договори оренди державного та комунального майна, укладені до набрання чинності цим Законом, зберігають свою чинність та продовжують діяти до моменту закінчення строку, на який вони були укладені.

В даному випаду договір оренди від 01.06.1992р. зі строком дії до 31.05.2017р. є продовженим у строк до 01 липня 2020р., тобто в порядку, передбаченому законодавством, що діяло до дати набрання чинності Законом України «Про оренди державного та комунального о майна» від 03.10.2019р. №157-IX, а саме на підставі Закону України «Про оренду державного та комунального майна» від 10.04.1992р. №2269-ХІІ.

Посилання третьої особи на те, що навіть у випадку продовження договору оренди від 01.06.1992р., в силу вимог ч. 2 Прикінцевих та перехідних Положень Закону України "Про оренду державного та комунального майна" від 03 жовтня 2019 року № 157-IX після набрання чинності рішенням Кабінету Міністрів України чи рішенням представницького органу місцевого самоврядування (щодо договорів оренди комунального майна, розташованого в межах відповідної територіальної громади), передбаченим абзацом п`ятим частини другої статті 18 цього Закону, або 1 липня 2020 року, цей договір припинив свою дію, господарський суд вважає помилковими, оскільки вимогами ч. 2 Прикінцевих та перехідних Положень Закону України "Про оренду державного та комунального майна" від 03 жовтня 2019 року № 157-IX встановлено строки, до яких договори оренди державного та комунального майна продовжуються із застосуванням положень Закону України «Про оренду державного та комунального майна» від 10.04.1992р. №2269-ХІІ.

Водночас господарський суд не надає оцінки листуванню сторін та іншим документам, які були надані до суду під час розгляду справи №916/290/20, та яким господарським судом Одеської області надано відповідну оцінку під час вирішення спору у даній справі.

Лист позивача від 02.07.2020р. №01-05/196, в якому останній просив ТОВ «Інтерім -Сервіс» негайно припинити внутрішні будівельні роботи та звільнити приміщення будівлі пам`ятки Дача Маразлі 1880 року забудови, не має значення для вирішення спору у даній справі про виселення відповідача із орендованого приміщення, оскільки виявлені позивачем порушення умов укладеного з відповідачем договору оренди є підставою для розірвання цього договору.

Посилання третьої особи на те, що договір не посвідчений нотаріально та є таким, що не відповідає чинному законодавству, господарський суд до уваги не приймає, оскільки такі посилання не заявлені позивачем у позові в якості підстав для виселення відповідача з орендованого приміщення та третьою особою не подано до суду позову третьої особи із самостійними вимогами щодо предмету спору. Більш того, невідповідність договору вимогам чинного законодавства є підставою для визнання недійсним цього договору. Позову з таким предметом до суду також пред`явлено не було.

Лист позивача до Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області №01-05/211 від 15.07.2020р. з вимогою повернення відповідачу безпідставно перерахованих коштів у зв`язку із закінченням терміну дії договору оренди від 01.06.1992р., не приймається до уваги господарським судом в якості доказів безпідставного користування відповідачем орендованого приміщення із врахуванням вище встановлених обставин справи, які свідчать про продовження договору оренди від 91.906.1992р. до 31.05.2042р. Тим більш, що вимога позивача щодо повернення відповідачу грошових коштів стосується періоду вирішення спору у справі №916/290/20.

З огляду на вищевикладене, господарський суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог на підставі ст. 129 ГПК України судовий збір покладається на позивача.

Керуючись ст. 129, ст.ст. 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1.Відмовити Державному закладу "Спеціалізований (спеціальний) клінічний санаторій імені В.П.Чкалова" Міністерства охорони здоров`я України у задоволенні позову до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРІМ СЕРВІС", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Міністерство охорони здоров`я України про зобов`язання повернути державне нежитлове приміщення шляхом виселення з нежитлового приміщення, кам`яна будівля загальною площею 875, 7 кв.м (інвентарний номер 10310011 Дача Маразлі 1880 року забудови) за адресою: м. Одеса, Французький бульвар, 85, балансоутримувачу Державному закладу «Спеціалізований (спеціальний) клінічний санаторій імені В.П. Чкалова» Міністерства охорони здоров`я України у справі №916/3264/20.

2.Судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) грн. покласти на Державний заклад "Спеціалізований (спеціальний) клінічний санаторій імені В.П.Чкалова" Міністерства охорони здоров`я України (65084, м. Одеса, Французький бульвар, буд. 85, ).

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст.241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного рішення.

Повне рішення складено 15 березня 2021 р.

Суддя Г.Є. Смелянець