ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" березня 2021 р. Справа№ 910/4467/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пантелієнка В.О.

суддів: Доманської М.Л.

Верховця А.А.

секретар судового засідання Звершховська І.А.

за участю представників:

від боржника - не з`явився;

керуючий реструктуризацією Колошин В.П. - не з`явився;

від АТ КБ "ПриватБанк" - не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк (далі - АТ КБ) "ПриватБанк"

на ухвалу попереднього засідання господарського суду м.Києва від 11.01.2021р.

(повний текст складено 19.01.2021р.)

у справі №910/4467/20 (суддя Омельченко Л.В.)

за заявою ОСОБА_1

про неплатоспроможність боржника фізичної особи

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою попереднього засідання господарського суду м.Києва від 11.01.2021р. у справі №910/4467/20 визнано кредиторами фізичної особи ОСОБА_1 : - Акціонерне товариство "Правекс Банк" на загальну суму 13 127 114, 67 грн., а саме: 4 204,00 грн. - позачергово, 13 036 740,95 грн. - друга черга, 86 169,72 грн. - третя черга; Головне управління ДПС у м. Києві на загальну суму 7 933,84 грн., а саме: 4 204,00 грн. - позачергово, 3 112,29 грн. - друга черга; 617,55 грн. - третя черга; Акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" на загальну суму 36 125 442,03 грн., а саме: 4 204,00 грн. - позачергово, 18 969 849,51 грн. - друга черга; 17 151 388,52 грн. - третя черга; Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Інвест-Кредо" на загальну суму 18 263 614,71 грн., а саме: 4 204,00 грн., 18 259 410,71 грн. - друга черга; призначено розгляд справи у підсумковому засіданні на 03.03.2021р.; вирішено інші процедурні питання.

Не погоджуючись з винесеною ухвалою суду, АТ КБ "ПриватБанк" подав апеляційну скаргу на ухвалу попереднього засідання господарського суду м.Києва від 11.01.2021р., в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу в частині відхилених грошових вимог АТ КБ "ПриватБанк" до боржника у розмірі 48 153 762,3 грн. та ухвалити в цій частині нове рішення, яким: визнати грошові вимоги АТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_2 у розмірі 48 153 762,3 грн.; включити до реєстру вимог кредиторів ОСОБА_2 вимоги АТ КБ "ПриватБанк" у розмірі 48 153 762,3 грн.

Відзиви на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходили.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.02.2021р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою АТ КБ "ПриватБанк" на ухвалу попереднього засідання господарського суду м.Києва від 11.01.2021р. у справі №910/4467/20 та призначено її до розгляду на 15.03.2021р.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.6 ст.12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції, чинній на момент винесення оскаржуваної ухвали, далі - Закон про банкрутство).

21.10.2019р. введено в дію Кодекс України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КУзПБ провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Відповідно до статті 113 КУзПБ провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Фізична особа ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) звернулась до господарського суду м. Києва із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника - фізичної особи.

Ухвалою господарського суду м.Києва від 13.05.2020р. було відкрито провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) із відповідними правовими наслідками.

01.07.2020р. до місцевого суду від АТ КБ "ПриватБанк" була подана заява з грошовими вимогами до боржника у розмірі 84 279 204,30 грн.

У відповідності до ч. 1 ст. 122 КУзПБ подання кредиторами вимог до боржника та їх розгляд керуючим реструктуризацією боргів боржника здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб.

Згідно з ч. 6 ст. 119 КУзПБ з метою виявлення всіх кредиторів здійснюється офіційне оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ст. 45 КУзПБ конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30-ти днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Майнові вимоги кредиторів до боржника мають бути виражені в грошових одиницях і заявлені до господарського суду в порядку, встановленому цією статтею. Копії відповідних заяв та доданих до них документів кредитори надсилають боржнику та розпоряднику майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 47 КУзПБ у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, що надійшли протягом строку, передбаченого частиною першою статті 45 цього Кодексу, у тому числі щодо яких були заперечення боржника або розпорядника майна.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 КУзПБ в ухвалі за результатами попереднього засідання суду, зокрема, зазначаються: обов`язок керуючого реструктуризацією провести збори кредиторів, які мають відбутись не пізніше 14-ти днів з дня постановленої ухвали; дата засідання господарського суду, яке має відбутись не пізніше 60-ти днів з дня постановлення такої ухвали, на якому буде розглянуто погоджений кредиторами план реструктуризації боргів або прийнято рішення про перехід до процедури погашення боргів чи про закриття провадження у справі.

На виконання приписів ст. 45 та ст. 119 КУзПБ, на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України 13.05.2020р. було оприлюднено оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність громадянки України ОСОБА_1 із зазначенням строку подання заяв кредиторів з вимогами до боржника - протягом 30-ти днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, номер публікації 64777.

Враховуючи, що офіційна публікація вказаного вище оголошення відбулась 13.05.2020р., строк на подання кредиторських заяв до боржника в межах встановлених Кодексом України з процедур банкрутства сплив 12.06.2020р.

З матеріалів справи № 910/4467/20 про неплатоспроможність ОСОБА_1 вбачається, що до місцевого суду були подані дві кредиторські заяви з грошовими вимогами до боржника в межах встановленого КУзПБ строку, а саме:

- Акціонерного товариства "Правекс Банк" (направлена засобами поштового зв`язку 11.06.2020р.) на суму 36 306 624,39 грн.;

- Головного управління ДПС у м. Києві (направлена засобами поштового зв`язку 11.06.2020р.) на суму 3 729,84 грн.

Поза межами встановленого КУзПБ строку до місцевого суду були подані дві кредиторські заяви з грошовими вимогами до боржника, а саме:

- Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" (направлена засобами поштового зв`язку 26.06.2020р.) на суму 84 279 204,30 грн.;

- Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвест-Кредо" (направлена засобами поштового зв`язку 04.08.2020р.) на суму 34 881 906,73 грн.

Із кредиторської заяви Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" вбачається, що 16.09.2005р. між Публічним акціонерним товариством Комерційним банком "ПриватБанк", правонаступником якого є Акціонерне товариство Комерційний Банк "ПриватБанк", та ОСОБА_2 було укладено договір № К2H0GK00260899, за яким Банк зобов`язався надати ОСОБА_2 кредит у розмірі 239 304,80 дол. США у вигляді невідновлювальної кредитної лінії зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,33 % у місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, щомісячної комісії в розмірі 0,24 % від суми наданого кредиту, комісії в розмірі 0,5 % від суми кредиту спочатку в момент надання кредиту з кінцевим терміном повернення до 16.09.2025р. (а.с.7-10 т. 4)

Відповідно до пункту 4.1 кредитного договору в разі порушення позичальником будь-якого зобов`язання, передбаченого пунктами 2.2.2, 2.2.3 даного договору, Банк має право нарахувати, а позичальник зобов`язується сплатити банку пеню в розмірі 0,15 % від суми непогашеної заборгованості за кожний день прострочення платежу.

01.08.2006р. між ОСОБА_2 та ПАТ КБ "ПриватБанк" було укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору, відповідно якого ОСОБА_2 надано кредит у розмірі 429 252,64 дол. США у вигляді невідновлювальної кредитної лінії зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,33 % у місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, комісії в розмірі 0,0 % від суми кредиту спочатку в момент надання кредиту та 0,24 % від суми наданого кредиту щомісячно (а.с. 11 т. 4).

16.09.2005р. між позивачем ПАТ КБ "ПриватБанк" та відповідачем ОСОБА_1 в забезпечення виконання зобов`язань відповідача ОСОБА_2 за кредитним договором №К2H0GK00260899 було укладено договір поруки, відповідно до якого ОСОБА_1 зобов`язалась перед Банком солідарно відповідати за виконання ОСОБА_2 у повному обсязі зобов`язань за кредитним договором (а.с. 12-13 т.4).

У забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, 26.09.2005р. між Закритим акціонерним товариством комерційним банком "ПриватБанк" та ОСОБА_2 було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Горобець П.А. та зареєстрований за № 5346 (а.с.15-19 т. 4). За умовами вказаного договору в іпотеку ЗАТ КБ "ПриватБанк" передано нерухоме майно - квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Також до вказаного договору іпотеки було укладено договір № 1 про внесення змін до договору іпотеки від 03.08.2006р. щодо розміру забезпеченого зобов`язання (а.с. 20-21 т.4).

У зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань за кредитним договором, ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулося з позовом до ОСОБА_2 та поручителів ( ОСОБА_1 , ОСОБА_3 ) про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 15.01.2014р. у справі №2-2961/12 (апеляційне провадження №22-796-655) позовні вимоги ПАТ КБ "ПриватБанк" задоволено частково, звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру загальною площею 77,30 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом продажу вказаного предмету іпотеки ПАТ КБ "ПриватБанк" з укладенням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 16.09.2005р. №К2H0GK00260899 з додатковою угодою від 01.08.2006р. в розмірі 759 888,82 дол. США, з яких заборгованість за кредитом складає 343 055,02 дол. США, заборгованість за відсотками - 191 677,29 дол. США, заборгованість з комісії - 22 267,29 дол. США, заборгованість по пені - 202 889,32 дол. США. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" 3 219 грн. судових витрат (а.с.22-26 т. 4).

23.04.2015р. між ПАТ КБ "ПриватБанк" і ОСОБА_4 (покупець) було укладено договір купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сень-Силкою І.В., та зареєстрований у реєстрі за № 335 (а.с.27-28 т. 4).

07.07.2015р. ПАТ КБ "ПриватБанк", у зв`язку з невиконанням зобов`язань боржником за кредитним договором, звернулося з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (поручителя) про стягнення заборгованості, яка станом на 21.05.2015р. становила 1 352 708,37 дол. США, та складалася із: заборгованості за кредитом у розмірі 303 912,32 дол. США, заборгованості по процентах за користування кредитом у розмірі 365 561,51 дол. США, заборгованості по комісії за користування кредитом у розмірі 40 865,25 дол. США, пені за несвоєчасне виконання зобов`язання за договором у розмірі 642 369,29 дол. США.

Заочним рішенням Печерського районного суду м.Києва від 16.12.2015р. у справі №757/22755/15-ц позов ПАТ КБ "ПриватБанк" було задоволено та стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № К2H0GK00260899 у загальному розмірі 1 352 708,75 дол. США, що станом на 21.05.2013р. за курсом НБУ становить 28 149 861,18 грн., а також в рівних частинах судові витрати у загальному розмірі 3 654,00 грн. (а.с. 29-32 т. 4).

Отже, АТ КБ "ПриватБанк" просило визнати його кредитором боржника на загальну суму 3 158 228,37 дол. США, що станом на 26.06.2020р. (дата подання заяви) за курсом НБУ 26,7002 грн. за 1 дол. США становить 84 275 550,30 грн., з яких: 8 098 397,08 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 17 412 956,20 грн. - заборгованість за процентами, 2 537 325,08 грн. - заборгованість з комісії, 56 226 872,00 грн. - заборгованість з пені, 3 654,00 грн. - судовий збір, стягнутий за рішенням Печерського районного суду міста Києва від 16.12.2015р. у справі № 757/22755/15-ц.

Боржник проти заявлених вимог заперечував, пославшись на те, що АТ КБ "ПриватБанк" знав про порушення свого права ще в 2011 році, коли звертався до місцевого суду з позовом, а тому вимоги останнього у визнанні кредитором на суми пені та процентів заявлені зі спливом строку позовної давності.

Арбітражний керуючий у повідомленні про результати розгляду вимог також зазначив про часткове визнання вимог, а саме: на суму 28 149 861,18 грн. (а.с. 254 т. 4).

Частинами 1 та 2 статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Укладений між Банком та ОСОБА_2 кредитний договір № К2H0GK00260899 від 16.09.2005р. за своєю правовою природою є кредитним договором, до положень якого також застосовуються приписи Цивільного кодексу України щодо позики.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 ст. 1056-1 ЦК України встановлено, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (частина 2 статті 1050 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором.

Відповідно до приписів статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Місцевим судом правильно встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_2 допускав прострочення виконання свого обов`язку щодо повернення суми позичених коштів.

Вказані обставини стали підставою для звернення Банку до суду з позовами про звернення стягнення на предмет іпотеки та стягнення загальної суми заборгованості за кредитним договором, сплати процентів та штрафних санкцій.

Повно та всебічно дослідивши матеріали заяви, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що Банк реалізував своє право на дострокове повернення кредиту, чим в односторонньому порядку змінив строк виконання основного зобов`язання.

Із рішення Печерського районного суду міста Києва від 16.12.2015р. у справі № 757/22755/15-ц вбачається, що заборгованість ОСОБА_2 за кредитним договором становила 1 352 708,37 дол. США, що станом на 21.05.2013р. за курсом НБУ еквівалентно 28 149 861,18 грн., та складалася із: заборгованості за кредитом у розмірі 303 912,32 дол. США, заборгованості по процентах за користування кредитом у розмірі 365 561,51 дол. США, заборгованості по комісії за користування кредитом у розмірі 40 865,25 дол. США, пені за несвоєчасне виконання зобов`язання за договором у розмірі 642 369,29 дол. США.

Тому місцевий суд дійшов правильного висновку про те, що фактично Банк, звернувшись із позовом до Печерського районного суду міста Києва із позовною заявою, реалізував своє право кредитора на дострокове повернення всієї суми кредиту та здійснив заміну в односторонньому порядку строку виконання кредитного зобов`язання. Аналогічна правова позиція міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018р. провадження № 14-265цс18, а саме: за умови пред`явлення банком до боржника вимог про дострокове виконання зобов`язання повернути кредит змінюється в односторонньому порядку строк виконання основного зобов`язання.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Припис абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України (про дострокове повернення кредиту). В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018р. провадження №14-10цс-18, від 04.07.2018р. провадження №14-154цс18 та від 31.10.2018р. провадження №14-318цс18.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово висловлювала позицію про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи в разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст. 1050 ЦК України. Звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, який у цій частині змінений кредитором, що засвідчено в судовому рішенні.

Принцип юридичної визначеності є одним із суттєвих елементів принципу верховенства права. В його основі лежить відоме з римського права положення res judicata (лат. "вирішена справа"), відповідно до якого остаточне рішення правомочного суду, яке вступило в силу, є обов`язковим для сторін і не може переглядатися. Іншими словами, цей принцип гарантує остаточність рішень ("що вирішено - вирішено і не має переглядатися до безмежності").

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18) та постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.05.2020р. у справі №910/23028/17.

Враховуючи викладене вище, беручи до уваги той факт, що звернувшись до Печерського районного суду міста Києва з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором Банк в односторонньому порядку змінив строк виконання основного зобов`язання, місцевий суд дійшов правильного висновку про те, що з 24.07.2015р. (дата відкриття провадження відповідно до даних з Єдиного державного реєстру судових рішень http://reestr.court.gov.ua/Review/48131901) Банк не мав правових підстав здійснювати нарахування процентів, комісії та штрафних санкцій (пені) за користування кредитом на умовах, визначених спірним кредитним договором.

Тому судом першої інстанції законно були визнані обґрунтованими, підтверджені рішенням Печерського районного суду міста Києва від 16.12.2015р. у справі № 757/22755/15-ц, заборгованість за тілом кредиту у розмірі 303 912,32 дол. США (станом на 26.06.2020р. еквівалентно 8 114 519,73 грн. за курсом НБУ 26,7424 грн. за 1 дол. США), заборгованість по процентах за користування кредитом у розмірі 365 561,51 дол. США (еквівалентно 9 760 565,43 грн.), заборгованість по комісії за користування кредитом у розмірі 40 865,25 дол. США (еквівалентно 1 091110,35 грн.), пеня за несвоєчасне виконання зобов`язання за договором у розмірі 642 369,29 дол. США (еквівалентно 17 151 388,52 грн.), а всього 36 117 584,03 грн.

Крім того, законно внесено місцевим судом до реєстру вимог кредиторів судові витрати у розмірі 3 654,00 грн., які були стягнуті на підставі Заочного рішення Печерського районного суду міста Києва від 16.12.2015р. у справі № 757/22755/15-ц.

Нараховані поза межами строку дії кредитного договору та в межах справи № 757/22755/15-ц проценти, комісія та пеня законно визнані судом першої інстанції безпідставними.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про можливість часткового задоволення заявлених АТ КБ "ПриватБанк" кредиторських вимог, а саме: про визнання Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" кредитором боржника на суму 36 121 238,03 грн., з яких 18 969 849,51 грн. - друга черга, 17 151 388,52 грн. - третя черга, включивши до реєстру вимог кредиторів 4204,00 грн. судового збору, які були сплачені АТ КБ "ПриватБанк" при поданні заяви з грошовими вимогами до боржника (платіжне доручення № PROM5BKO9W від 25.06.2020р.).

В іншій частині ухвала попереднього засідання господарського суду м.Києва від 11.01.2021р. апелянтом не оскаржувалась.

Відповідно до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

За таких обставин, Північний апеляційний господарський суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, зміни чи скасування ухвали суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 255, 269, 270, 275, 276, 282, 283 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу АТ КБ "ПриватБанк" залишити без задоволення, а ухвалу попереднього засідання господарського суду м.Києва від 11.01.2021р. у справі №910/4467/20 - без змін.

Справу №910/4467/20 повернути до господарського суду м.Києва.

Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. 288 ГПК України.

Повний текст постанови складений та підписаний 17.03.2021р.

Головуючий суддя В.О. Пантелієнко

Судді М.Л. Доманська

А.А. Верховець