номер провадження справи 33/114/20
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
15.03.2021 Справа № 908/3158/20
м. Запоріжжя Запорізької області
Суддя Господарського суду Запорізької області Мірошниченко М.В.
При секретарі судового засідання Хилько Ю.І.
Розглянувши у судовому засіданні матеріали заяви вих. № 02/2021/ЗАЕС від 02.03.2021 Товариства з обмеженою відповідальністю СДУ про ухвалення додаткового рішення у справі № 908/3158/20
За участі представників сторін:
від позивача (заявника): не з`явився
від відповідача: Татаренко А.М., довіреність № 2801 від 02.09.2019
Рішенням Господарського суду Запорізької області від 02.03.2021 у справі № 908/3158/20 позов Товариства з обмеженою відповідальністю СДУ задоволений частково. Вирішено стягнути з Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом (01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3, ) в особі Відокремленого підрозділу Запорізька атомна електрична станція (71504, Запорізька область, м. Енергодар, вул. Промислова, буд. 133, код ЄДРПОУ ВП 19355964)

на користь Товариства з обмеженою відповідальністю СДУ (03134, м. Київ, вул. Симиренка, буд. 36, корп. Б, офіс 312, ) 7765 (сім тисяч сімсот шістдесят п`ять) грн. 77 коп. 3% річних, 4603 (чотири тисячі шістсот три) грн. 68 коп. інфляційних втрат, 185 (сто вісімдесят п`ять) грн. 54 коп. судового збору. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Провадження у справі у частині стягнення 667200 (шістсот шістдесят сім тисяч двісті) грн. 00 коп. основного боргу закрите.

03.03.2021 від Товариства з обмеженою відповідальністю СДУ до суду надійшла заява вих. № 02/2021/ЗАЕС від 02.03.2021 про ухвалення додаткового рішення у справі № 908/3158/20.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 03.031.2021 вказана заява передана на розгляд судді Мірошниченко М.В.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 04.03.2021 суддею Мірошниченко М.В. прийнято заяву Товариства з обмеженою СДУ до розгляду. Призначено розгляд заяви у судовому засіданні, яке відбудеться 15.03.2021. Про розгляд заяви повідомлено учасників справи, явка яких у судове засідання судом обов`язковою не визнана.

У судове засідання 15.03.2021 з`явився представник відповідача. Представник заявника (позивача) не з`явився, про час та місце судового слухання заяви повідомлений відповідно до вимог Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 222 ГПК України здійснювалося фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (ч.ч. 3, 4 ст. 244 ГПК України).

Суд визнав можливим розглянути заяву позивача за відсутності його представника. Суд враховує, що явка сторін у судове засідання 15.03.2021 судом обов`язковою не визнавалась.

Згідно заяви про ухвалення додаткового судового рішення заявник просив ухвалити додаткове рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, стягнути з Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі Відокремленого підрозділу Запорізька атомна електрична станція на користь Товариства з обмеженою відповідальністю СДУ витрати по оплаті правової допомоги у розмірі 20250,00 грн.

Представник відповідача проти заяви заперечив із підстав, викладених у письмовому запереченні, що надійшло до суду 15.03.2021. Зокрема зазначив, що рішенням суду у дійсній справі закрито провадження в частині стягнення основного боргу у зв`язку з оплатою, а щодо стягнення інфляційних витрат і відсотків річних позов задоволений частково. Вважає справу не складною, оскільки правовідносини виникли з договору поставки, за однією видатковою накладною, а отже не потребують вивчення великої кількості документів. Відповідач вважає, що вказані адвокатом Шибеко Д.В. витрати на правничу допомогу не є реальними та співмірними, є завищеними. Зокрема, додана до позовної заяви копія претензії вих. № 402 від 29.10.2020 підписана директором ТОВ СДУ О.В. Швець та не містить посилання на виконавця Шибеко Д.В., отже включення до розрахунку складання претензії (1 година) є безпідставним. Зазначено, що справа є нескладною і підготовка та складання позовної заяви та процесуальних документів не потребує аналізу великої кількості доказів, законодавства, значних затрат часу та зусиль. Представник позивача Шибеко Д.В. у судових засіданнях не витрачав багато часу. Заявлені витрати позивача на професійну правничу допомогу у розмірі 20250,00 грн. є неспіврозмірними та достатньо завищеними.

10.03.2021 від позивача надійшли додаткові пояснення.

Дослідивши матеріали заяви та обставини справи, суд вважає, що заява позивача про ухвалення додаткового судового рішення підлягає задоволенню частково виходячи з такого.

Відповідно до ст. 59 Конституції України, кожен має право на правову допомогу. Для забезпечення права на захист від обвинувачення та надання правової допомоги при вирішенні справ у судах та інших державних органах в Україні діє адвокатура.

За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно зі ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу.

Пунктом 8 ст. 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

У даному випадку, 12.02.2021 до суду від позивача надійшла письмова заява (вих. № 01/2021/ЗАЕС від 04.02.2021), якою позивач заявив про надання відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України суду заяви про ухвалення додаткового рішення та надання додаткових доказів, що підтверджують розмір витрат на професійну правничу допомогу. У судовому засіданні 02.03.2021 представник позивача також заявив про подання після ухвалення рішення у дійсній справі заяви про ухвалення додаткового рішення щодо витрат на правову допомогу, що відображено у протоколі судового засідання від 02.03.2021 та у рішенні суду у дійсній справі.

Заява про ухвалення додаткового судового рішення надійшла до суду 03.03.2021, тобто протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду у дійсній справі. Відтак, позивачем дотримані вимоги частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 221 ГПК України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відтак, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, що визначено частиною 6 статті 126 ГПК України.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Виходячи з аналізу положень статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту адвокат отримує винагороду у вигляді гонорару, обчислення якого, підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Водночас, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань, з урахуванням складності справи, кваліфікації, досвіду і завантаженості адвоката та інших обставин. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. У разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу й обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Отже, діяльність адвоката є оплачуваною працею і така оплата у вигляді гонорару здійснюється на підставі укладеного між адвокатом та його клієнтом договору про надання правової допомоги.

До матеріалів справи позивачем подано копію договору про надання правничої допомоги № 010/10/2020 від 26.10.2020, укладеного між ТОВ СДУ (клієнт) та ФОП адвокатом Шибеко Дмитром Валентиновчем (виконавець), відповідно до якого (п. 1) виконавець зобов`язався здійснити представництво клієнта, що вказане в цьому договорі на умовах і в порядку, що визначені цим договором, а клієнт зобов`язався оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання цього договору. Безпосередній зміст правничої допомоги виконавця за цим договором полягає в тому, що клієнт доручає, а виконавець бере на себе зобов`язання здійснити представництво (представити) клієнта в господарському суді з питань стягнення з ДП Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі Відокремленого підрозділу Запорізька атомна електрична станція (боржник) на користь клієнта заборгованості, штрафних санкцій та пені за договором на поставку товару № 168(З)20УК від 24.04.2020, укладеного між клієнтом та боржником.

Відповідно до п. 3 договору за надання виконавцем правничої допомоги за цим договором, що вказана в п. 1 договору, клієнт зобов`язаний виплатити виконавцю винагороду та оплатити фактичні витрати, необхідні для виконання цього договору у розмірі та на умовах, визначених у додатку до цього договору.

Згідно п. 6 договору на підтвердження факту надання правничої допомоги відповідно до умов цього договору складається акт здачі-приймання наданих послуг. Договір, відповідно до п. 7, діє з дати його укладення та до 10.06.2021.

У додатку № 1 до вказаного договору (пункт 1) сторони погодили виплату фіксованої суми гонорару (винагороди) за надання виконавцем правничої допомоги, вказаної у договорі і визначеної дорученням, у розмірі 20250,00 грн., що складає 3,03% від суми основного зобов`язання за договором на поставку товару № 168(З)20УК від 24.04.2020, укладеного між клієнтом та ДП Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі Відокремленого підрозділу Запорізька атомна електрична станція. Також у додатку викладений детальний опис робіт (послуг) виконавця при наданні правничої допомоги за договором, а саме: попереднє опрацювання матеріалів та опрацювання законодавчої бази, що регулюють спірні відносини; формування правової позиції; консультування щодо необхідності отримання додаткових матеріалів (доказів) та їх отримання; підготовка претензії (вимоги) щодо повернення заборгованості; підготовка процесуальних документів по суті справи (позовної заяви, заперечення на відзив тощо); судове представництво. Сторони погодили, що виплата гонорару (винагороди) за надання правничої допомоги здійснюється упродовж 120 календарних днів з моменту укладення сторонами цього договору (пункт 3).

ФОП адвокатом Шибеко Д.В. виписаний позивачу рахунок № 01/20 від 26.10.2020 на суму 20250,00 грн.

У матеріалах справи наявна копія свідоцтва серії ЗП № 001041 про право на заняття адвокатською діяльністю Шибеко Дмитром Валентиновичем.

Між ТОВ СДУ та ФОП адвокатом Шибеко Д.В. підписаний акт здачі-приймання послуг від 02.03.2021, який підтверджує надання адвокатом послуг за договором про надання правової допомоги від 26.10.2020 № 010/10/2020. Згідно акту сума винагороди за надання правових послуг по договору складає 20250,00 грн. Також між ТОВ СДУ та ФОП адвокатом Шибеко Д.В. підписаний додаток № 2 до договору про надання правничої допомоги від 26.10.2020 № 010/10/2020 «Розрахунок суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які поніс позивач». Згідно розрахунку розмір суми судових витрат на правничу допомогу, які поніс позивач, здійснюється з розрахунку 1500,00 грн. за одну годину роботи виконавця, загальний розмір судових витрат за договором від 26.10.2020 № 010/10/2020 складає 20250,00 грн., виходячи з розрахунку: 1500 грн. х 13,5 годин роботи виконавця. Також у розрахунку викладений детальний зміст наданих робіт (послуг) із зазначенням кількості годин роботи виконавця: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з питань, що регулюють спірні відносини; формування правової позиції; консультування щодо необхідності отримання додаткових матеріалів (доказів) та їх отримання; складення претензії (вимоги) щодо повернення заборгованості; складення процесуальних документів правового характеру по суті справи (позовної заяви та заперечення на відзив); представництво інтересів ТОВ СДУ у Господарському суді Запорізької області під час здійснення господарського судочинства (судові засіданні 12.01.2021, 02.02.2021, 02.03.2021).

Відповідно до правової позиції, викладеній в постанові Верховного Суду у справі № 910/8443/17 від 11.05.2018 та практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у п. 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, п.п. 34-36 рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009, п. 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, п. 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004 заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Вирішуючи питання про розподіл витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги адвокатом судом враховано, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Суд не має право втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Надавши оцінку усім наявним в матеріалах справи доказам, врахувавши критерії співмірності розміру заявлених витрат на правничу допомогу, визначені ч. 4 ст.126 ГПК України, оскільки позивачем подані належні докази щодо обсягу наданих послуг з професійної правничої допомоги адвоката і виконаних робіт та їх вартості, докази компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, суд вважає за можливе задовольнити заяву ТОВ "СДУ" про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу частково.

Задовольняючи частково заяву суд виходить з такого.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 02.03.2021 у справі № 908/3158/20 позов ТОВ СДУ задоволений частково; відповідно до статті 129 ГПК України судовий збір покладений на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відтак, витрати на професійну правничу допомогу, що мають бути понесені відповідачем, у зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, з відповідача на користь позивача стягується сума 20247,98 грн. витрат на професійну правничу допомогу. Інший розмір судових витрат покладається на відповідача.

Щодо доводів відповідача щодо того, що претензія вих. № 402 від 29.10.2020 не складалася адвокатом Шибеко Д.В., суд зазначає, що дата складення вказаної претензії 29.10.2020, тобто після укладення договору № 010/10/2020 від 26.10.2020 про надання правничої допомоги. У додатку № 1 до договору № 010/10/2020 сторони домовилися про підготовку претензії адвокатом Шибеко Д.В. У додатку № 2 до вказаного договору сторонами зазначено про складення адвокатом Шибеко Д.В. претензії. Відтак, позивачем доведено складення претензії адвокатом у рамках договору № 010/10/2020 від 26.10.2020 про надання правничої допомоги.

Стосовно закриття провадження у справі № 908/3158/20 в частині стягнення основного боргу за відсутністю предмету спору (у зв`язку з оплатою відповідачем), про що зазначив відповідач у запереченні, суд зазначає, що чинним законодавством у даному випадку передбачено вирішення питання щодо повернення позивачу з державного бюджету сплаченого судового збору (у відповідній частині). Зменшення понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу у даному випадку (у зв`язку з закриттям провадження у справі за відсутністю предмету спору) чинним законодавством не передбачено. Відповідач у справі № 908/3158/20 сплатив суму основного боргу після звернення позивача до суду та відкриття провадження у дійсній справі.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Як вже зазначалось, на підтвердження понесених витрат на послуги адвоката в суді позивачем подані договір № 010/10/2020 від 26.10.2020 з додатками, зокрема додатком № 2, в якому зазначений детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, акт здачі-приймання послуг, складений між позивачем та адвокатом, докази на підтвердження здійснених позивачем витрат (оплата послуг адвоката).

Матеріалами справи також підтверджується, що адвокат Шибеко Д.В. був представником позивача у суді, підготував і подав позовну заяву, заперечення на відзив, заяв від 04.02.2021, від 02.03.2021, брав участь у судових засіданнях в суді 12.01.2021, 02.02.2021, 02.03.2021, що підтверджується протоколами судових засідань від відповідних дат у справі № 908/3158/20.

Таким чином, з огляду на викладене, позивач згідно з положеннями статті 74 ГПК України довів надання йому адвокатом Шибеко Д.В. зазначених послуг у господарському суді.

Отже, дослідивши в сукупності обґрунтування заяви ТОВ "СДУ" про ухвалення додаткового рішення у справі № 908/3158/20 та наявні в матеріалах справи докази, а також заперечення відповідача, суд дійшов висновку, що з доданих до заяви про ухвалення додаткового рішення документів вбачається, що розмір понесених ТОВ "СДУ" витрат на професійну правничу допомогу в сумі 20250,00 грн. є доведений, документально обґрунтований та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат. Однак заява підлягає частковому задоволенню у зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог.

Відповідачем не доведено підстав для зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката та не доведено неправильності розрахунку витрат. Усі наведені відповідачем підстави є лише його (відповідача) припущеннями, зокрема стосовно витраченого адвокатом часу.

У судовому засіданні 15.03.2021 судом підписано та оголошено вступну та резолютивну частини додаткового рішення.

Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 221, 238, 240, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву вих. № 02/2021/ЗАЕС від 02.03.2021 Товариства з обмеженою відповідальністю СДУ про ухвалення додаткового рішення у справі № 908/3158/20 задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом (01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3, ) в особі Відокремленого підрозділу Запорізька атомна електрична станція (71504, Запорізька область, м. Енергодар, вул. Промислова, буд. 133, код ЄДРПОУ ВП 19355964) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю СДУ (03134, м. Київ, вул. Симиренка, буд. 36, корп. Б, офіс 312, ) 20247 (двадцять тисяч двісті сорок сім) грн. 98 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

У задоволенні іншої частини заяви відмовити.

Відповідно ст. 241 ГПК України додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове додаткове рішення складено згідно з вимогами ст. 238 ГПК України та підписано 17 березня 2021.

Рішення розміщується в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою у мережі Інтернет за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя М.В. Мірошниченко