ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.02.2021 року м.Дніпро Справа № 904/5280/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Чус О.В.

судді: Кузнецова І.Л., Подобєд І.М.

Секретар судового засідання Григоренко А.А.

Представники сторін не з`явились, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 18.08.2020 (суддя Ліпинський О.В., повне рішення складено 25.08.2020) у справі №904/5280/19

за позовом Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк", м. Київ

до Відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс-Ковельавто", м.Дніпро

Відповідача-2: ОСОБА_1 , смт. Глоби, Волинська область

про стягнення заборгованості у розмірі 214 855 грн 44 коп.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду.

Акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" (далі - Позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс-Ковельавто" (далі - Відповідач-1) та ОСОБА_1 (далі - Відповідач-2) про стягнення солідарно заборгованості у розмірі 214 855,44 грн., з яких: 206 625,68 грн. - заборгованість за кредитом, 1 057,47 грн. - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість, 6 300, 00 грн. - заборгованість за відсотками у вигляді щомісячної комісії, 872,29 грн. - пені.

Заявлені вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Відповідачем-1 умов кредитного договору від 04.04.2019 в частині повернення кредитних коштів та сплати процентів у вигляді щомісячної комісії, а також невиконанням Відповідачем-2 договору поруки № POR287 від 04.04.2019.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 18.08.2020 у справі № 904/5280/19 позов Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс-Ковельавто", ОСОБА_1 задоволений в позовному обсязі.

Суд стягнув солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс-Ковельавто" та ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" 206 625, 68 грн. - заборгованості за кредитом, 1 057,47 грн. - заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість, 6 300,00 грн. - заборгованості за відсотками у вигляді щомісячної комісії, 872, 29 грн. - пені.

Суд стягнув з Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс-Ковельавто" на користь Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» 1 611,41 грн. витрат зі сплати судового збору.

Суд стягнув з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" 1 611, 41 грн. витрат зі сплати судового збору.

Доводи та вимоги апеляційної скарги.

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 18.08.2020 у справі №904/5280/19 частково скасувати, а саме: в задоволенні позовних вимог за рахунок відповідача-2 відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що 01.04.2019 між позивачем (кредитором) та ОСОБА_1 (поручителем) укладено договір поруки №POR9287.

Проаналізувавши договір поруки № OR9287 від 01.4.2019 року вбачається, що зазначений договір підписано за допомогою електронно- цифрового підпису.

З боку поручителя договір підписало ОСОБА_1 , який на дату підписання обіймав посаду керівника ТОВ «Транс-Ковельавто». При цьому в преамбулі договору поруки №POR9287 від 01.04.2019 вказано, що договір підписано особисто ОСОБА_1 .

Докази представництва ОСОБА_1 матеріали справи не містять.

Відтак, на думку скаржника договір поруки №POR9287 суд мав би вважати неукладеним.

Узагальнені доводи інших учасників провадження у справі.

Позивачем надано відзив на апеляційну скаргу відповідача - 2 в якому зазначено, що судом першої інстанції належним чином досліджено обставини справи та надано цим обставинам відповідну правову оцінку, рішення Господарського суду відповідає фактичним обставинам справи, не суперечить чинному законодавству України, а відтак передбачені законом підстави для зміни чи скасування оскаржуваного рішення в розумінні приписів ст. 277 ГПК України відсутні. У зв`язку із чим, апеляційна скарга є безпідставною, необгрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Зокрема, у відзиві зазначено, що зобов`язання за спірним кредитним договором від 04.04.2019, укладеним між позивачем та відповідачем - 1, забезпечено договором поруки № POR287 від 04.04.2019 року (далі - договір поруки), укладеним між позивачем та відповідачем - 2 - поручителем - ОСОБА_1 , який підписано із використанням електронного цифрового підпису.

Згідно п. 1 договору поруки, його предметом є надання поруки відповідачем-2 перед банком, за виконання відповідачем-1 всіх своїх обов`язків за угодами приєднання.

Поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов`язання в тому ж розмірі, що і боржник (п. 1.2. Договору поруки).

Статтею 554 Цивільного кодексу встановлено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор маж право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-якого з них окремо.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 05.10.2020 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 18.08.2020 у справі №904/5280/19 - залишено без руху через не надання доказів сплати судового збору у сумі 4 834,25грн.

26.10.2020 від ОСОБА_1 надійшло клопотання про усунення недоліків з доказами сплати судового збору у сумі 4 834,2грн.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 28.10.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 18.08.2020 у справі №904/5280/19 та призначено розгляд апеляційної скарги в судовому засіданні на 08.12.2020 об 12:00 год.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 04.12.2020 задоволено клопотання представника ОСОБА_1 про проведення судового засідання в режимі відеоконференції. Доручено Луцькому міськрайонному суду Волинської області забезпечення проведення відеоконференції за участю представника ОСОБА_1 з Центральним апеляційним господарським судом 08.12.2020 о 12:00 за допомогою сервісу "EasyCon".

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 08.12.2020 розгляд апеляційної скарги відкладено в судове засідання на 26.01.2021р. о 14:00 год.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 26.01.2021 розгляд апеляційної скарги відкладено в судове засідання на 25.02.2021р. о 12:30 год.

У судовому засіданні 25.02.2021р. оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.

04.04.2019 року Товариством з обмеженою відповідальністю "Транс-Ковельавто" (надалі - Відповідачем-1) через систему інтернет-клієнт-банкінгу підписано із використанням електронного цифрового підпису Заяву про приєднання до умов та правил надання послуги "КУБ" (далі - заява) (а.с. 21,22). Відповідно до заяви відповідач-1 приєднався до розділу 3.2.8. Умов та правил надання послуги "КУБ" (далі - Умов), які розміщені на сайті ПриватБанку http://privatdank.ua.

Пунктом 3.2.8.1. Умов визначено, що банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати Клієнту строковий "Кредит КУБ" для фінансування поточної діяльності Клієнта, в обмін на зобов`язання Клієнта з повернення кредиту, сплати процентів в обумовлені цим Договором терміни. Істотні умови кредиту (сума кредиту, проценти за користування кредитом, розмір щомісячного платежу, порядок їх сплати) вказуються в Заяві про приєднання до Умов та правил надання послуги "КУБ" (далі - Заява). Клієнт приєднується до Послуги шляхом підписання електронно-цифровим підписом Заяви в системі Приват24 або у сервісі Папка24 або іншим шляхом, що прирівнюється до належного способу укладення сторонами кредитного договору. Кредит також може надаватись шляхом видачі кредитних коштів з наступним їх перерахуванням на рахунок підприємства-продавця за товари та послуги, придбані Клієнтом через Інтернет-платформу ПриватМаркет (https://privatmarket.ua).

Відповідно до пункту 3.2.8.3. Умов надання кредитів у рамках Послуги здійснюється на наступних умовах: Банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати Клієнту терміновий кредит в обмін на зобов`язання Клієнта щодо повернення кредиту, сплати відсотків, комісій та винагород. Відсоткова ставка за користування кредитом, розмір щомісячного платежу, їх кількість і дати їх здійснення вказуються в Заяві. Заява на приєднання до Послуги в системі Приват24 або у сервісі Папка24 або іншим шляхом підписується електронним підписом, є способом укладання кредитного договору в електронному вигляді.

Розмір кредиту, який може бути наданий в рамках Послуги, складає від 350 000 до 1000000 грн. (п. 3.2.8.2. Умов).

04.04.2019 року на підставі укладеного договору, позивач перерахував на поточний рахунок відповідача-1 кредитні кошти у розмірі 350 000,00 грн., що підтверджується випискою по рахунку (а.с. 31).

Пунктом 3.2.8.3.1. Умов передбачено, що повернення кредиту здійснюється щомісяця шляхом забезпечення Клієнтом позитивного сальдо на його поточному рахунку в сумах і в дати щомісячних внесків, зазначених у Заяві. Для позичальників, що працюють у сегменті агро-бізнесу, може бути встановлений окремий порядок погашення, що передбачає погашення основного боргу тільки 6 останніх місяців користування кредитом. Банк здійснює договірне списання грошей з поточного рахунку Клієнта в строки і розмірах, передбачених умовами кредитного договору. Остаточний термін погашення заборгованості за кредитом є дата повернення кредиту.

Пунктом 3.2.8.3.1.3. Умов передбачено, що клієнт доручає банку щомісячно у строки, зазначені в заяві, здійснювати договірне списання з його рахунків, відкритих у банку, на погашення заборгованості за послугою у кількості та розмірі, зазначеному в кредитному договорі. Остаточним терміном погашення заборгованості за кредитом є дата повернення кредиту.

За користування послугою клієнт сплачує щомісячно протягом всього терміну кредиту проценти за користування кредитом в розмірі та згідно графіку, визначених в заяві та тарифах. При несплаті процентів у строк, визначений графіком, вони вважаються простроченими (крім випадків розірвання договору згідно з п. 3.2.8.6.2.). При порушенні клієнтом будь - якого грошового зобов`язання клієнт сплачує банку проценти за користування кредитом у розмірі, встановленому у заяві. У разі порушення клієнтом будь - якого з грошових зобов`язань і при реалізації права банку, передбаченого п 3.2.8.3.1., клієнт сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, за кожен календарний день прострочення (п. 3.2.8.3.2. та п. 3.2.8.3.3. Умов).

Відповідно до пунктів 3.2.8.5.2. та 3.2.8.5.3. Умов Клієнт взяв на себе зобов`язання оплатити щомісячні проценти за користування кредитом згідно з п. 3.2.8.3.2., а також повернути кредит та здійснити інші платежі, передбачені Договором, у терміни і в сумах, як встановлено в п.п. 3.2.8.3.1., 3.2.8.3.2., 3.2.8.5.14., 3.2.8.6.2., а також зазначені в Заяві, шляхом розміщення необхідних для планового погашення внеску коштів на своєму поточному рахунку.

За користування кредитом у період з дати списання коштів з позикового рахунку до дати погашення кредиту згідно з п.п. 3.2.8.1., 3.2.8.2.3. цього договору Клієнт сплачує проценти в розмірі, зазначеному в п. 3.2.8.3.2. (п. 3.2.8.9.1.).

Пункт 3.2.8.9.3. Умов передбачає, що сплата процентів за користування кредитом здійснюється в дати платежів, зазначених у Заяві (п. 3.2.8.3.1.).

Пунктом 1.3. Заяви встановлено, що кредит надається на строк 12 місяців з моменту видачі коштів.

Проценти за користування кредитом перші 6 місяців становлять 1,8% в місяць від початкового розміру кредиту, починаючи з 7-го місяця -1,6% від початкового розміру кредиту (п. 1.4. Заяви).

Порядок погашення заборгованості за кредитом визначено пункт 1.5. Заяви.

Згідно з п. 1.6. Заяви у випадку порушення строку погашення заборгованості за кредитом, що зазначений в п. 1.5. Заяви, проценти за користування кредитом становлять розмір 4 % на місяць від суми заборгованості.

Крім того, п. 1.6. Заяви встановлено, що у випадку порушення строку погашення заборгованості за кредитом, клієнт сплачує неустойку в розмірі і згідно розділу 3.2.8 Умов та Правил надання банківських послуг.

Позивач стверджує, що відповідач-1 свої зобов`язання за кредитним договором не виконав та не повернув кредитні кошти у передбачений договором термін а також, не сплатив борг по відсотках за користування кредитом та борг по відсоткам у вигляді щомісячної комісії. У зв`язку із чим, станом на 30.09.2019 у відповідача-1 виникла заборгованість у розмірі 214 855,44 грн., з яких: 206 625,68 грн. - заборгованість за кредитом, 1 057,47 грн. - заборгованість за відсотками, нарахованими за прострочену заборгованість, 6 300,00 грн. - заборгованість за відсотками у вигляді щомісячної комісії, 872, 29 грн. - пеня.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлених місцевим господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог частин 1, 2, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до положень статей 74, 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За змістом положень ст. 1069 ЦК України, якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором (ст. 1048 Цивільного кодексу України).

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ст. 1049 Цивільного кодексу України).

Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно п. 2 ст. 218 Господарського кодексу України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 Цивільного кодексу України).

Згідно ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За змістом ст.ст. 611, 549, 551 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема - сплата неустойки. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Матеріалами справи встановлено, що свої зобов`язання за договором Позивач виконав в повному обсязі, надавши Відповідачу-1 кредитний ліміт.

Зобов`язання за спірним договором забезпечено договором поруки № POR287 від 04.04.2019 року (далі - договір поруки), укладеним між позивачем та поручителем - ОСОБА_1 , який підписано із використанням електронного цифрового підпису.

Згідно п. 1 договору поруки, його предметом є надання поруки відповідачем-2 перед банком, за виконання відповідачем-1 всіх своїх обов`язків за угодами приєднання.

Поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов`язання в тому ж розмірі, що і боржник (п. 1.2. Договору поруки).

Статтею 554 Цивільного кодексу встановлено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор маж право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-якого з них окремо.

Колегія суддів констатує, що позивач правомірно звернувся за захистом своїх прав шляхом стягнення солідарно з відповідача-1 та відповідача-2 заборгованості за кредитом, відсотками та стягнення неустойки, в судовому порядку.

Посилання скаржника на те, що договір поруки № POR287 від 04.04.2019 року підписано із використанням електронного цифрового підпису поручителя - ОСОБА_1 та має вважатися неукладеним є безпідставними з огляду на таке.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст. 204 ЦК України).

Згідно із частинами першою та другою статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Приписами частини першої статті 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Статтею 1 Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачено, що електронний цифровий підпис - вид електронного підпису, отриманого за результатом криптографічного перетворення набору електронних даних, який додається до цього набору або логічно з ним поєднується і дає змогу підтвердити його цілісність та ідентифікувати підписувача. Електронний цифровий підпис накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронний цифровий підпис», електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки) у разі, якщо: електронний цифровий підпис підтверджено з використанням посиленого сертифіката ключа за допомогою надійних засобів цифрового підпису; під час перевірки використовувався посилений сертифікат ключа, чинний на момент накладення електронного цифрового підпису; особистий ключ підписувача відповідає відкритому ключу, зазначеному у сертифікаті. Електронний підпис не може бути визнаний недійсним лише через те, що він має електронну форму або не ґрунтується на посиленому сертифікаті ключа.

Електронний цифровий підпис призначений для забезпечення діяльності фізичних та юридичних осіб, яка здійснюється з використанням електронних документів. Електронний цифровий підпис використовується фізичними та юридичними особами - суб`єктами електронного документообігу для ідентифікації підписувача та підтвердження цілісності даних в електронній формі. Використання електронного цифрового підпису не змінює порядку підписання договорів та інших документів, встановленого законом для вчинення правочинів у письмовій формі (ст. 4 Закону).

Відповідно до матеріалів справи, свої зобов`язання за кредитним договором Позивач виконав в повному обсязі, надавши Відповідачу-1 кредитний ліміт, а зобов`язання за спірним договором забезпечено договором поруки № POR287 від 04.04.2019 року який укладений між позивачем та поручителем - ОСОБА_1 (Відповідач - 2).

Відтак, з огляду на встановлені обставини, не можна вважати неукладеним договір після його часткового виконання сторонами. Дії сторін свідчать про те, що договір був укладений, договір відповідає вимогам закону.

Таким чином, доводи апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції.

Відповідно до статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального права.

За таких обставин, колегія суддів Центрального апеляційного господарського суду вважає, що місцевим господарським судом належним чином досліджено обставини справи та надано цим обставинам відповідну правову оцінку, рішення Господарського суду відповідає фактичним обставинам справи, не суперечить чинному законодавству України, ухвалене рішення відповідно до норм чинного законодавства та з урахуванням висновків Великої Палати Верховного Суду у подібних правовідносинах, а відтак передбачених законом підстави для зміни чи скасування оскаржуваного рішення в розумінні приписів статтею 277 Господарського процесуального кодексу України відсутні.

Судові витрати.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 269, 275, 276, 282, 287, 288 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 18.08.2020 у справі №904/5280/19 - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 18.08.2020, у справі №904/5280/19 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 15.03.2021.

Суддя О.В. Чус

Суддя І.Л. Кузнецова

Суддя І.М. Подобєд