ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" березня 2021 р.м. ХарківСправа № 922/43/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Ємельянової О.О.

при секретарі судового засідання Малихіній М.П.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут", 61037, м. Харків, вул. Плеханівська, буд. 126
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Управляюча компанія "Служба житлового-комунального господарства", 61001, м. Харків, вул. Богдана Хмельницького, буд. 20
простягнення 123 999, 82 грн.
за участю представників сторін:

позивача: Шемаєв В.В., довіреність №01-15/288 від 18.12.2020 року;

відповідача: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Харківенергозбут» звернулось до Господарського суду Харківської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Управляюча компанія "Служба житлового-комунального господарства" про стягнення заборгованості за електричну енергію у розмірі 104 803, 08 грн., пені у сумі 14 511, 66 грн., 3 % річних у розмірі 2 428, 15 грн., інфляційні у сумі 2 256,93 грн. Також до стягнення заявлені судові витрати у розмірі 2 102, 00 грн.

Ухвалою суду від 11.01.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 922/43/21. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання з розгляду справи по суті призначено на "09" лютого 2021 року о 11:45 год. Зобов`язано позивача надати для огляду у судовому засіданні оригінали документів, копії яких подано разом з позовною заявою. Встановлено відповідачу 15 (п`ятнадцятиденний) строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Встановлено позивачу строк для подання відповіді на відзив - протягом 3 днів з дня отримання відзиву на позов. Встановлено відповідачу строк для подання заперечення - протягом 3 днів з дня отримання відповіді на відзив.

09.02.2021 року від відповідача через канцелярію суду надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 3255), у якому останній зазначає, що відповідач забезпечує надання житлово-комунальних послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в житлових багатоповерхових будинках. Між позивачем та відповідачем було укладено до говір № 4-901к від 01.01.2019 року. При цьому, між позивачем та відповідачем склалися обставини згідно яких позивачем нараховується плата за спожиту електричну енергію одночасно як власнику квартири з якими було зобов`язано укласти індивідуальні договори, так і самому відповідачу. Також у наданому до суду відзиві, заперечує проти суми боргу та здійснених оплати в частині зарахувань та зазначив, що за наслідками звірки, буде можливість остаточно визначитися з правовою позицією у справі. (а.с. 138-140).

Ухвалою суду від 09.02.2021 року, яку занесено до протоколу судового засідання, судом з розгляду справи по суті оголошено перерву до 04.03.2021 року.

15.02.2021 року від позивача через канцелярію суду надійшла відповідь на відзив (вх. № 3727) у якій останній надає пояснення щодо суми здійснених зарахувань, та зазначає, що нарахування заборгованості за спожиту електроенергію здійснювалось виключно по точках обліку електричної енергії, які включені до договору постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 4-901К від 01.01.2019 року укладеного між сторонами. Також надав пояснення, у яких зазначив, що відповідачем під час розгляду справи. а саме 22.01.2021 року та 02.02.2021 року було частково сплачено суму боргу у розмірі 17 480,40 грн. та 15 000, 00 грн. у зв`язку із чим, сума не сплачено боргу становить 72 322, 68 грн., та просив суд, позов задовольнити у повному обсязі.

04.03.2021 року від відповідача через канцелярію суду надійшло клопотання (вх. №5179) про відкладення розгляду справи, у якому відповідач зазначає, що для скорегування суми боргу з метою вирішення питання мирним шляхом просить суд відкласти розгляд справи.

04.03.2021 року від позивача через канцелярію суду надійшло клопотання (вх. № 5255) про долучення документів у підтвердження повноважень представника.

Ухвалою суду від 04.03.2021 року, яку занесено до протоколу судового засідання, вищевказані документи судом долучено до матеріалів справи.

Уповноважений представник відповідача у призначене судове засідання з розгляду справи по суті не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить протокол судового засідання та лист про перерву (а.с. 147-149).

Присутній у судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Щодо інших судових витрат окрім судового збору зазначив, що відповідні витрати відсутні.

Судом у судовому засіданні 04.03.2021 року поставлено на обговорення клопотання відповідача про відкладення розгляду справи.

Присутній у судовому засіданні представник позивача зазначив, що наразі відсутні дані щодо мирного врегулювання спору, у зв`язку із чим проси суд відмовити у задоволенні клопотання відповідача про відкладення розгляду справи.

Суд дослідивши матеріали справи, клопотання відповідача, із урахуванням позиції представника позивача, дійшов до висновку про відмову у задоволенні клопотання відповідача про відкладення розгляду справи.

Частинами 2, 3 статті 120 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд, повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Враховуючи, що судом було здійснено усі заходи, щодо належного повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи, досліджено усі докази які надано учасниками справи, суд дійшов висновку про те, що неявка у судове засідання уповноваженого представника відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, дослідивши надані докази, заслухавши позивача, судом встановлено наступне.

Як зазначає позивач, у зв`язку з відокремленням функції з розподілу електричної енергії від функції постачання електричної енергії, що визначено положеннями Закону України "Про ринок електричної енергії" від 13.04.2017 року, з 01.01.2019 року Приватне акціонерне товариство "Харківенергозбут" є постачальником електричної енергії за вільними цінами на підставі Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) від 19.06.2018 року № 505 та постачальником універсальних послуг на території Харківської області у відповідності до Постанови НКРЕКП від 26.10.2018 року № 1268.

Приватне акціонерне товариство "Харківенергозбут", як постачальник універсальних послуг, здійснює постачання електричної енергії з 01.01.2019 року у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку, та на умовах договору постачання універсальних послуг.

Згідно з пунктом 8 Постанови НКРЕКП від 26.10.2018 року № 1268, договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії, або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

Разом з тим, у відповідності до пункту 13 Перехідних положень Закону України "Про ринок електричної енергії" передача постачальнику універсальних послуг персональних даних побутових та малих непобутових споживачів під час здійснення заходів з відокремлення оператора системи розподілу не потребує отримання згоди та повідомлення таких споживачів про передачу персональних даних і вважається такою, що здійснена в загальносуспільних інтересах з метою забезпечення постачання електричної енергії споживачам.

Публічний договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг розміщений на офіційному сайті ГІриватного акціонерного товариства "Харківенергозбут": zbutenergo.kharkov.ua.

Таким чином, відповідач з 01.01.2019 року спожив електричну енергію та з порушенням строків передбачених договором та комерційною пропозицією сплатив за фактично спожиту електричну енергію, таким чином між Приватним акціонерним товариством "Харківенергозбут" та відповідачем з 01.01.2019 року укладено договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (а.с. 11-22).

Відповідач приєднався до умов договору № 4-901К з 01.01.2019 року шляхом фактичного споживання електричної енергії.

Згідно пункту 2.1. договору, постачальник передає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору (а.с. 11).

Пунктом 5.8. договору визначено що розрахунковий період є календарний місяць.

Відповідно до пункту 6.2 договору, споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії відповідно до умов цього Договору та пов`язаних з постачанням електричної енергії послуг згідно з умовами цього Договору (а.с. 13).

Як зазначає позивач, оскільки відповідач не підписував заяви - приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг та не обирав комерційну пропозицію, порядок розрахунків за договором № 4-901К з 01.01.2019 року визначаються відповідно до додатку № 2 Порядок розрахунків (для усіх споживачів, крім споживачів, які живляться від ПС 35-110 кВ та 330 кВ), який був невід`ємною частиною попереднього договору про постачання електричної енергії № 4-91К від 20.04.2016 року (а.с. 16-22).

Відповідно до пункту 5 порядку розрахунків, остаточний розрахунок споживача за електричну енергію, спожиту протягом розрахункового періоду, здійснюється на підставі виставленого постачальником електричної енергії рахунка відповідно до даних про фактичне споживання електричної енергії, визначено за показами розрахункових засобів обліку (або розрахунковим шляхом). Для проведення остаточних розрахунків, споживач протягом 3 робочих днів з дня закінчення розрахункового періоду повинен отримати в розрахунковому відділі відповідного РВЕ або у відділі розрахунків з юридичними особами "Харківенергозбуту" рахунок на оплату електричної енергії. Та рахунок має бути оплачений споживачем протягом 5 операційних днів з дня його отримання. У разі неявки споживача для отримання рахунків, постачальник направляє рахунки споживачу рекомендованим листом. у такому разі рахунки вважаються отриманими споживачем з дня їх відправлення (а.с. 21-22).

Як зазначає позивач, згідно з переданими даними були проведені нарахування та за результатами розрахункових періодів, сформовані рахунки на електричну енергію з листопада 2019 року по листопад 2020 року (а.с. 35-87).

Проте, відповідач свої зобов`язання щодо своєчасної оплати у відповідності до положень договору не виконав, у зв`язку з чим у останнього утворився борг, який за розрахунком позивача складає суму у розмірі 104 803, 08 грн. (а.с. 26, 34).

За твердженнями позивача, останній як постачальник виконав свої зобов`язання по договору у повному обсязі, але відповідач умови договору щодо своєчасної оплати спожитої електричної енергії у встановлені договором строки не виконав, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість з пені у розмірі 14 511, 66 грн., 3% річних у розмірі 2 428, 15 грн. та індексу інфляції у розмірі 2 256,93 грн.

Вищевказані обставини, стало причиною звернення позивача, із відповідним позовом до суду.

Судом встановлено, що в ході розгляду справи, відповідачем було частково погашено заборгованість, що підтверджується наданими позивачем поясненнями (вх. № 3727 від 15.02.2021 року) та копіями платіжних доручень № 1707 від 22.01.2021 року на суму 15 000, 00 грн. та № 1725 від 02.02.2021 року на суму 17 480, 40 грн. (призначення платежу згідно договору № 4-901К від 20.04.2016 року).

Згідно пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Як вбачається з наданих копій платіжних доручень від 21.01.2021 року № 1707 на суму 15 000, 00 грн. та від 02.02.021 року № 1725 на суму 17 480, 40 грн. відповідачем частково сплачено на рахунок позивача суму боргу у загальному розмірі 32 480, 40 грн., а тому провадження у справі в цій частині підлягає закриттю на підставі пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку із відсутністю предмету спору.

Враховуючи вищевикладене, керуючись пунктом 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України, суд закриває провадження у справі в частині стягнення суми основного боргу у розмірі 32 480, 40 грн. у зв`язку із відсутністю предмету спору.

Надаючи правову кваліфікацію доказам, які надані сторонами та викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки (стаття 11 Цивільного кодексу України).

У відповідності до статті 509 Цивільного кодексу України, статті 173 Господарського кодексу України, в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до статей 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості.

Стаття 628 Цивільного кодексу України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Цивільним кодексом України та Господарським кодексом України, Законом України Про ринок електричної енергії. Порядок постачання електричної енергії та взаємовідносин зі споживачами усіх форм власності регулюється спеціальним законодавством, що передбачає здійснення постачання (продаж) електричної енергії споживачу за договором про постачання електричної енергії.

Статтею 4 Закону України Про ринок електричної енергії учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Універсальні послуги надаються постачальником таких послуг виключно побутовим та малим непобутовим споживачам (частина 1 статті 63 вказаної Закону).

Згідно статті 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір про постачання електричної енергії споживачу.

Відповідно до вимог статті 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Статтею 691 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Відповідно до вимог частин 1, 2 статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Частинами 6, 7 статті 276 Господарського кодексу України визначено, що розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених/визначених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Отже, однією із основних умовою виконання зобов`язання - є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов`язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов`язання. Строк (термін) виконання зобов`язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.

Факт наявності у відповідача заборгованості за електричну енергію за період з листопада 2019 року - листопада 2020 року підтверджується наявними у матеріалах справи доказами.

Згідно з переданими Акціонерною компанією Харківобленерго даними позивачем сформовано наступні рахунки за електричну енергію за період з листопада 2019 року по листопад 2020 року, та із урахуванням часткової сплати саме:

- за листопад 2019 року на суму 89 875, 76 грн. (рахунок отримано 03.12.2019 року) із урахуванням оплат згідно платіжних доручень № 907 від 27.12.2019 року на суму 2 704, 64 грн., № 916 від 03.01.2020 року на суму 13 000, 00 грн., № 923 від 08.01.2020 року ну суму 5 000, 00 грн., № 927 від 10.01.2020 року на суму 5 000, 00 грн., № 931 від 14.01.2020 року на суму 5 000, 00 грн., № 944 від 20.01.2020 року на суму 15 000, 00 грн., № 956 від 22.01.2020 року на суму 7 000, 00 грн., № 965 від 23.01.2020 року на суму 6 000, 00 грн., № 977 від 24.01.2020 року на суму 7 000, 00 грн., № 1018 від 31.01.2020 року на суму 8 000, 00 грн., № 1029 від 04.02.2020 року на суму 16 171, 12 грн.;

- за грудень 2019 року на суму 110 411, 26 грн. (рахунок отримано 10.01.2020 року) із урахуванням оплат згідно платіжних доручень № 1029 від 04.02.2020 року на суму 828, 88 грн., № 1039 від 05.02.2020 року на суму 5 000, 00 грн., № 1047 від 06.02.2020 рок на суму 5 000, 00 грн., № 1067 від 14.02.2020 року на суму 15 000, 00 грн., № 1080 від 17.02.2020 року на суму 12 000, 00 грн., № 1087 від 18.02.2020 року на суму 7 000, 00 грн., № 1098 від 19.02.2020 рок на суму 13 000, 00 грн., № 1201 від 12.03.2020 року на суму 5 000, 00 грн., № 1212 від 17.03.2020 року на суму 10 000, 00 грн., № 1223 від 18.03.2020 року на суму 5 000, 00 грн., № 1231 від 19.03.2020 року на суму 5 000, 00 грн., № 1233 від 20.03.2020 року на суму 5 000, 00 грн., № 1271 від 30.03.2020 року на суму 5 000, 00 грн., № 1344 від 29.04.2020 року на суму 17 582, 37 грн.;

- за січень 2020 року на суму 141 072, 68 грн. (рахунок отримано 04.02.2020 року) із урахуванням оплат згідно платіжних доручень № 1344 від 29.04.2020 року на суму 7 417,62 грн., № 1356 від 05.05.2020 рок на суму 10 000, 00 грн., № 1360 від 08.05.2020 року на суму 20 000, 00 грн., № 1371 від 12.05.2020 рок на суму 20 000, 00 грн., № 1374 від 14.05.2020 року на суму 15 000, 00 грн., № 1379 від 19.05.2020 року на суму 10 000, 00 грн., № 1389 від 21.05.2020 року на суму 10 000, 00 грн., № 1393 від 25.05.2020 року на суму 10 000, 00 грн., № 1428 від 02.06.2020 року на суму 5 000, 00 грн., № 1435 від 04.06.2020 року на суму 5 000, 00 грн., № 1442 від 10.06.2020 року на суму 5 000, 00 грн., № 1479 від 21.07.2020 року на суму 5 000, 00 грн., № 1492 від 28.07.2020 року на суму 15 000, 00 грн., № 1500 від 31.07.2020 року на суму 3 655, 06 грн.;

- за лютий 2020 року на суму 40 155, 55 грн. (рахунок отримано 04.03.2020 року) із урахуванням оплат згідно платіжних доручень № 1500 від 31.07.2020 року на суму 11 344, 94 грн., № 1511 від 18.08.2020 року на суму 10 000, 00 грн., № 1571 від 29.09.2020 року на суму 15 000, 00 грн., № 1584 від 30.09.2020 року на суму 3 810, 61 грн.;

- за квітень 2020 року на суму 44 316, 53 грн. (рахунок отримано 04.05.2020 року) із урахуванням оплат згідно платіжних доручень № 1584 від 30.09.2020 року на суму 4 524, 37 грн., № 1598 від 13.10.2020 року на суму 15 000, 00 грн., № 1637 від 13.11.2020 року на суму 20 000, 00 грн., № 1684 від 24.12.2020 року на суму 4 792, 16 грн. ;

- за травень 2020 року на суму 5 031, 10 грн. (рахунок було направлено 10.06.2020 року) із урахуванням оплат згідно платіжних доручень № 1684 від 24.12.2020 року на суму 5 031, 10 грн. заборгованість 16 702, 52 грн.;

- за червень 2020 року на суму 26 879, 26 грн. (рахунок було направлено 09.07.2020 року), не сплачено;

- за липень 2020 року на суму 21 765,72 грн. (рахунок було направлено 10.08.2020 року), не сплачено;

- за серпень 2020 року на суму 6 020,59 грн. (рахунок було направлено 21.09.2020 року), не сплачено;

- за вересень 2020 року на суму 30 514, 87 грн. (рахунок надіслано 07.10.2020 року), не сплачено;

- за жовтень 2020 рок на суму 1 591, 16 грн. (рахунок було направлено 12.11.2020 року), не сплачено;

- за листопад 2020 року на суму 28 208, 22 грн. (рахунок було направлено 11.12.2020 року), не сплачено (а.с. 35-87).

За розрахунком позивача, сума боргу за договором № 734/052110 про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг станом на період з червня 2020 року по листопад 2020 року становить суму у розмірі 104 803, 08 грн., а із урахуванням закриття судом провадження у справі в частині стягнення суми боргу у розмірі 32 480, 40 грн. суму у розмірі 72 322, 68 грн.

Статтею 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Доказів здійснення повної оплати за спірною господарською операцією відповідач суду не надав.

Враховуючи вищевказані обставини, відсутність у матеріалах справи доказів, які б спростовували наявність заборгованості відповідача перед позивачем, а також доказів, які б свідчили про здійснення остаточного розрахунку за спожиту електричну енергію у розмірі 72 322, 68 грн. (із урахуванням закриття провадження у справі в частині стягнення суми боргу у розмірі 32 480, 40 грн. на підставі пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України) є обґрунтовані, підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню у повному обсязі.

У зв`язку із неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором, позивачем було нараховано відповідачу за зобов`язаннями, що виникли з листопада 2019 року по листопад 2020 року відповідно до наданого розрахунку (а.с. 27-33): - 3% річних у розмірі 2 428, 15 грн., - інфляційні втрати у розмірі 2 256, 93 грн.; - пеню у сумі 14 511, 66 грн.

Щодо стягнення із відповідача, нарахованих позивачем - 3% річних у розмірі 2 428, 15 грн., - інфляційні втрати у розмірі 2 256, 93 грн.; - пеню у сумі 14 511, 66 грн. (за зазначений у наданому до суду розрахунку періоду нарахування (а.с. 27-33)), суд зазначає наступне.

Згідно з пунктом 5.11 договору, якщо споживач не здійснив оплату за цим Договором в строки, передбачені комерційною пропозицією, постачальник має право здійснити заходи з припинення постачання електричної енергії споживачу у порядку, визначеному ПРРЕЕ (з урахуванням особливостей, встановлених для вразливих споживачів). У разі порушення споживачем строків оплати постачальник має право вимагати сплату пені. Пеня нараховується за кожен прострочений день оплати за цим Договором. Споживач сплачує за вимогою постачальника пеню у розмірі, що зазначається у комерційній пропозиції (а.с. 12).

Пунктом 6 додатку № 2 порядок розрахунків визначено, що у разі несвоєчасної оплати обумовлених даним договором рахунків постачальник проводить споживачу нарахування за весь час прострочення, у тому числі за день оплати: пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла а період, за який здійснюється нарахування, від суми боргу; 3 % річних з простроченої суми боргу (а.с. 22 зворот)..

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з частиною першою статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом здійснено перевірку нарахування позивачем відповідачу 3% річних у розмірі 2 428, 15 грн., - інфляційні втрати у розмірі 2 256, 93 грн.; - пеню у сумі 14 511, 66 грн. (за зазначений у наданому до суду розрахунку періоду нарахування (а.с. 27-33)) за допомогою онлайн-системи "Ліга-закон", та встановлено, що вищезазначені нарахування здійснені відповідно до приписів діючого законодавства, та є такими що підлягають до задоволення.

Частиною 2 статті 42 Господарського процесуального кодексу України, передбачено, що учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (стаття 74 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищевикладене, із урахуванням закриття провадження у справі в частині стягнення суми боргу у розмірі 32 480, 40 грн. на підставі пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, а саме: про стягнення з відповідача заборгованості за електричну енергію у розмірі 72 322, 68 грн., пені у сумі 14 511, 66 грн., 3 % річних у розмірі 2 428, 15 грн., інфляційні у сумі 2 256,93 грн.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно вимог частини 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Таким чином, із урахуванням вищевикладених норм вимог Господарського процесуального кодексу України, та у зв`язку із сплатою відповідачем частини боргу під час розгляду справи (22.01.2021 року та 02.02.2021 року), судовий збір у даній справі покладається на відповідача у розмірі 2 102, 00 грн.

Керуючись статтями 4, 12, 20, 73, 74, 76-79, 86, 129, 236-238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Служба житлового-комунального господарства» (61001, м. Харків, вул. Богдана Хмельницького, буд. 20, ) на користь Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» (61037, м. Харків, вул. Плеханівська, буд. 126, ) заборгованість за спожиту електричну енергію у сумі 72 322, 68 грн. (на п/р із спеціальним режимом використання НОМЕР_1 в АТ «Ощадбанк», МФО 351823), пеню у сумі 14 511, 66 грн., 3 % річних у розмірі 2 428, 15 грн., індекс інфляції у розмірі 2 256,93 грн. та 2 102, 00 грн. судового збору (на п/р НОМЕР_2 а АТ «Мегабанк», МФО 351629).

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Закрити провадження у справі № 922/43/21 про стягнення суми заборгованості за спожиту електричну енергію у розмірі 32 480,40 грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до апеляційного господарського суду, у межах апеляційного округу, протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення, відповідно до статей 256, 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням пункту 17.5 Перехідних положень Кодексу.

Інформація по справі може бути одержана зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/.

Реквізити сторін:

позивач: Приватне акціонерне товариство «Харківенергозбут» (61037, м. Харків, вул. Плеханівська, буд. 126, );

відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Служба житлового-комунального господарства» (61001, м. Харків, вул. Богдана Хмельницького, буд. 20, ).

Повне рішення складено "09" березня 2021 р.

Суддя О.О. Ємельянова