ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

16.03.2021 Справа № 905/175/21

Господарський суд Донецької області у складі:

Судді Фурсової С.М.,

при секретарі судового засідання Корецькій А.П.,

розглянувши справу за позовом Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, місто Київ, вулиця Єжи Гедройця, будинок 5; ) в особі регіональної філії «Донецька залізниця» (84400, Донецька область, місто Лиман, вулиця Привокзальна, будинок 22; )

до Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» (87504, Донецька область, місто Маріуполь, вулиця Левченка, будинок 1; )

про стягнення 60 295,97 гривень, -

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явились

від відповідача: не з`явились

В С Т А Н О В И В

Акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Донецька залізниця» звернулось до Господарського суду Донецької області з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» про стягнення 60 295,97 гривень, з яких: 3 096,00 плата за користування вагонами, 49 103,17 гривень збір за зберігання вантажу, 8 096,80 гривень збір за охорону вантажу.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що між ним та відповідачем укладено договір про надання послуг №00039/ЦТЛ-2018 від 14.02.2018 та договір про експлуатацію залізничної під`їзної колії №1/28 від 28.02.2017. В порушення строків встановлених у вказаних договорах, відповідач вивіз вагони зі станції пізніше обумовленого часу, у зв`язку з чим утворилась заборгованість.

Ухвалою суду від 03.02.2021 позовну заяву у справі №905/175/21 залишено без руху, встановлено строк заявнику для усунення встановлених при поданні позовної заяви недоліків, шляхом надання суду:

- пам`ятки №2176 від 29.07.2020 та акту загальної форми №6-318 від 31.07.2020 та пояснень щодо наданих пам`ятки №2168 від 29.07.2020 та акту загальної форми №6-317 від 31.07.2020;

- доказів направлення на юридичну адресу відповідача копій додаткових угод від 22.05.2018, 17.07.2018, 19.11.2019 про внесення змін до договору від 28.02.2017 №1/28 про експлуатацію під`їзної колії.

На виконання ухвали суду від 03.02.2021 до господарського суду 09.02.2021 від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви з доказами направлення на адресу відповідача додаткових угод до договору від 28.02.2017 №1/28. Крім того, за текстом заяви надав пояснення щодо наданих пам`ятки №2168 від 29.07.2020 та акту загальної форми №6-317 від 31.07.2020, просив суд вважати їх належними доказами.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 11.02.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №905/175/21, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи. Сторонам встановлено строк для надання заяв по суті справи та доказів, які мають значення для правильного вирішення спору. Встановлено позивачу строк для надання протоколу розбіжностей до додаткової угоди від 22.05.2018 та акта обстеження під`їзної колії ПрАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» від 16-17.05.2018.

На адресу суду 22.02.2021 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній проти позову заперечив, посилаючись на безпідставне нарахування плати за користування вагонами з огляду на те, що несвоєчасне звільнення колії станції призначення виникло виключно з вини перевізника, оскільки 29.07.2020 на під`їзну колію прибули 955 вагони, з них на станцію Маріуполь-Сортувальний прибуло 310 вагони, що перевищило середньодобовий вагонообіг на станції Маріуполь-Сортувальний на 41,6%, а тому відповідач, на його думку, має бути звільнений від плати за користування вагонами на підставі ст. 121 Статуту та п.16 розділу 6 Правил користування вагонами і контейнерами. Зазначив, що під час проведення приймально-здавальних операцій було виявлено 12 вагонів (4 вагони власності ЦТЛ), які мали порушення технічного стану та загрожували безпеці руху, про що було зроблено запис у настільному журналі ф. ВУ-15 працівниками комбінату. Крім того, жодного акта загальної форми ГУ-23 позивач не оформив, що є порушенням п.15 договору №1/28 від 28.02.2017р., ст. 31 Статуту залізниць України. Також заперечив в частині нарахованих позивачем збору за зберігання вантажу та збору за охорону вантажу, посилаючись на те, що такі збори можуть бути нараховані за умови затримки вагонів з вини одержувача. Просив відмовити задоволенні позову. До відзиву додані додатки згідно з переліком, зокрема, акт обстеження під`їздної колії ПрАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» і станції примикання Маріуполь-Сортувальний та Асланове регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» від 16-17.05.2018.

Від позивача на адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якій останній з викладеними у відзиві запереченнями відповідача не погодився, зазначив, що в спірному випадку вагони не подавались локомотивом залізниці на фронти навантаження (вивантаження), а знаходились на передавальних коліях ст. Маріуполь-Сортувальний і згідно з умовами договору №1/28 від 28.02.2017 мали бути вивезені зі станції локомотивом відповідача впродовж 4 годин після закінчення передавальних операцій. Також зазначив, що укладені між сторонами договори не встановлюють максимальну переробну спроможність фронтів навантаження (вивантаження). Як зазначено позивачем, спірний договір не встановлює будь-яких обмежень щодо мінімальної, максимальної кількості вагонів, що мають забиратися на під`їздну колію відповідача. Позивач зазначає, що відповідач необгрунтовано вважає, що облік часу користування вагонами має здійснюватися з урахуванням безоплатного терміну зберігання. Облік часу користування вагонами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46, які складаються на підставі пам`яток про подавання/забирання вагонів форми ГУ-45, актів про затримку вагонів форми ГУ-23а, актів загальної форми форми ГУ-23. Враховуючи, що нарахування плати за користування вагонами здійснено на підставі пам`ятки про подавання вагонів №2186, яка міститься в матеріалах справи та з урахуванням 4 годин, необхідних для вивезення прийнятого відповідачем вантажу з передавальної колії власником локомотива, плата за користування вагонами нараховується за весь час затримки.

На адресу суду 15.03.2021 від представника відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких відповідач виклав свої аргументи проти обставин вказаних у відповіді на відзив, просив суд у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

З огляду на те, що під час розгляду справи судом було створено сторонам необхідні умови для доведення фактичних обставин справи, зокрема, було надано достатньо часу для реалізації кожним учасником спору своїх процесуальних прав, передбачених ст.ст. 42, 46 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи по суті.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне розглянути справу за наявними матеріалами.

Розглянувши подані документи, дослідивши матеріали справи, господарський суд

В С Т А Н О В И В

14.02.2018 між Публічним акціонерним товариством «Українська залізниця», яке змінило найменування на Акціонерне товариство «Українська залізниця» (перевізник) та Приватним акціонерним товариством «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» (замовник) укладено договір про надання послуг №00039/ЦТЛ-2018, предметом якого відповідно до п. 1.1 є здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, та інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах замовника і проведення розрахунків за ці послуги.

Надання послуг за договором може підтверджуватись залізничною накладною, накопичувальною карткою, зведеною відомістю та іншими документами (п.1.3. договору).

Замовник, зобов`язався, зокрема, оплачувати перевізнику послуги, пов`язані з організацією та перевезенням вантажів та інші надані послуги з сум внесеної передоплати за кодом платника; відшкодовувати перевізнику витрати, пов`язані із затримками вагонів, контейнерів і вантажів, що виникли на станціях залізниць України, через: неправильне оформлення відправниками перевізних документів; недодання до накладної документів, необхідних для виконання митних, санітарних та інших правил чи невірне їх оформлення; перевірку вантажів перевізником (маси вантажу), митними та іншими державними органами контролю; недостатність грошових коштів та закриття коду платника; інші причини, що залежать від перевізника, а також нести відповідальність за затримки вантажів на підходах до станції призначення та здійснювати оплату платежів, пов`язаних з цими затримками. Оплата вказаних послуг здійснюється шляхом списання з сум внесеної передоплати за кодом платника (п.п.2.1.6., 2.1.7. договору).

Перевізник зобов`язався, зокрема, приймати до перевезення вантажі у вагонах (контейнерах) замовника або у вагонах (контейнерах) перевізника, надавати вагони (контейнери) перевізника для навантаження вантажів згідно із затвердженими планами і заявками замовника згідно інформації АС «Месплан», доставляти вантаж до станції призначення та видавати його одержувачу, надавати додаткові послуги, пов`язані з перевезенням вантажів, перелік яких зазначається в додатках до договору; складати документи передбачені пунктом 1.3. договору щодо нарахування сум платежів (п.п.2.3.2., 2.3.5. договору).

Відповідно до п.3.1. договору розмір плати за перевезення вантажу у вагонах замовника та вагонах залізниць інших держав, додаткових зборів, пов`язаних з перевезенням, розраховується за ставками і тарифами, які визначаються у відповідності до умов Збірника Тарифів.

Розрахунки за договором здійснюються через філію «Єдиний розрахунковий центр залізничних перевезень» ПАТ «Укрзалізниця» (п.4.1. договору).

Сторони договору несуть відповідальність за невиконання плану перевезень згідно зі Статутом залізниць України (п.5.1. договору).

Відповідно до п.12.1. договір вступає в силу з моменту одностороннього підписання замовником договору в електронному вигляді з накладанням ЕЦП в АС «Месплан» або АС «Клієнт УЗ», або вчинення замовником будь-якої дії на виконання цього договору і діє з 19.02.2018 по 31.12.2018. Якщо жодна із сторін не звернеться письмово за один місяць до закінчення дії договору з пропозицією до іншої сторони про припинення його дії, то цей договір діє до надходження такої пропозиції і здійснення всіх розрахунків за виконані перевезення та надані послуги.

Також 28.02.2017 між Публічним акціонерним товариством «Українська залізниця» (залізниця) та Приватним акціонерним товариством «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» (власник колії) укладено договір №1/28 про експлуатацію залізничної під`їзної колії Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» при станції Маріуполь-Сортувальний регіональної філії «Донецька залізниця».

22.05.2018, 17.07.2018 та 19.11.2019 сторонами підписано додаткові угоди, якими внесено зміни до договору № 1/28 про експлуатацію залізничної під`їзної колії.

Відповідно до п.1 вказаного договору (в редакції додаткової угоди від 17.07.2018) згідно зі Статутом залізниць України, Правилами перевезень вантажів і на умовах цього договору експлуатується під`їзна колія, яка належить власнику і примикає, зокрема, станцією Сартана-ІІ власника колії до станції Маріуполь-Сортувальний залізниці.

Під`їзна колія обслуговується локомотивами власника колії.

Додатковою угодою від 17.07.2018 пункт 5 договору доповнено наступним:

«Придатність вагонів під навантаження у технічному стані (в т. ч. під подвійні операції), що прибули на станцію Маріуполь-Сортувальний та Рудна встановлюється робітниками залізниці під час огляду вагонів на здавальних коліях з визначенням їх придатності записом у журналі ф. ВУ-15».

Також п.6 викладено у новій редакції, абзацом 2 якого визначено: «Вагони, які здані власнику колії забираються власником колії з передавальних колій станції Маріуполь-Сортувальний залізниці впродовж 4-х годин після закінчення передавальних операцій, по станції Рудна власника колії впродовж 4-х годин після закінчення передавальних операцій».

Відповідно до пункту 14 договору про експлуатацію залізничної під`їзної колії власник колії сплачує залізниці плату, у тому числі:

- за користування вагонами (контейнерами) згідно Правилам користування вагонами і контейнерами та Тарифного керівництва №1 (пп. «б»);

- інші збори і плати згідно Статуту залізниць України, Правил перевезень вантажів, Тарифного керівництва №1 (пп. «в»).

Збори і плати вносяться залізниці відповідно до діючого законодавства.

У пункті 3 договору №1/28 від 28.02.2017 зазначено, що рух поїздів на під`їзній колії здійснюється з додержанням Правил технічної експлуатації залізниць України (ПТЕ), Інструкції з сигналізації залізниць України, Інструкції з руху поїздів та маневрової роботи на залізницях України. Приймання та відправлення поїздів виконується на станціях Маріуполь-Сортувальний Залізниці та Рудна Власника колії.

Відповідно до п.19 договору про експлуатацію залізничної під`їзної колії ПрАТ «ММК Ілліча» при станції Маріуполь-Сортувальний № 1/28 від 28.02.2017 в редакції додаткової угоди від 19.11.2019 термін дії договору подовжено до 31.02.2020 включно.

Пунктом 3 додаткової угоди від 17.07.2018 сторони визначили, що додаткова угода набирає чинності з моменту її підписання обома сторонами і становить невід`ємну частину вищеназваного договору.

Враховуючи, що представником відповідача додаткову угоду підписано 31.07.2018, вона набула чинності 31.07.2018 відповідно. Отже, на момент виникнення спірних відносин укладений між сторонами договір № 1/28 про експлуатацію залізничної під`їзної колії ПрАТ «ММК Ілліча» при станції Маріуполь-Сортувальний регіональної філії «Донецька залізниця» діяв в редакції додаткової угоди від 17.07.2018.

Згідно зі ст.914 Цивільного кодексу України, ст.307 Господарського кодексу України, ст.8 Закону України «Про залізничний транспорт» перевезення вантажів залізничним транспортом організовуються на договірних засадах. Форму договору про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги встановлено Правилами розрахунків за перевезення вантажів (додаток №1 до пункту 2.3 названих Правил). У договорі визначаються обсяги, строки та умови надання транспортних засобів, порядок розрахунків за перевезення та додаткові послуги, а також відповідальність за порушення зобов`язань.

Відповідно до частини п`ятої статті 307 Господарського кодексу України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.

Частинами першою та другою статті 8 Закону України «Про залізничний транспорт» визначено, що перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти залізничним транспортом загального користування організується на договірних засадах. Для забезпечення виконання договірних зобов`язань здійснюється перспективне та поточне планування перевезень. Умови та порядок організації перевезень у тому числі в прямому змішаному сполученні за участю залізничного та інших видів транспорту, нормативи якості вантажних перевезень (терміни доставки, безпека перевезень, схоронність вантажів) та обслуговування пасажирів, відправників і одержувачів вантажів визначаються Статутом залізниць України, Правилами перевезень вантажів та Правилами перевезень пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 №457 затверджено Статут залізниць України (далі - Статут), яким згідно зі ст.2 визначено обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під`їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту.

Дія Статуту поширюється на перевезення залізничним транспортом вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, у тому числі на перевезення вантажів, навантаження і розвантаження яких відбувається на залізничних під`їзних коліях незалежно від форм власності, які не належать до залізничного транспорту загального користування (стаття 3 Статуту).

За приписами пункту 2 статті 64 Статуту для транспортного обслуговування одного або кількох підприємств у взаємодії із залізничним транспортом загального користування призначено під`їзні колії.

Частинами 1, 4 статті 71 Статуту встановлено, що взаємовідносини залізниці з підприємством, порядок і умови експлуатації залізничних під`їзних колій визначаються договором. Порядок подачі і забирання вагонів і контейнерів на залізничній під`їзній колії встановлюється договором на експлуатацію залізничної колії (договором на подачу та забирання вагонів).

Згідно з п.15.27 Правил технічної експлуатації (ПТЕ) залізниць України, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 20.12.1996 №411 і зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 25.02.1997 за №50/1854 (з подальшими змінами і доповненнями) забороняється ставити в поїзди: вагони несправні, що загрожують безпеці руху та стан яких не забезпечує збереження вантажів, що перевозяться.

Пунктом 10.3 ПТЕ залізниць України передбачено: «Забороняється випускати в експлуатацію і допускати до руху в поїздах рухомий склад, включаючи спеціальний рухомий склад, з тріщиною в будь-якій частині осі колісної пари чи тріщиною в ободі, диску і ступиці колеса, за наявності гострокінцевого накату на ділянці сполучення підрізаної частини гребеня колісної пари з його вершиною, а також при таких зношеннях і пошкодженнях колісних пар, які порушують нормальну взаємодію колії та рухомого складу...».

29.07.2020 о 05:50 год. на станцію Маріуполь-Сортувальний Донецької залізниці на адресу відповідача прибув потяг №9543. У складі потягу знаходилось 53 вагонів з вантажем, у тому числі 4 вагона раніше основної відправки.

Факт подачі спірних 53 вагонів потягу №9543 на станцію Маріуполь-Сортувальний о 05:50 год. 29.07.2020 відповідачем не оспорюється і підтверджений пам`яткою №2186 про подавання вагонів. В пам`ятці представником відповідача зроблена примітка, що у поїзді 3 вагона ЦТЛ.

Враховуючи умови абз.2 п.6 договору № 1/28 про експлуатацію залізничної під`їзної колії ПрАТ «ММК Ілліча» при станції Маріуполь-Сортувальний в редакції додаткової угоди від 17.07.2018, відповідач повинен був забрати спірні вагони з другої колії станції Маріуполь-Сортувальний своїм локомотивом протягом 4-х годин після закінчення передавальних операцій. Оскільки згідно з актом про затримку вагонів №1-64 від 30.07.2020 приймально-здавальні операції були здійснені у період з 05:50 год. до 08:39 год. 29.07.2020, то комбінат повинен був забрати спірні вагони та контейнери не пізніше 12:39 год. 29.07.2020.

Вагони з передавальних колій станції Маріуполь-Сортувальний забрано локомотивом ПрАТ «ММК ім.Ілліча» о 15-30 год. 30.07.2020, загальний час простою склав 26 годин 51 хвилина, що останнім не заперечується і підтверджено пам`яткою про подавання вагонів №2186 та актом на затримку вагонів №1-64 від 30.07.2020, який представником вантажоодержувача підписано з зауваженням такого змісту «Термін, вказаний в договорі, має декларативний характер і не несе за собою фінансову відповідальність».

Фактично потяг простояв на колії станції Маріуполь-Сортувальний до 15:30 год. 30.07.2020, про що позивачем 31.07.2020 у присутності НТК Ільїна Є.А. та комерційного агента станції Маріуполь-Сортувальний Ставрієнко Г.А. складено акт загальної форми №6-317.

За час простою відповідачеві нарахована плата за користування вагонами у розмірі 2 580,00 гривень, яка була внесена до відомості плати за користування вагонами (ф. ГУ-46) №31079118.

Також комбінату за час знаходження вагонів на місцях загального користування (коліях станції) були нараховані: збір за зберігання вантажу в розмірі 40 919,30 гривень без ПДВ (49 103,17 гривень з ПДВ) та збір за охорону вантажу у разі його затримки не з вини залізниці (у трьох вагонах) у розмірі 6 747,34 гривень без ПДВ (8 096,80 гривень з ПДВ), які були внесені до накопичувальної картки (ф. ФДУ-92) №03080779.

Відомість плати за користування вагонами №31079118 та накопичувальна картка №03080779 були пред`явлені ПрАТ «ММК ім. Ілліча» для підписання і оплати.

Представник ПрАТ «ММК ім. Ілліча» відомість та накопичувальну картку підписав із зауваженнями, зазначивши, що суми 2 580,00 гривень, 40 919,30 гривень та 6 747,34 гривень відповідно відхиляються, будуть розглянуті у претензійному порядку, причини відхилення не зазначено.

Судом встановлено, що загальний час простою за період з 08:39 год. 29.07.2020 по 15:30 год. 30.07.2020 склав 30 годин 51 хвилина.

З посиланням на п.15 р.6 ч.1 Правил перевезень вантажів на залізничному транспорті, затверджених наказом Мінтрансу України від 25.02.1999 №113 і зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 15.03.1999 №165/3458, п.5 глави 5 Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 26.03.2009 №317 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.04.2009 за №340/16356 за час простою залізницею відповідачу нарахована плата за користування вагонами та внесена до відомості плати за користування вагонами (ф. ГУ-46) №31079118 у розмірі 2 580,00 гривень без ПДВ (3 096,00 гривень з ПДВ).

Згідно статті 119 Статуту за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під`їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянам - суб`єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами. Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника залізничної під`їзної колії, порту, підприємства. За час затримки на коліях залізниці вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, стягується 50 відсотків зазначених розмірів плати.

Правилами користування вагонами встановлено порядок і умови обліку нарахувань плати за користування вагонами, а саме облік часу користування вагонами та нарахування плати за користування ними провадиться: на станціях відправлення та призначення за відомістю плати ф. ГУ-46, пам`яток про подавання/забирання вагонів ф. ГУ-45, повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами, актів про затримку ф. ГУ-23а, актів загальної форми ГУ-23. Відомості плати за користування вагонами складаються на вагони, що подаються під навантаження та вивантаження, є документами обліку часу перебування вагонів у пунктах навантаження та вивантаження та на під`їзних коліях і містять розрахунки платежів за користування вагонами.

Час користування вагонами обчислюється з моменту їх передачі вантажовласникові до моменту їх фактичного прийняття від вантажовласника. Час передання вагонів залізницею вантажовласнику, а також вантажовласником залізниці зазначається у Пам`ятці про подавання/забирання вагонів, яка оформляється після закінчення приймально-здавальних операцій. Загальний час, за який вноситься вантажовласником плата за користування вагонами, включає час затримки вагонів з його вини та час перебування їх у безпосередньому розпорядженні вантажовласника. Час до 30 хвилин не враховується, час 30 хвилин і більше враховується як повна година.

Час закінчення приймально-здавальних операцій фіксується в пам`ятках про подавання/забирання вагонів форми ГУ-45, на підставі яких формуються відомості плати за користування вагонами форми ГУ-46, яка є первинним документом бухгалтерського обліку. При цьому усі належні залізниці платежі за додаткові послуги, штрафи (що не були включені в перевізні документи і у відомості плати за користування вагонами та контейнерами) включаються в накопичувальні картки, які складаються станціями в трьох примірниках із зазначенням у них відомостей про надані послуги і їх вартість (пункт 2.6 Правил розрахунків за перевезення вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 24.11.2600 за №864/5085).

Внесення плати за користування вагонами здійснюється у порядку, встановленому Правилами користування вагонами і контейнерами (ст.119-126 Статуту залізниць України), затвердженими наказом Мінтрансу України від 25.02.1999 №113 і зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 15.03.1999 за №165/3458.

Плата за користування вагонами нараховується згідно п.15 Правил користування вагонами і контейнерами та Тарифного керівництва №1 розділ 5 «Ставки плати за користування вагонами і контейнерами залізниць», пункт 1.5 (таблиця №1) з урахуванням діючого коефіцієнта телеграфної вказівки №00019/ЦМ підпісн. №Ц-4/6-60/14-19 від 29.03.2019.

Згідно Тарифного керівництва №1 розділ 5 (таблиця №1) при нарахуванні плати за час затримки протягом 26 годин 51 хвилин на коліях залізниці 43 власних вагонів та 6 вагонів власності філії «ЦТЛ» АТ «Укрзалізниця» (буде нараховуватись після закінчення відповідальності вантажоодержувача) враховується загальна сума ставки плати за користування вантажними вагонами перевізника за 27 годин 39,7 гривень.

Розрахунок плати за 43 власних вагона складає:

1) 27 годин = 39,7 гривень (ставка ТК №1) - 50% =19,85 гривень х 3,023 (коеф.) = 60,0 гривень;

2) 60,0 гривень х 43 власних вагона = 2 580,00 гривень + 20% ПДВ (516,00 гривень) = 3 096,00 гривень.

Сума плати за користування 43 власними вагонами становить 3 096,00 гривень.

Відповідач у відзиві посилався на ст. 121 Статуту та п.16 розділу 6 Правил користування вагонами і контейнерами як на підставу для звільнення від плати за користування вагонами, зазначив, що несвоєчасне звільнення колій станції призначення виникло виключно з причин, що залежать від перевізника.

Згідно ст. 121 Статуту Вантажовідправник, вантажоодержувач, порт звільняються від плати за користування вагонами і контейнерами:

а) якщо затримка вагонів або контейнерів виникла через стихійне лихо, що спричинило припинення руху на залізничних під`їзних коліях, а також через стихійне лихо або аварію на підприємстві, внаслідок яких згідно з чинним положеннями заборонено виконувати вантажні роботи;

б) у разі подання залізницею вагонів (контейнерів) у кількості, що перевищує максимальну переробну спроможність навантажувальних і розвантажувальних пунктів відправника і одержувача;

в) у інших випадках, передбачених Правилами.

Приписами п.16 Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України №113 від 25.02.99 (з наступними змінами і доповненнями) встановлені випадки, коли вантажовласник звільняється від плати за користування вагонами і контейнерами, а саме:

а) якщо затримка вагонів або контейнерів виникла через стихійне лихо, що спричинило припинення руху на залізничних під`їзних коліях, а також через стихійне лихо або аварію на підприємстві, внаслідок яких згідно з чинними положеннями заборонено виконувати вантажні роботи;

б) у разі подання локомотивом залізниці вагонів і контейнерів на фронти навантаження (вивантаження) у кількості, що перевищує їх максимальну переробну спроможність. Вказана максимальна переробна спроможність визначається за договором між залізницею і вантажовласником;

в) у разі затримки прийняття залізницею вагонів, які пред`явлено їй до здачі, з причин, що залежать від залізниці. Час такої затримки зазначається у графі «Примітки» Пам`ятки про подавання/забирання вагонів, цей час виключається із загального часу користування вагонами (контейнерами)».

Таким чином, відповідно до п.16 Правил користування вагонами і контейнерами вантажовласник звільняється від плати за користування вагонами, у разі подання локомотивом залізниці вагонів на фронти навантаження (вивантаження) у кількості, що перевищує їх максимальну переробну спроможність.

У спірному випадку вагони не подавалися локомотивом залізниці на фронти навантаження (вивантаження) відповідача (знаходилися на передавальних коліях станції Маріуполь-Сортувальний) і відповідно до умов договору №1/28 від 28.02.2017 мали бути вивезені зі станції локомотивом комбінату впродовж 4 годин після закінчення передавальних операцій, відповідно посилання відповідача на п. 16 Правил користування вагонами і контейнерами є безпідставним та необґрунтованим.

Крім того, суд звертає увагу, що укладені між сторонами договори не встановлюють максимальну переробну спроможність фронтів навантаження (вивантаження) комбінату.

Посилання відповідача на визначену в акті обстеження під`їзної колії середньодобову кількість вагонів по ст. Маріуполь-Сортувальний у розмірі 219 одиниць (п.9 акту) суд до уваги не приймає, оскільки ні умовами укладених між сторонами договорів, ні актом обстеження не передбачено заборони залізниці подавати вагони (виставляти на передавальні колії станції Маріуполь-Сортувальний) у більшій кількості ніж зазначено.

Таким чином, відповідачем належними доказами не доведено, що затримка вивезення спірних вагонів мала місце з вини залізниці.

Враховуючи викладене, позовні вимоги в частині стягнення плати за користування вагонами в розмірі 3 096,00 гривень є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 46 Статуту одержувач зобов`язаний прийняти і вивезти зі станції вантаж, що надійшов на його адресу. Терміни вивезення і порядок зберігання вантажів установлюються Правилами.

Вантажі, що прибули, зберігаються на станції безкоштовно протягом доби. Цей термін обчислюється з 24-ої години дати вивантаження вантажу (контейнера) засобами залізниці або з 24-ої години дати подачі вагонів під вивантаження засобами одержувача. За зберігання вантажу на станції понад зазначений термін справляється плата, встановлена тарифом.

Відповідно до п.2 «Збір за зберігання вантажів на місцях загального користування» розділу «Збори за роботи та послуги, пов`язані з перевезенням вантажів» Тарифного керівництва №1 термін безоплатного зберігання обчислюється згідно з відповідними Правилами. Після закінчення терміну безоплатного зберігання нараховується збір за кожну добу в розмірі 4,00 гривні за одну тонну - при зберіганні вантажів у вагонах, у тому числі у контейнерах - за масу брутто, округлену до повних тон. У всіх випадках неповна доба зберігання вантажів округляється до повної.

З посиланням на п.8 р.7 ч.1 Правил перевезень вантажів на залізничному транспорті, затверджених наказом Мінтрансу України від 21.11.2000 №644 і зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 № 866/5087 за час знаходження вагонів на місцях загального користування (коліях станції) позивачем відповідачеві нараховано збір за зберігання вантажів в усіх вагонах у загальній сумі 49 103,17 гривень з ПДВ (40 919,33 гривень без ПДВ), з яких 49 103,17 гривень (з ПДВ) збір за зберігання 49 вагонів з вантажем та 171,24 гривень (з ПДВ) збір за зберігання власного (орендованого) рухомого складу на своїх осях на коліях станції (8 вагонів).

Нарахована сума внесена до накопичувальної картки (ф. ФДУ-92) №03080779.

Перевіривши нарахований позивачем збір за зберігання вантажу, суд відмовляє у задоволенні вимоги в цій частині.

Частина 2 статті 46 Статуту передбачає, що вантажі, що прибули, зберігаються на станції безкоштовно протягом доби. Цей термін обчислюється з 24-ої години дати вивантаження вантажу (контейнера) засобами залізниці або з 24-ої години дати подачі вагонів під вивантаження засобами одержувача.

Як встановлено судом, поїзд №9543 прибув 29.07.2020 о 05:50 год. та був забраний з колій загального користування 30.07.2020 о 15:30. Згідно з розділом 7 ППВ безоплатна доба зберігання починає обчислюватися з 24-ої години 29.07.2020 та закінчується о 24-ій годині 30.07.2020, отже в даному випадку нарахування збору за зберігання за встановленими чинним законодавством тарифами можливе з 00:00 годин 31.07.2020.

Виходячи з викладеного суд прийшов до висновку, що відповідач звільнив колії у період безоплатного зберігання, а тому підстави для нарахування збору за зберігання вантажу відсутні, що зумовлює відмову у задоволенні позовних вимог у частині стягнення збору у розмірі 49 103,17 гривень.

Згідно з п.31.5 розділу 2 Тарифного керівництва №1, якщо на станціях з причин, не залежних від залізниці, виникає затримка вантажу, що охороняється, то з відправника (одержувача, експедитора) додатково справляється плата згідно з табл. 4.

Відповідно до таблиці 4 тариф грн/ваг-год залежить від кількості вагонів, що охороняються при затримці вантажів і за охорону вагонів у кількості від 1 до 5 включно встановлений у розмірі 24,00 гривень. Час затримки зазначається в акті загальної форми ГУ-23 з моменту її виникнення до закінчення. Час до 30 хвилин не враховується, час 30 хвилин і більше враховується як повна година.

В затриманому потягу знаходились 3 вагона з вантажем, який підлягав охороні. За затримку вантажу, який охороняється з причин, не залежних від залізниці, останньою комбінату нараховано тариф за охорону вантажу: 24,00 гривень х 3 вагона х 31 год. х 3,023 (діючий коефіцієнт) = 6 747,34 гривень (без ПДВ), з урахуванням ПДВ 8 096,80 гривень. Позивачем заявлено до стягнення 8 096,80 гривень.

Відповідач у своїх заявах по суті справи посилається на те, що такий розрахунок суми збору за охорону вантажу суперечить положенням ст.46 Статуту та п.31.5 ТК №1, оскільки, момент затримки вантажу може наступити тільки після закінчення терміну безоплатного зберігання вантажу і тому, нараховувати збір за охорону вантажу потрібно після закінчення безоплатного зберігання, тому що вантаж який знаходиься на коліях загального користування у безоплатному користуванні не може вважатися затриманим.

Такі доводи відповідача є безпідставними, оскільки зберігання вантажу та охорона вантажу є різними послугами за своєю природою, а термін безоплатного зберіганя вантажу, визначений статтею 46 Статуту, стосується виключно збору за зберігання вантажу.

Враховуючи вищевикладені висновку суду про те, що затримка вивезення спірних вагонів мала місце з вини вантажоодержувача позовні вимоги в частині стягнення збору за охорону вантажу підлягають задоволенню у заявленому розмірі.

Судові витрати у відповідності до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 12, 73, 74, 76-79, 86, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р I Ш И В

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03150, місто Київ, вулиця Єжи Ґедройця, будинок №5; ) в особі регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» (84404, Донецька область, місто Лиман, вулиця Привокзальна, будинок №22; ) до Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» (87504, Донецька область, місто Маріуполь, вулиця Левченка, будинок №1; ) про стягнення додаткових зборів і плат в сумі 60 295,97 гривень задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» (87504, Донецька область, місто Маріуполь, вулиця Левченка, будинок №1; ) на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03150, місто Київ, вулиця Єжи Ґедройця, будинок №5; ) в особі регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» (84404, Донецька область, місто Лиман, вулиця Привокзальна, будинок №22; ) плату за користування вагонами у розмірі 3 096,00гривень, збір за охорону вантажу у розмірі 8 096,80 гривень, а також відшкодування сплаченого судового збору у розмірі 2 270,00 гривень.

У частині стягення плати за зберігання вантажу у розмірі 49 103,17 гривень відмовити.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ в установленому порядку.

Згідно зі ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через Господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Повний текст рішення підписано 16.03.2021.

Позивач: Акціонерне товариство «Українська залізниця» (03150, місто Київ, вулиця Єжи Ґедройця, будинок №5; ) в особі регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» (84404, Донецька область, місто Лиман, вулиця Привокзальна, будинок №22; ).

Відповідач: Приватне акціонерне товариство «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» (87504, Донецька область, місто Маріуполь, вулиця Левченка, будинок №1; ).

Суддя С.М. Фурсова