номер провадження справи 32/148/20
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.03.2021 Справа № 908/2728/20

м.Запоріжжя Запорізької області

Суддя Господарського суду Запорізької області Колодій Н.А., при секретарі судового засідання Зеленцовій К.Ю., розглянувши матеріали справи

за позовом Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом, (01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3) в особі Відокремленого підрозділу Запорізька атомна електрична станція (71503, м. Енергодар, Запорізька область, вул.Промислова, 133)

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Снабсервіс 2019, (69035, м.Запоріжжя, вул. Волгоградська, буд. 26, кв. 198, 69001, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд. 45, офіс 7)

про стягнення суми 24219грн 99 коп.,

За участю представників сторін:

від позивача: Гриценко В.С., довіреність від 02.09.2019

від відповідача: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Розглядається справа № 908/2728/20 за позовом Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом, в особі Відокремленого підрозділу Запорізька атомна електрична станція до Товариства з обмеженою відповідальністю Снабсервіс 2019 про стягнення 24219 грн 99коп суми пені за порушення строку поставки товару за договором № 58(5)20Ук від 21.04.2020.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.10.2020 справу № 908/2728/20 за вищевказаною позовною заявою розподілено судді Колодій Н.А.

Ухвалою Господарського суду запорізької області від 02.11.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №908/2728/20, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

Дана ухвала була надіслана на адресу відповідача: 69035, м.Запоріжжя, вул.Волгоградська, буд. 26, кв. 198.

Ухвала Господарського суду Запорізької області про відкриття провадження у справі № 908/2728/20 була повернута з адреси відповідача на адресу суду з відміткою про за закінченням терміну зберігання.

Судом встановлено, що відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань адреса реєстрації юридичної особи відповідача інша ніж та, що зазначена позивачем в позовній заяві та доданих до неї матеріалах. З даного витягу встановити точну дату перереєстрації юридичної особи відповідача не є можливим.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку постановити ухвалу про розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 11.02.2021. Ухвалою суду від 11.02.2021 судом закрито підготовче провадження, розгляд справи по суті призначено на 04.03.2021.

Але, ухвали суду від 04.01.2021 та 11.02.2021 були також повернуті з адреси відповідача з відміткою «За закінченням терміну зберігання».

Крім того, представником позивача в судовому засіданні повідомлено суду, що позовна заява була надіслана адресу реєстрації відповідачу.

У разі, якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії (висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 25.06.2018 у справі № 904/9904/17).

На підставі викладеного, суд дійшов до висновку, що судом вжито необхідних заходів для повідомлення відповідача про розгляд даної справи.

В постанові Верховного Суду від 08.04.2019 у справі № 922/2887/16 викладена правова позиція, що сам лише факт не отримання скаржником кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу за належною адресою та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, вказує на суб`єктивну поведінку сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу.

Неотримання ухвали суду у даній справі відповідачем та повернення її до суду з відповідною відміткою є наслідком діяння (бездіяльності) відповідача щодо її належного отримання та неповідомлення суду про зміну свого місцезнаходження, тобто його власною волею.

У відповідності до ст. 42 ГПК України учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

В судове засідання 04.03.2020 представник відповідача не з`явився.

Згідно ч. 1 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цієї статтею.

Відповідно до ч. 3 п. 2 ст. 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

З урахуванням викладеного, суд вважає за доцільне розглянути справу по-суті за наявними в ній матеріалами, яких достатньо для вирішення спору по суті, за відсутністю представників сторін.

04.03.2021 в присутності представника позивача судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника відповідача, суд

ВСТАНОВИВ:

Між Державним підприємством «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Запорізька АЕС» (далі за текстом позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Снабсервіс 2019» (далі за текстом відповідач) був укладений договір поставки продукції № 158(5)20УК від 21.04.2020 (далі за текстом договір).

Договір був укладений за результатами проведеної позивачем процедури закупівлі відповідно до Закону України «Про публічні закупівлі» від 25.12.2015 № 922Л/ІІІ (номер в електронній системі закупівель УА-2020-02-28-000426-а).

Відповідно до договору, відповідач зобов`язаний поставити а позивач прийняти і платити товар - спеціалізована хімічна продукція (пластифікуючі речовини) на загальну суму 2 201 817,00 грн (у тому числі ПДВ 366 969,50 грн).

Пунктом 1.2 договору визначений строк поставки товару: квітень-травень 2020 року.

Виходячи з умов договору, відповідач зобов`язаний був поставити товар не пізніше 31.05.2020.

Поставка товару за договором на суму 2 201 817,00 грн (в тому числі ПДВ 366 969,50 грн) відповідачем була здійснена 12.06.2020 відповідно до видаткової накладної № РН-0000004 від 12.06.2020.

Неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором, стали підставою для звернення позивача за захистом своїх порушених прав та законних інтересів.

Проаналізувавши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 193 Господарського кодекс України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з статтею 610 Цивільною кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким. що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином. Належним є виконання зобов`язання, яке прийняте кредитором і в результаті якого припиняються права та обов`язки сторін зобов`язання.

За загальним правилом зобов`язання припиняється на підставах, встановлених договором або законом (стаття 598 ЦК України, стаття 202 ГК України).

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 230 ҐК України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Частиною 6 ст. 232 ГК України визначено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до пункту 7.2 Договору, за порушення строків постачання або недопоставку товару Відповідач зобов`язаний сплатити Позивачу пеню в розмірі 0,1% за кожний день прострочення, а за прострочення більше 30 (тридцяти) днів відповідач додатково сплачує штраф у розмірі 7% (семи) від вартості недопоставленого товару. Нарахування штрафних санкцій здійснюється за весь час прострочення виконання зобов`язання.

Судом встановлено, що поставка товару за договором на суму 2 201 817,00 грн відповідачем була здійснена 12.06.2020 відповідно до видаткової накладної № РН-0000004 від 12.06.2020.

Термін прострочення поставки товару за договором склав 11 днів.

Таким чином, відповідачу, в зв`язку з простроченням виконання зобов`язання в частині поставки товару, нарахована пеня в розмірі 24219,99 грн. (розрахунок додається). Надані суду розрахунки судом перевірені, позовні вимог щодо нарахування суми пені підлягають задоволенню.

Згідно зі ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Відповідач не скористався своїм правом на надання відзиву на позовну заяву.

Отже, проаналізувавши фактичні обставини справи, оцінивши представлені докази, суд вважає позовні вимоги доведеними та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст. 129 ГПК України, враховуючи міру та ступінь вини кожної із сторін у спірних правовідносинах, судові витрати присуджуються до стягнення з відповідача на користь позивача, оскільки спір доведено до суду з його вини.

Керуючись ст. ст. 46, 129, 202, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом, (01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3) в особі Відокремленого підрозділу Запорізька атомна електрична станція (71503, м. Енергодар, Запорізька область, вул.Промислова, 133) до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Снабсервіс 2019, (69035, м.Запоріжжя, вул. Волгоградська, буд. 26, кв. 198, 69001, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд. 45, офіс 7) про стягнення суми 24219грн 99 коп. задовольнити .

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Снабсервіс 2019, (69035, м.Запоріжжя, вул. Волгоградська, буд. 26, кв. 198, 69001, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд. 45, офіс 7, ЄДРПОУ 42761313) на користь Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом, (01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3, ) в особі Відокремленого підрозділу Запорізька атомна електрична станція (71503, м. Енергодар, Запорізька область, вул.Промислова, 133, ) суму пені у розмірі 24219 (двадцять чотири тисячі двісті дев`ятнадцять) грн 99 коп., 2102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп суму судового збору.

Видати накази.

Повний текст рішення оформлено і підписано 18 березня 2021.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку, передбаченому ст.ст. 254-256 ГПК України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Відповідно до ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення, а у разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.А. Колодій