ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2021 року

м. Київ

Справа № 910/16796/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Кондратова І.Д. - головуючий, судді - Кролевець О.А., Стратієнко Л.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго»

на ухвалу Господарського суду міста Києва

(суддя - Князьков В.В.)

від 06.11.2020

та постанову Північного апеляційного господарського суду

(головуючий - Владимиренко С.В., судді - Алданова С.О., Корсак В.А.)

від 22.12.2020

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕ ТРЕЙДИНГ»

про вжиття заходів забезпечення позову

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕ ТРЕЙДИНГ»

до Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго»

про зобов`язання припинити дії та стягнення безпідставно набутих коштів в розмірі 4 517 567, 88 грн,

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст заяви про забезпечення позову

1.1 У жовтні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ДЕ ТРЕЙДИНГ» (надалі - ТОВ«ДЕ ТРЕЙДИНГ», позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» (надалі - ПрАТ «НЕК «Укренерго», відповідач) про зобов`язання припинити дії, спрямовані на нарахування послуг з передачі електричної енергії по Договору про надання послуг з передачі електричної енергії від 17.04.2019 № 0066-02024 при здійсненні експорту електричної енергії та включення таких послуг до первинних документів, якими оформлюються послуги з передачі електричної енергії та стягнення 4 517 567,88 грн безпідставно набутих коштів.

Разом з позовною заявою ТОВ «ДЕ ТРЕЙДИНГ» подало заяву про забезпечення позову, у якій просило суд заборонити відповідачу до набрання законної сили рішенням Господарського суду міста Києва у справі № 910/16796/20 вживати щодо позивача заходи, передбачені главою 1.7 розділу І Правил ринку, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 307 від 14.03.2018 (надалі - Правила ринку).

Заява позивача про забезпечення позову обґрунтована тим, що:

- оператором системи передачі в Україні є ПрАТ «НЕК «Укренерго», яке є суб`єктом природної монополії з передачі електричної енергії магістральними та міждержавними електричними мережами на всій території України;

- ПрАТ «НЕК «Укренерго», як оператор системи передачі, всупереч умовам договору про надання послуг з передачі електричної енергії систематично нараховує позивачу плату за послуги з передачі електричної енергії при здійсненні експорту та надсилає ТОВ «ДЕ ТРЕЙДИНГ» рахунки;

- 16.10.2020 ТОВ «ДЕ ТРЕЙДИНГ» отримано повідомлення від ПрАТ «НЕК «Укренерго» № б/н щодо зобов`язання застосувати з 19.10.2020 до учасників ринку електричної енергії статус «Переддефолтний» за неоплату такими учасниками ринку послуг з передачі електричної енергії. Цим повідомленням відповідач попередив позивача, що товариство, у зв`язку із наявністю заборгованості за договором про надання послуг з передачі електричної енергії № 0066-02024 від 17.04.2019, набуде статус «Переддефолтний», а надалі - «Дефолтний», якщо не сплатить заборгованість протягом 30 днів;

- в результаті застосування до позивача статусу «Переддефолтний», та, як наслідок, статусу «Дефолтний», відповідач позбавить позивача можливості ТОВ «ДЕ ТРЕЙДИНГ» виконувати операції з купівлі - продажу електричної енергії на організованих сегментах ринку електричної енергії та за двосторонніми договорами без відповідного фізичного постачання електричної енергії кінцевим споживачам;

- умовами укладеного між сторонами договору про надання послуг з передачі електричної енергії № 0066-02024 від 17.04.2019 оплата послуг на передачу електричної енергії при здійсненні експортних операцій не передбачена;

- 07.02.2020 постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (надалі - НКРЕКП) № 360 було внесено зміни до Кодексу системи передачі, які запроваджували оплату послуг з передачі електричної енергії при здійсненні експортних операцій. В той же час дію постанови НКРЕКП від 07.02.2020 № 360 в цій частині було зупинено згідно ухвал Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.02.2020 у справі № 640/3041/20 та від 03.08.2020 у справі № 640/17640/20. Тобто зміни до Кодексу системи передачі, які передбачали оплату експортерами послуг з передачі електричної енергії не діяли, а тому у відповідача було відсутнє право здійснювати нарахування плати за передачу електричної енергії за обсяги, що були експортовані ТОВ «ДЕ ТРЕЙДИНГ» та вимагати їх оплату.

З огляду на те, що дії відповідача щодо включення обсягів експортованої електричної енергії до вартості послуг з передачі, без прямої вказівки на те в договорі, призводять до неправомірного нарахування позивачу заборгованості за послуги з передачі, які фактично не надаються, ТОВ «ДЕ ТРЕЙДИНГ» стверджує, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до припинення його діяльності, оскільки він є учасником ринку електричної енергії та здійснює діяльність на підставі ліцензії на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу, виданої відповідно до постанови НКРЕКП від 15.02.2019 №222, а купівля-продаж електричної енергії є основним видом господарської діяльності позивача.

2. Короткий зміст ухвали суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції

2.1. Господарський суд міста Києва ухвалою від 06.11.2020, залишеною без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 22.12.2020 у справі № 910/16796/20, заяву ТОВ «ДЕ ТРЕЙДИНГ» про забезпечення позову задовольнив частково, заборонивши до набрання законної сили рішенням суду у цій справі ПрАТ «НЕК «Укренерго» вживати по відношенню до позивача деякі заходи, передбачені пунктами 1.7.1 - 1.7.5 глави 1.7 розділу І Правил ринку.

Ухвала суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції мотивовані тим, що:

- такі заходи забезпечення позову, як заборона відповідачу вчиняти певні дії, мають на меті запобігти невиправданому порушенню прав та інтересів позивача, а отже, невжиття таких заходів може істотно ускладнити ефективний захист прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду;

- вжиття заявлених позивачем у заяві заходів забезпечення позову не зумовлює жодним чином вирішення спору по суті, оскільки спрямоване виключно на збереження існуючого статусу позивача на ринку електричної енергії та недопущення негативних наслідків (у вигляді усунення учасника з ринку) до вирішення спору у цій справі;

- обставин, що обраний позивачем вид забезпечення позову у цьому випадку, призведе до невиправданого обмеження прав відповідача чи інших осіб, ані місцевим господарським судом під час розгляду справи, ані судом апеляційної інстанції під час перегляду справи в апеляційному порядку не встановлено;

- вжиті заходи забезпечення позову відповідають вимогам процесуального законодавства, зокрема, вимогам розумності, обґрунтованості, адекватності, збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позову.

3. Короткий зміст вимог касаційної скарги. Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу. Підстава (підстави) відкриття касаційного провадження

3.1. 14.01.2021 ПрАТ «НЕК «Укренерго» звернулося з касаційною скаргою на ухвалу Господарського суду міста Києва від 06.11.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 22.12.2020 у справі № 910/16796/20 до суду касаційної інстанції.

3.2. В обґрунтування касаційної скарги заявник посилається на порушення судами по-передніх інстанцій норм статей 7, 15, 74, 77, 86, 236 та положень глави 6 розділу ІІІ Господарського процесуального кодексу України.

Касаційна скарга мотивована тим, що:

- суди першої та апеляційної інстанцій, не надавши належної оцінки обґрунтованості доводів позивача, безпідставно та в порушення засад співмірності та адекватності, за відсутності відповідних правових підстав, вжили заходи забезпечення позову;

- позивач в порушення вимог статей 73, 74 та 77 Господарського процесуального кодексу України не надав жодного доказу, який свідчив би про можливе істотне ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або позбавлення можливості позивача ефективно захистити його порушені чи оспорювані права та інтереси, за захистом яких він звернувся до суду. Лист, на який посилаються суди попередніх інстанцій та який наданий позивачем, не є належним та допустимим доказом у справі, оскільки не містить обов`язкових реквізитів. Зі змісту вказаного листа неможливо встановити, на яку саме електронну адресу його було надіслано та чи належить електронна адреса позивачу. Також вказаний лист не містить електронного цифрового підпису, що суперечить приписам статті 6 та частини 1 статті 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»;

- судом першої та апеляційної інстанцій проігноровано доводи відповідача, що саме лише посилання на необхідність вжиття відповідних заходів до забезпечення позову не свідчить про достатність підстав для їх вжиття;

- попередніми судами не враховано, що наведені позивачем у заяві про забезпечення позову обставини, зокрема, щодо правомірності нарахування відповідачем обсягів до рахунків та актів приймання - передачі послуги, можливо встановити лише під час розгляду справи по суті;

- до повноважень ПрАТ «НЕК «Укренерго» не належить присвоєння учасникам ринку електричної енергії, в тому числі і позивачу, статусу «Переддефолтний», що узгоджується з позицією Господарського суду міста Києва, викладеною у справі № 910/10052/20;

- незважаючи на те, що предметом спору є вимоги, що пов`язані з правомірністю нарахування послуги з передачі електричної енергії, місцевий суд заборонив відповідачеві вчиняти всі, встановлені главою 1.7 розділу 1 Правил ринку дії, і навіть ті, які не пов`язані з позовними вимогами;

- оскаржуваними рішеннями суди попередніх інстанцій заборонили в цілому відповідачеві вживати до позивача заходи, які передбачені главою 1.7 розділу 1 Правил ринку, без прив`язки до певної обставини та/або події;

- судами попередніх інстанцій, в порушення вимог частини 6 статті 140 Господарського процесуального кодексу України, не вирішено питання щодо зустрічного забезпечення.

3.3. У відзиві на касаційну скаргу ТОВ «ДЕ ТРЕЙДИНГ» просить залишити без змін ухвалу Господарського суду міста Києва від 06.11.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 22.12.2020 у цій справі, а касаційну скаргу - без задоволення. Позивач стверджує, що забезпечувальні заходи, яких було вжито оскаржуваними у цій справі судовими рішеннями спрямовані виключно на збереження балансу інтересів сторін та є такими, що забезпечують ефективний захист прав та інтересів ТОВ «ДЕ ТРЕЙДИНГ», а також узгоджуються з вимогами статтей 136, 137 Господарського процесуального кодексу України.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

4. Мотиви, якими керується Верховний Суд, та застосоване законодавство

4.1. Розглянувши подану касаційну скаргу, Верховний Суд дійшов висновку, що її необхідно задовольнити частково з таких підстав.

4.2. Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

4.3. Вжиття заходів забезпечення позову відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України є правом суду, а за наявності переліку відповідних виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе забезпечення позову.

4.4. Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується забороною відповідачу вчиняти певні дії. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина 4 статті 137 Господарського процесуального кодексу України).

4.5. Суди першої та апеляційної інстанцій, задовольняючи частково заяву про забезпечення позову, послались на висновки, які були зроблені Північним апеляційним господарським судом в постанові від 02.09.2020 у справі № 910/9400/20 при розгляді заяви про забезпечення позову у спорі щодо правомірності виставлення адміністратором розрахунків плати за послуги з передачі електричної енергії до договору про надання послуг з передачі електричної енергії.

4.6. Суд першої інстанції вказав, що вжиття заявлених позивачем у заяві заходів забезпечення позову ніяким чином не вказує на вирішення спору по суті, а спрямоване виключно на збереження існуючого статусу заявника на ринку електричної енергії та недопущення негативних наслідків (як то усунення учасника з ринку) до вирішення спору у цій справі.

4.7. Апеляційний господарський суд погодився з таким висновком зазначивши, що вжиті місцевим господарським судом заходи забезпечення позову є співмірними та адекватними з позовною вимогою, оскільки остання стосується правомірності нарахування відповідачем обсягів експортованої електричної енергії, їх включення до рахунків та актів приймання-передачі послуг, що надає ПрАТ «НЕК «Укренерго» у разі несплати таких спірних послуг право застосовувати до позивача заходи, передбачені розділом 1.7 Правил ринку.

4.8. Також суд апеляційної інстанції вказав, що вжиття заявлених позивачем заходів забезпечення позову до вирішення по суті спору у цій справі про зобов`язання відповідача припинити дії, спрямовані на нарахування послуг з передачі електричної енергії по договору про надання послуг з передачі електричної енергії від 17.04.2019 №0066-02024 при здійсненні експорту електричної енергії та включення таких послуг до первинних документів, якими оформлюються послуги з передачі електричної енергії та стягнення 4 517 567,88 грн безпідставно набутих коштів, не зумовлює вирішення по суті спору, оскільки спрямоване виключно на збереження існуючого статусу позивача на ринку електричної енергії та недопущення негативних наслідків для позивача у разі нездійснення оплати послуги з передачі електричної енергії у визначені Правилами ринку строки, у вигляді усунення учасника з ринку.

4.9. З огляду на статус та повноваження ПрАТ «НЕК «Укренерго», як оператора системи передачі, так і адміністратора розрахунків, у розумінні пункту 1.2.2 Розділу I Правил ринку, а також враховуючи статус та повноваження ТОВ «ДЕ ТРЕЙДИНГ», як електропостачальника, та беручи до уваги здійснену судами першої та апеляційної інстанціями оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів, Верховний Суд погоджується з висновком судів про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову.

4.10. Проте, суд касаційної інстанції зауважує, що суди першої та апеляційної інстанцій, задовольняючи частково заяву позивача про забезпечення позову та вживаючи відповідні заходи, не врахували співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами.

4.11. Так, предметом даного спору є вимоги про зобов`язання відповідача припинити дії, спрямовані на нарахування послуг з передачі електричної енергії по договору про надання послуг з передачі електричної енергії від 17.04.2019 №0066-02024 при здійсненні експорту електричної енергії та включення таких послуг до первинних документів, якими оформлюються послуги з передачі електричної енергії та стягнення 4 517 567,88 грн безпідставно набутих коштів.

4.12. В обґрунтування заяви про забезпечення позову, позивач посилався на неправомірність дій відповідача, що стосуються нарахування плати за послуги з передачі електричної енергії при здійсненні експорту та включення ПрАТ «НЕК «Укренерго» до рахунків та актів приймання-передачі послуг обсягів експортованої електричної енергії.

4.13. Натомість суди при прийнятті оскаржуваних судових рішень, заборонили відповідачу вчиняти певні дії, не зазначаючи, що така заборона повинна узгоджуватись з предметом позову. Тобто, що така заборона стосується виключно заборгованості за передачу експортованої електричної енергії.

4.14. З огляду на викладене, Верховний Суд приймає до уваги твердження скаржника про те, що суди першої та апеляційної інстанцій неправильно застосували положення глави 1.7 розділу I Правил ринку, оскільки вжили неспівмірних заходів забезпечення позову, що є невідповідними до заявлених позовних вимог, фактично зупиняючи дію ряду положень Правил ринку.

4.15. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 09.10.2020 у справі № 910/9400/20 та від 21.12.2020 у справі №910/9627/20.

4.16. Доводи скаржника, що лист, на який посилаються суди попередніх інстанцій та який наданий позивачем, не є належним та допустимим доказом набуття позивачем з 19.10.2020 статусу «Переддефолтний» в розумінні статей 73, 74 та 77 Господарського процесуального кодексу України, оскільки не містить обов`язкових реквізитів, зокрема, електронного цифрового підпису, Верховний Суд відхиляє з огляду на те, що згідно з вимогами частини 2 статті 300 Господарського процесуального кодексу України він не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

4.17. Крім того, суд апеляційної інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення послався на інший лист ПрАТ «НЕК «Укренерго» від 23.10.2020 № 01/38623, в якому останній наполягав на підписанні позивачем актів за серпень та вересень 2020 року, а також зауважив, що відповідно до пункту 6.6. договору процедура оскарження акту не звільняє користувача від платіжного зобов`язання у встановлений договором термін. Суд апеляційної інстанції визнав лист відповідача від 23.10.2020 № 01/38623 належним та допустимим доказом у справі, який засвідчує, що позивач не здійснив оплату послуг з передачі у серпні та вересні 2020 року електричної енергії, а тому у випадку прострочення позивачем оплати у строк понад 30 календарних днів з дати отримання акта приймання-передачі послуги ТОВ «ДЕ ТРЕЙДИНГ», відповідно до пункту 1.7.1 глави 1.7 розділу І Правил ринку, набуде статусу «Переддефолтний».

4.18. Твердження скаржника, що до повноважень ПрАТ «НЕК «Укренерго» не належить присвоєння учасникам ринку електричної енергії, в тому числі і позивачу статусу «Переддефолтний», узгоджуються з пунктом 1.7.1 глави 1.7 розділу І Правил ринку, проте при набутті учасником ринку статусу «Переддефолтний» відповідач, як адміністратор розрахунків на період існування такого статусу вчиняє ряд дій, які передбачені пунктом 1.7.2 глави 1.7 розділу І Правил ринку.

4.19. Доводи відповідача, що оскаржуваними рішеннями суди попередніх інстанцій заборонили йому вживати до позивача заходи без прив`язки до певної обставини та/або події є безпідставними, оскільки приймаючи рішення про вжиття заходів до забезпечення позову суд першої інстанції заборонив відповідачу лише до набрання законної сили рішенням суду першої інстанції застосовувати заходи, які передбачені главою 1.7 розділу I Правил ринку.

4.20. Твердження заявника, що суди попередніх інстанцій в порушення вимог частини 6 статті 140 Господарського процесуального кодексу України не вирішили питання щодо зустрічного забезпечення, суд касаційної інстанції вважає безпідставними, оскільки суд у разі необхідності вирішує питання щодо зустрічного забезпечення в ухвалі про забезпечення позову та крім того, у разі, якщо питання застосування зустрічного забезпечення не було вирішено судом, учасник справи відповідно до частини 4 статті 141 Господарського процесуального кодексу України після застосування судом заходів забезпечення позову може подати клопотання про зустрічне забезпечення.

4.21. З огляду на викладену у справах № 910/9400/20 та №910/9627/20 позицію, правовідносини у яких є подібними до правовідносин у справі, що розглядається, а також зважаючи на вимоги щодо розумності, обґрунтованості, адекватності, збалансованості інтересів сторін та те, що судами попередніх інстанцій не було враховано у повній мірі співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, Верховний Суд вважає за доцільне змінити оскаржувані у справі судові рішення, конкретизувавши, що вжиті заходи забезпечення стосуються лише заборгованості за послуги з передачі експортованої електричної енергії.

5. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

5.1. Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 308 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції, за результатами розгляду касаційної скарги, має право скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд.

5.2. Відповідно до частини 4 статті 311 Господарського процесуального кодексу України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

5.3. З огляду на наведене, Верховний Суд дійшов висновку про часткове задоволення касаційної скарги Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» та про необхідність зміни резолютивної частини ухвали Господарського суду міста Києва від 06.11.2020 у цій справі.

6. Розподіл судових витрат

6.1. Відповідно до частини 14 статті 129 Господарського процесуального кодексу України якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

6.2. З огляду на висновок Верховного Суду про часткове задоволення касаційної скарги підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 129, 300, 301 пунктом 3 частини 1 статті 308, 311, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» задовольнити частково.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 06.11.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 22.12.2020 у справі № 910/16796/20 змінити, конкретизувавши, що вжиті заходи забезпечення стосуються лише заборгованості за послуги з передачі експортованої електричної енергії.

3. В іншій частині ухвалу Господарського суду міста Києва від 06.11.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 22.12.2020 у справі № 910/16796/20 залишити без змін.

4. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий І. Кондратова

Судді О. Кролевець

Л. Стратієнко