ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" березня 2021 р. Справа№ 911/1147/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Андрієнка В.В.

суддів: Буравльова С.І.

Пашкіної С.А.

за участю секретаря судового засідання: Добрицької В.С.

учасники справи згідно протоколу судового засідання

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Пухляка Олексія Петровича

на рішення Господарського суду Київської області від 15.10.2020 (повний текст рішення складено 08.12.2020)

у справі №911/1147/20 (суддя Третьякова О.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Київська обласна енергопостачальна компанія"

до Фізичної особи - підприємця Пухляка Олексія Петровича

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Приватне акціонерне товариство "ДТЕК Київські регіональні електромережі"

про стягнення 153225,40 грн

УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Київська обласна енергопостачальна компанія" звернулося до Господарського суду Київської області з позовом до Фізичної особи - підприємця Пухляка Олексія Петровича про стягнення з 153225,40 грн, з яких: 122701,41 грн основного боргу, 21633,92 грн пені, 3619,14 грн 3% річних та 5270,93 грн інфляційних втрат.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем грошових зобов`язань за договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №420018043 від 01.01.2019.

Рішенням Господарського суду Київської області від 15.10.2020 у справі №911/1147/20 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Київська обласна енергопостачальна компанія" до Фізичної особи - підприємця Пухляка Олексія Петровича про стягнення 153225,40 грн задоволено частково. Стягнуто з Фізичної особи - підприємця Пухляка Олексія Петровича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Київська обласна енергопостачальна компанія" 122701 грн 41 коп. основного боргу, 21633 грн 92 коп. пені, 3617 грн 53 коп. 3 % річних, 3307 грн 70 коп. інфляційних втрат та 2075 грн 05 коп. судового збору. У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Київська обласна енергопостачальна компанія" до Фізичної особи - підприємця Пухляка Олексія Петровича про стягнення 1,61 грн 3% річних та 1963,23 грн інфляційних втрат відмовлено.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що факт постачання позивачем електричної енергії відповідачу підтверджено належними доказами та не спростовано відповідачем, тому ураховуючи борг відповідача за спожиту електричну енергію, поставлену позивачем в період з 01.02.2019 по 01.03.2019, судом було стягнуто з Фізичної особи - підприємця Пухляка Олексія Петровича 122701 грн 41 коп. основного боргу, 21633 грн 92 коп. пені, 3617 грн 53 коп. 3 % річних, 3307 грн 70 коп. інфляційних втрат.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Фізична особа - підприємець Пухляк Олексій Петрович подав апеляційну скаргу, в якій просив суд за результатами розгляду апеляційної скарги, скасувати рішення Господарського суду Київської області від 15.10.2020 у справі №911/1147/20 повністю і ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначав, що наданий позивачем примірник Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №420018043 від 01.01.2019, не містить таких істотних умов, як "показники якості електропостачання, зокрема якості електричної енергії" та "види послуг з технічного обслуговування, які пропонуються електропостачальником", тому з огляду на положення ч. 2 ст. 180 ГК України, вищезазначений договір є неукладеним. Крім того, на думку апелянта, указаний Договір не був укладений між позивачем та відповідачем у порядку, передбаченому п. 2 Постанови №312 від 14.08.2018 "Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії", з огляду на те, що апелянт ні в строк до 01.12.2018, ні пізніше указаної дати не подавав позивачу заяву-приєднання за формою, наведеною у додатку до указаної постанови. Між позивачем та відповідачем не погоджувалась така істотна умова договору, як показники якості електропостачання, зокрема якості електричної енергії. Тобто, як зазначено апелянтом, Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №420018043 від 01.01.2019 в порядку та спосіб передбачений п.2 Постанови №312 не укладався. Також апелянтом указано, що вимога позивача про стягнення боргу за спожиту електроенергію у березні 2019 року протирічить наданим позивачем письмовим доказам, з огляду на те, що у відповідності до наряду №627 від 12.02.2019, відповідача 13.02.2019 було відключено від електромереж за адресою споживання: Київська обл., м. Васильків, ВМ-11 (кафе) - ТП-562, а тому відповідач не міг споживати електроенергію у березні 2019 року.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.01.2021 апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Пухляка Олексія Петровича у справі №911/1147/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: Андрієнко В.В. (головуючий суддя), судді Буравльов С.І., Пашкіна С.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.02.2021 відкрито апеляційне провадження у справі №911/1147/20 за апеляційною скаргою Фізичної особи - підприємця Пухляка Олексія Петровича. Розгляд справи призначено на 09.03.2021.

22.02.2021 на адресу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Київська обласна енергопостачальна компанія" надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому позивач просив суд залишити апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Пухляка Олексія Петровича без задоволення, а рішення Господарського суду Київської області від 15.10.2020 у справі №911/1147/20 без змін. Крім того, у відзиві позивач зазначив, що у виставлених постачальником рахунках розрахунок боргу проведений виключно по показникам, які були отримані від оператора системи розподілу ПрАТ "Київобленерго". Показники електролічильника ФОП Пухляка О.П. (у тому числі кінцеві після відключення) відповідають показникам, що виставлені ТОВ "Київська обласна енергопостачальна компанія" в рахунках-фактурах за спожиту електричну енергію за лютий та березень 2019 року.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 76 ГПК України).

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (ч. 8 ст. 80 ГПК України).

Отже, беручи до уваги вищенаведене, після проведення колегією суддів наради головуючим суддею було оголошено вступну та резолютивну частину постанови, якою апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Пухляка Олексія Петровича на рішення Господарського суду Київської області від 15.10.2020 у справі №911/1147/20 залишено без задоволення, рішення Господарського суду Київської області від 15.10.2020 у справі №911/1147/20 залишено без змін.

Судом установлено, що взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником та споживачем, а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, регулюються Законом України "Про ринок електричної енергії", який набув чинності 11.06.2018 (далі - Закон) та Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 №312 (далі - ПРРЕЕ).

У відповідності до п. 30 ст. 1 Закону електропостачальником є суб`єкт господарювання, який здійснює продаж електричної енергії за договором постачання електричної енергії споживачу, а споживачем є фізична особа, у тому числі фізична особа-підприємець, або юридична особа, що купує електричну енергію для власного споживання (п.84 ст.1 Закону).

Товариство з обмеженою відповідальністю "Київська обласна енергопостачальна компанія" є електропостачальником, який отримав ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу, що підтверджується постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.06.2018 №429 і, відповідно, є постачальником універсальної послуги.

Постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку, та на умовах договору постачання універсальних послуг. Договір про постачання універсальних послуг є публічним договором приєднання та розробляється постачальником універсальної послуги на підставі типового договору, форма якого затверджується Регулятором. Постачальник універсальних послуг розміщує договір постачання універсальних послуг на своєму офіційному веб-сайті (ч. 4 ст. 63 Закону України "Про ринок електричної енергії").

Згідно з п.1.2.8. ПРРЕЕ постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, який є публічним договором приєднання та зміст якого визначається постачальником універсальних послуг на основі Типового договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (додаток 6 до цих Правил), та укладається в установленому цими Правилами порядку. Постачальник універсальної послуги не може відмовити побутовому споживачу, малому непобутовому споживачу або іншому споживачу, який відповідно до законодавства має право на отримання універсальних послуг, електроустановки якого розташовані на території діяльності постачальника універсальної послуги, в укладенні такого договору за умови наявності у споживача чинного договору про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії.

Пунктом 1.2.15 ПРРЕЕ встановлено, що укладення, внесення змін, продовження строку дії чи розірвання будь-якого із договорів, передбаченого цими Правилами, здійснюється відповідно до вимог законодавства та цих Правил. Для договорів, які укладаються шляхом приєднання до умов договору, укладення договору можливе шляхом підписання заяв-приєднань, оплати виставленого рахунку, споживання будь-якого обсягу електричної енергії (за умови відсутності направлених заперечень щодо договірних умов в цілому чи частково) через особистий кабінет в електронній формі (в установленому законодавством порядку).

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про ринок електричної енергії" учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах.

Договір про постачання електричної енергії споживачу є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії як товарної продукції споживачу постачальником електричної енергії та укладається сторонами, з урахуванням ст. 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України, шляхом приєднання споживача до умов цього договору. Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг розміщено на офіційному веб-сайті Товариства з обмеженою відповідальністю "Київська обласна енергопостачальна компанія" за посиланням: https://koec.com.ua/page?root=18&id=19 (текст публічного Договору про постачання електричної енергії з додатками додано до позовної заяви).

Положеннями п. 13 розділу XVII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про ринок електричної енергії" передбачено, що фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії.

Як убачається із матеріалів справи, між Фізичною особою-підприємцем Пухляком Олексієм Петровичем (далі - споживач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Київська обласна енергопостачальна компанія" укладено Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №420018043 від 01.01.2019 (далі - Договір) на умовах, які розроблені електропостачальником та який опубліковано на офіційному веб-сайті Товариства з обмеженою відповідальністю "Київська обласна енергопостачальна компанія", без викладення його в паперовій формі. Акцептування зазначеного договору відповідачем відбулося шляхом споживання електричної енергії.

Згідно п. 2.1. Договору за цим договором постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.

Відповідно до п. 2.3. Договору обсяг проданої споживачу електроенергії визначається оператором системи розподілу (ОСР) та для споживачів, які не є побутовими (юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), підтверджується шляхом підписання сторонами до 10 числа місяця наступного за розрахунковим відповідного акта купівлі-продажу електричної енергії/акта приймання-передачі електричної енергії.

Пунктами 5.1. та 5.2. Договору передбачено, що споживач розраховується з постачальником за спожиту електричну енергію за цінами (тарифами), що визначаються відповідно до методики (порядку), затвердженої Регулятором, згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком №3 до цього договору. Спосіб визначення ціни за електричну енергію зазначається в комерційній пропозиції постачальника. Для одного об`єкта споживання (площадки вимірювання) застосовується один спосіб визначення ціни на електричну енергію.

Згідно п.п.5.7. та 5.8. Договору ціна (тариф) на електричну енергію має зазначатися постачальником у рахунках на оплату спожитої електричної енергії за цим Договором, у тому числі у разі її зміни. Розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць.

Відповідно до п. 5.9. Договору розрахунки споживача за цим договором здійснюються на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника. При цьому, споживач не обмежується у праві здійснювати оплату за цим договором через банківську платіжну систему, он-лайн переказ, поштовий переказ та в інший не заборонений законодавством спосіб. Оплата вартості електричної енергії за цим договором здійснюється споживачем виключно шляхом перерахування коштів на спец рахунок постачальника. Оплата вважається здійсненою після того, як на спец рахунок постачальника надійшла вся сума коштів. Спецрахунок постачальника зазначається у платіжних документах постачальника, у тому числі у разі його зміни.

Згідно п. 5.10. Договору оплата рахунка постачальника за цим договором має бути здійснена споживачем у строки, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів від дати отримання споживачем цього рахунка, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного в комерційній пропозиції, прийнятої споживачем. Всі платіжні документи, що виставляються постачальником споживачу, мають містити чітку інформацію про суму платежу, порядок та строки оплати, що погоджені сторонами цього договору, а також інформацію щодо адреси, телефонів, офіційних веб-сайтів для отримання інформації про подання звернень, скарг та претензій щодо комерційної якості постачання електричної енергії та надання повідомлень про загрозу електробезпеки.

У відповідності до п. 6.2. Договору споживач зобов`язується, зокрема, забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії відповідно до умов цього договору та пов`язаних з постачанням електричної енергії послуг згідно з умовами цього договору.

Цей договір укладається на строк, зазначений в комерційній пропозиції, яку обрав споживач та набуває чинності з дати подання споживачем заяви-приєднання але не раніше дати, наведеній в комерційній пропозиції (п. 13.1. Договору).

Умовами Комерційної пропозиції "Універсал", яка є додатком №3 до Договору визначено наступне.

Початок постачання: з дати приєднання споживача до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг у порядку, встановленому заявою-приєднання, але не раніше 01.01.2019 року.

Термін постачання: до 31.12.2019 року. Постачання вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо за 30 днів до закінчення вказаного терміну постачання жодною із сторін не буде письмово заявлено про припинення постачання, або про перегляд умов комерційної пропозиції. Термін постачання електричної енергії не може перевищувати термін, протягом якого постачальник має право бути постачальником універсальних послуг.

Попередня оплата становить 100% вартості договірного обсягу споживання електричної енергії на розрахунковий період повинна бути оплачена до дати початку розрахункового періоду; остаточний розрахунок проводиться за фактично відпущену електричну енергію. Обсяги попередньої оплати визначаються шляхом множення відповідного договірного обсягу постачання електричної енергії на ціну, визначену згідно умов даної комерційної пропозиції та підлягають оплаті незалежно від отримання рахунку Постачальника.

Договірні величини (обсяги) споживання електричної енергії на розрахунковий період встановлюються на основі фактичних значень обсягу спожитої електричної енергії за відповідний розрахунковий період попереднього року.

Рахунок на попередню оплату надається постачальником споживачу до дати початку відповідного розрахункового періоду. Рахунок за фактично спожиту електричну енергію (остаточний розрахунок) подається постачальником споживачу не пізніше п`ятого робочого дня з дати завершення розрахункового періоду. Надані постачальником рахунки підлягають оплаті споживачем протягом п`яти робочих днів з дати отримання.

Згідно ч. 3 ст. 58 Закону України "Про ринок електричної енергії" споживач зобов`язаний, зокрема, сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

Відповідно до ст. 46 Закону України "Про ринок електричної енергії" оператор системи розподілу, зокрема, забезпечує комерційний облік відповідно до цього Закону, правил, ринку та кодексу комерційного обліку, інших нормативно-правових актів та нормативних документів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії.

Пунктом 2.3.11 ПРРЕЕ установлено, що комерційний облік на роздрібному ринку електричної енергії організовується адміністратором комерційного обліку та здійснюється постачальниками послуг комерційного обліку відповідно до вимог Закону України "Про ринок електричної енергії", Кодексу комерційного обліку та цих Правил.

Постачальник послуг комерційного обліку забезпечує зняття показів засобів вимірювальної техніки відповідно до Кодексу комерційного обліку (п. 2.3.14 ПРРЕЕ).

Принципи організації комерційного обліку електричної енергії на ринку електричної енергії України, права та обов`язки сторін стосовно організації комерційного обліку електричної енергії та отримання точних і достовірних даних комерційного обліку для здійснення комерційних розрахунків визначаються Кодексом комерційного обліку електричної енергії, затвердженим постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №311 (далі - ККОЕЕ).

У відповідності до пп. 6.1 п.6 Розділу XIII "Перехідні положення" ККОЕЕ, обсяги спожитої електричної енергії визначаються за розрахунковий період, який становить один місяць. Зчитування показів лічильника провадиться постачальником послуг комерційного обліку та/або оператором мережі, та/або споживачем щомісяця відповідно до умов договору.

Згідно пп.7.1 п. 7 Розділу XIII "Перехідні положення" ККОЕЕ, до моменту запуску інформаційного обміну між учасниками ринку через Датахаб функції АКО по веденню реєстрів ТКО, обробці даних комерційного обліку, адміністрування процесів зміни електропостачальника, припинення електропостачання та визначення обсягів електричної енергії для поточних розрахунків на ринку виконують ОМ у межах своєї відповідальності.

З огляду на вищенаведене, Товариство з обмеженою відповідальністю "Київська обласна енергопостачальна компанія" не здійснює функції з обліку електричної енергії та не визначає обсяги спожитої електричної енергії споживачами. В силу покладених на електропостачальника функцій та обов`язків, позивач не здійснює фіксацію (зйом) показників електролічильників, не визначає обсяг проданої електричної енергії.

Відповідно до п. 4.3 ПРРЕЕ дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку.

Як зазначив позивач, у відповідності до п.4.3 ПРРЕЕ Приватним акціонерним товариством "Київобленерго" (в подальшому найменування змінено на Приватне акціонерне товариство "ДТЕК Київські регіональні електромережі"), як оператором системи розподілу та адміністратором комерційного обліку, було надано Товариству з обмеженою відповідальністю "Київська обласна енергопостачальна компанія" інформацію про обсяг спожитої (розподіленої) електричної енергії відповідачем за період з січня по березень 2019 загальним обсягом 44018 кВт*год., а саме: протягом лютого 2019 - 43809 кВт*год. та протягом березня 2019 - 209 кВт*год.

На підставі отриманих від Приватного акціонерного товариства "Київобленерго" даних позивач формував та виставляв до сплати відповідачу рахунки-фактури за спожиту електричну енергію за період з січня по березень 2019, а саме: № за лютий 2019 від 28.02.2019 на суму 122118,82 грн зі строком на оплату до 07.03.2019 та № за березень 2019 від 28.03.2019 на суму 582,59 грн зі строком на оплату до 04.04.2019.

Як убачається з матеріалів справи, листом за вих. №922 від 06.04.2020 позивач звертався до Приватного акціонерного товариства "Київобленерго" з проханням надати інформацію про фактичний обсяг розподіленої електричної енергії з січня 2019 споживачу, зокрема, Фізичній особі-підприємцю Пухляку Олексію Петровичу по наступних ЕІС-кодах точок комерційного обліку: 62Z184 та 62Z130.

У відповідь на зазначений лист Приватним акціонерним товариством "Київобленерго" (оператор системи розподілу та адміністратор комерційного обліку) надано Товариству з обмеженою відповідальністю "Київська обласна енергопостачальна компанія" довідку за вих. №03/100/250/3456 від 07.05.2020 про те, що обсяг розподіленої електричної енергії за період січень 2019 - квітень 2020 для потреб споживача Фізичної особі-підприємця Пухляка Олексія Петровича по коду ЕІС 62Z130 за період з січня по березень 2019 складають: за лютий 2019 - 43809 кВт*год. та за березень 2019 - 209 кВт*год.

При дослідженні обсягу споживання відповідачем у 2019 році електроенергії, судом першої інстанції було установлено, що відповідач до 01.01.2019 був споживачем та отримував послуги з постачання електричної енергії від вертикально інтегрованого суб`єкта господарювання - Приватного акціонерного товариства "Київобленерго", що підтверджується наявною в матеріалах справи копією договору про постачання електричної енергії №1257, укладеного 18.06.2007 між Закритим акціонерним товариством "А.Е.С. Київобленерго" та Фізичною особою-підприємцем Пухляком Олексієм Петровичем.

Згідно п.13 розділу XVII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про ринок електричної енергії" під час здійснення заходів з відокремлення оператора системи розподілу вертикально інтегрований суб`єкт господарювання повинен до 1 січня 2019 року вжити заходів для відокремлення оператора системи розподілу від виробництва, передачі, постачання електричної енергії шляхом створення відповідних суб`єктів господарювання. Передача постачальнику універсальних послуг персональних даних побутових та малих непобутових споживачів під час здійснення заходів з відокремлення оператора системи розподілу не потребує отримання згоди та повідомлення таких споживачів про передачу персональних даних і вважається такою, що здійснена в загальносуспільних інтересах з метою забезпечення постачання електричної енергії споживачам.

Позивачем та третьою особою під час розгляду справи в суді першої інстанції було надано пояснення в судовому засіданні, відповідно до яких останніми стверджувався факт передачі даних про споживача Фізичної особи-підприємця Пухляка Олексія Петровича під час здійснення заходів з відокремлення оператора системи розподілу від виробництва, передачі, постачання електричної енергії у форматі "xls" з початковими показниками лічильника NIK2301 АПЗ №0936965 станом на 01.01.2019, що становили 61996 кВт*год (зазначений показник відображено як попередній показник по номеру лічильника №0936965 в додатку до рахунку фактури за електроенергію № від 28.02.2019).

У матеріалах справи міститься Акт про порушення №К035479 від 11.02.2019, складений працівниками Приватного акціонерного товариства "Київобленерго" на об`єкті відповідача, з якого убачається фіксування самовільного підключення до мережі споживачем електроустановок та споживання електричної енергії, яка не обліковувалась. Виявлені порушення стали підставою для зняття приладу обліку електричної енергії електролічильника типу NIK2301 АПЗ №0936965 та встановлення іншого електролічильника типу NIK2301 АП2 №8805301.

Показники вищенаведених електролічильників зазначені в акті №368479 технічної перевірки розрахункового засобу обліку електричної енергії 22/380В. від 11.02.2019, відповідно до якого показники електролічильника типу NIK2301 АПЗ №0936965 на час зняття становили 105805,9 кВт*год, а електролічильника типу NIK2301 АП2 №8805301 на час встановлення становили 00475,00 кВт*год.

Як зазначено судом першої інстанції, оглянутий в підготовчому засіданні за участю представників учасників справи речовий доказ - електролічильник типу NIK2301 АПЗ №0936965, який був встановлений за адресою: Київська обл., м. Васильків, ВМ-11 (кафе) та демонтований 11.02.2019, містить показники на час його демонтування - 105805,9 кВт*год.

13.02.2020 відповідно до наряду №627 від 12.02.2019 електроустановку відповідача відключено від електричних мереж та складено акт №467365 про передачу на відповідальне збереження приладу обліку та пломб встановлених на ньому, відповідно до якого встановлено показання лічильника NIK2301 АП2 №8805301, який встановлений 11.02.2019 на заміну демонтованого електролічильника NIK2301 АПЗ №0936965, станом на 13.02.2020 становили - 000684,00 кВт*год.

Загальний обсяг електричної енергії, розподіленої Приватним акціонерним товариством "Київобленерго", відповідає загальному спожитому Фізичною особою-підприємцем Пухляком Олексієм Петровичем обсягу електричної енергії, який відображено позивачем в рахунках-фактурах на оплату за період з лютого по березень 2019.

Доказів невірності відображення позивачем у зазначених рахунках-фактурах показників лічильників, установлених на об`єкті відповідача, зокрема, показників станом на 31.12.2018, або останніх на момент зупинення споживання ним електричної енергії, Фізичною особою-підприємцем Пухляком Олексієм Петровичем суду не надано.

Відповідач стверджував, що не споживав електричну енергію за адресою: Київська обл., м. Васильків, ВМ-11 (кафе) - ТП-562, яка зазначена у рахунках-фактурах, оскільки не здійснював господарську діяльність за указаною адресою з початку 2016, також, у відповідності до наряду №627 від 12.02.2019 відповідача було відключено від електромережі 13.02.2019, що виключає споживання електроенергії у березні 2019.

Зазначене твердження відповідача про те, що ним не споживалася електрична енергія за адресою: Київська обл., м. Васильків, ВМ-11 (кафе), оскільки відповідачем не здійснювалася господарська діяльність, судом не взято до уваги, з огляду на відсутність у матеріалах справи належних доказів указаних обставин.

З урахуванням вищенаведеного, судом першої інстанції було установлено, що за відповідачем обліковувалась електроустановка, яка знаходилась за адресою: Київська обл., м. Васильків, ВМ-11 (кафе), при цьому в матеріалах справи відсутні докази, що споживач, за наявності діючого договору постачання електричної енергії, повідомляв постачальника електричної енергії про звільнення споживачем приміщення, де знаходилась належна йому електроустановка та про припинення споживання електричної енергії у відповідності до п.4.27 ПРРЕЕ, де передбачено, що у разі звільнення приміщення та/або остаточного припинення користування електричною енергією споживач зобов`язаний повідомити електропостачальника та оператора системи або основного споживача про намір припинити дію відповідних договорів не пізніше ніж за 20 робочих днів до дня звільнення приміщення та/або остаточного припинення користування електричною енергією та надати заяву щодо розірвання договорів і в цей самий термін здійснити сплату всіх видів платежів, передбачених відповідними договорами, до заявленого споживачем дня звільнення приміщення та/або остаточного припинення користування електричною енергією включно.

Показники споживання електричної енергії, зазначені в рахунках-фактурах за лютий-березень 2019, фактично спожито відповідачем в період з 01.01.2019 по 13.02.2019, оскільки відповідач не звітувався за спожиту електричну енергію кожного місяця, фіксування показників лічильника здійснювалося на момент перевірок, а тому посилання відповідача на безпідставність заявленого боргу в рахунку за березень 2019 не знаходить свого підтвердження, інших доказів протилежного матеріали справи не містять, водночас відповідачем не підтверджено та не заперечено споживання електричної енергії в інших обсягах, ніж ті, що підтверджені показаннями електролічильників NIK2301 АПЗ №0936965 та NIK2301 АП2 №8805301.

Крім того, з огляду на установлені факти споживання відповідачем електроенергії у 2019 році, заперечення відповідача, що договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг №420018043 від 01.01.2019 між сторонами є неукладеним визнаються судом необґрунтованими.

Таким чином, у зв`язку із наявністю у відповідача заборгованості в розмірі 122701,41 грн за спожиту у період з січня по лютий 2019 року електричну енергію загальним обсягом 44018 кВт*год., яка останнім в добровільному порядку не сплачена, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог місцевий господарський суд виходив з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Згідно ст. 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Відповідно до ст. 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України "Про ринок електричної енергії".

Згідно з ч.ч. 6, 7 ст. 276 Господарського кодексу України розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених/визначених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.

У відповідності до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зазначене також кореспондується з приписами статті 193 Господарського кодексу України.

Згідно ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 2 ст.193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених законом або договором.

Ураховуючи наявність у відповідача грошового зобов`язання перед позивачем, строк виконання якого настав і яке відповідачем не виконане, що підтверджується наявними у матеріалах справи письмовими доказами, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача основного боргу у розмірі 122701,41 грн є доведеною, обґрунтованою, відповідачем не спростованою, а тому підлягає задоволенню.

Крім суми основної заборгованості, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь пеню у розмірі 21633,92 грн за загальний період прострочення з 08.03.2019 по 04.10.2019.

Статтею 610 Цивільного Кодексу України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно зі статтею 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 5.11. Договору передбачено, що у разі порушення споживачем строків оплати постачальник має право вимагати сплату пені. Пеня нараховується за кожен день прострочення оплати за цим Договором. Споживач сплачує за вимогою Постачальника пеню у розмірі, що зазначається у комерційній пропозиції.

Відповідно до положень Комерційної пропозиції "Універсал", яка є додатком №3 до Договору, пеня та/або штраф встановлений у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України (НБУ). Споживач також зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох процентів річних за весь час прострочення.

Пунктом 6 ст. 231 ГК України передбачено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, що передбачено ст. 3 зазначеного Закону.

Перевіривши правильність нарахування суми пені суд установив, що розрахунок пені позивачем здійснений вірно, а тому вимога в цій частині позову є доведеною та підлягає задоволенню.

Також, у зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання позивачем нараховано відповідачу 3619,14 грн 3% річних за загальний період прострочення з 08.03.2019 по 29.02.2020 та 5270,93 грн інфляційних втрат за загальний період прострочення з 08.03.2019 по 31.01.2020.

Згідно із ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до правильного арифметичного розрахунку, здійсненого судом з урахуванням періоду нарахування 3% річних та інфляційних втрат, заявленого позивачем, та прострочених сум основного боргу, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 3% річних в сумі 3617,53 грн та інфляційні втрати в сумі 3307,70 грн. Решта позовних вимог про стягнення 1,61 грн 3% річних та 1963,23 грн інфляційних втрат задоволенню не підлягає, з огляду на їх безпідставність.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 76 ГПК України).

Згідно з ч. 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Беручи до уваги вищенаведене, суд першої інстанції дійшов висновку, що вимоги позивача в частині стягнення з відповідача 122701,41 грн основного боргу, 21633,92 грн пені, 3617,53 грн 3% річних та 3307,70 грн інфляційних втрат є доведеними та обґрунтованими, відповідачем належним чином не спростовані, а тому підлягають задоволенню частково, з чим і погоджується апеляційна інстанція.

Сукупність вищезазначеного дає підстави дійти висновку про дотримання місцевим господарським судом вимог ст.ст. 86, 236 ГПК України щодо всебічного, повного та об`єктивного з`ясування обставин справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, розгляду всіх обставин справи, підтверджених наявними у справі доказами, які мали бути досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи в їх сукупності, керуючись законом та нормами матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Таким чином, колегія суддів встановила, що обставини, на які посилається скаржник, в розумінні статті 86 ГПК України, не можуть бути підставою для зміни або скасування рішення Господарського суду Київської області від 15.10.2020 у справі №911/1147/20, тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Ураховуючи наведене, рішення Господарського суду Київської області від 15.10.2020 у справі №911/1147/20 відповідає матеріалам справи, є законним та обґрунтованим, підстави, передбачені ст.ст. 277-278 ГПК України для його скасування, відсутні.

Судові витрати, згідно до ст. 129 ГПК України покласти на відповідача.

Керуючись ст. 129, 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Пухляка Олексія Петровича на рішення Господарського суду Київської області від 15.10.2020 у справі №911/1147/20 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 15.10.2020 у справі №911/1147/20 залишити без змін.

3. Постанова суду апеляційної інстанції у справі №911/1147/20 набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано 17.03.2021.

Головуючий суддя В.В.Андрієнко

Судді С.І. Буравльов

С.А. Пашкіна