РІШЕННЯ

Іменем України

15 березня 2021 року м. Чернігівсправа № 927/111/21

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Моцьора В.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Технології гідроочищення",

провулок Лабораторний, 1 офіс 177, м. Київ, 01133

електронна адреса: ІНФОРМАЦІЯ_1

до відповідача: Комунального підприємства "Добробут" Парафіївської селищної ради

вул. Т. Шевченка, 95, смт. Парафіївка, Ічнянський район, Чернігівська область, 16730

про стягнення 214378,13 грн

Учасники справи не викликались.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Технології гідроочищення» подано позов до Комунального підприємства «Добробут» Парафіївської селищної ради про стягнення 214378,13 грн, у тому числі 194916,00 грн основного боргу за договором про надання послуг № 117 від 28.03.2020, 9398,69 грн пені за несвоєчасне виконання умов зобов`язання, 7713,77 грн інфляційних витрат та 2349,67 грн трьох процентів річних.

Позов обґрунтовано порушенням відповідачем зобов`язань за договором про надання послуг № 117 від 26.03.2020 у частині своєчасної та повної оплати за надані позивачем послуги.

Ухвалою суду від 05.02.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Крім того, даною ухвалою відповідачу встановлено строк для подання до суду та позивачу у порядку, визначеному ст. 165, 251 Господарського процесуального кодексу України, відзиву на позовну заяву разом з усіма доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються його заперечення, якщо такі докази не надані позивачем, та попереджено відповідача, що у разі ненадання відзиву у встановлений строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Сторони були належним чином повідомлені про відкриття провадження у даній справі та здійснення розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Ухвала суду від 05.02.2021 була направлена позивачу на електронну адресу, відповідачу - на поштову адресу, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №330 від 05.02.2021, яке знаходиться в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 5, 7 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Відповідач своїм правом на подання відзиву у визначений судом у відповідності до Господарського процесуального кодексу строк не скористався. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін від відповідача до суду не надходило.

Відтак, розгляд даної справи здійснюється судом без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) сторін в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, що також передбачено ч.13 ст.8 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно зі ст.248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі, зокрема, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 26.03.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Технології гідроочищення" (надалі - виконавець) та Комунальним підприємством «Добробут» Парафіївської селищної ради (надалі - замовник) укладено договір про надання послуг №117 (далі - договір) (а.с. 10-12).

У відповідності до п.1.1, 1.2, 1.3 вказаного договору замовник доручає, а виконавець зобов`язується надати такі послуги: ДК 021:2015:76530000-7 - послуги з проведення внутрішньосвердловинних робіт (Гідродинамічне очищення водозабірної свердловини №3 в смт. Парафіївка Ічнянського району Чернігівської області). Замовник зобов`язується своєчасно прийняти і оплатити послуги, які визначені у п.1.1 цього договору. Надані послуги за цим договором передаються виконавцем замовнику на підставі акту здачі-прийняття наданих послуг, який підписується обома сторонами. У цьому договорі під актом сторони розуміють акти складені за типовою формою КБ-2в та довідки складені за типовою формою КБ-3.

Вартість послуг визначається відповідно до договірної ціни, що є невід`ємною частиною цього договору. Договірна ціна розраховується у відповідності з ДСТУ Б Д.1.1-1:2013 "Правила визначення вартості будівництва" з використанням державних та відомчих ресурсних елементних кошторисних норм (п.1.4 договору).

Відповідно до п.2.1., 2.2. договору загальна сума договору складає: 194916,00 грн, у тому числі ПДВ (20 %) 32486,00 грн. Кінцева сума договору може змінюватися, виходячи з фактичного обсягу наданих послуг, що підтверджується актом (актами) здачі-прийняття наданих послуг.

Згідно з п.3.1 договору за надані послуги згідно п.1.1 договору замовник сплачує виконавцю суму, яка буде визначена актом (актами) здачі-прийняття наданих послуг.

Відповідно до п.3.2, 3.3 договору оплата здійснюється протягом 10 календарних днів після підписання замовником та виконавцем актів здачі-прийняття наданих послуг у безготівковій формі шляхом перерахування замовником грошових коштів на поточний рахунок виконавця. Сторони погодились, що кінцевий термін оплати замовником наданих і прийнятих послуг з урахуванням п.3.2 здійснюється не пізніше 31.08.2020.

Прийом наданих виконавцем послуг оформлюєтеся актом(ми) здачі-прийняття наданих послуг та здійснюється замовником протягом 2-х днів з моменту його повідомлення про готовність послуг до приймання. У випадку наявності недоліків або дефектів наданих послуг, замовник зобов`язаний у цей термін вмотивовано письмово повідомити виконавця про відмову від підпису актів (п.5.1 договору).

Відповідно до п.6.1. договору за невиконання або неналежне виконання договірних зобов`язань, винна сторона відшкодовує спричинені у зв`язку з цим збитки.

При несвоєчасній оплаті замовником вартості наданих послуг, замовник сплачує виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день перевищення терміну сплати від суми не перерахованих коштів. Виплата пені не звільняє винну сторону від обов`язків з відшкодування збитків та виконання своїх зобов`язань за цим договором. Штрафні санкції передбачені п. 6.3. та п. 6.4. цього договору нараховуються протягом всього терміну невиконання зобов`язання (п.6.4., п.6.6., п.6.8. договору).

Договір вступає в силу з моменту його підписання обома сторонами і діє до 31.12.2020, а в частині виконання взятих на себе зобов`язань - до повного їх виконання сторонами (п.12.1 договору).

Сторонами складено та підписано дефектний акт від 26.03.2020 та договірну ціну на ДК 021:2015:76530000-7 - послуги з проведення внутрішньосвердловинних робіт (Гідродинамічне очищення водозабірної свердловини №3 в смт. Парафіївка Ічнянського району Чернігівської області), що здійснюється в 2020 році, яка є додатком до договору.

Надаючи правову оцінку відносинам, що склались між сторонами, суд виходить з такого.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 статті 202 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частиною 1 ст. 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як вбачається із наданої до матеріалів справи копії примірника договору від 26.03.2020 №117, договір підписний сторонами, скріплений їх печатками, що свідчить про набрання ним чинності, 31.12.2020 термін дії договору скінчився.

Із змісту договору вбачається, що на його підставі між сторонами виникли правовідносини підряду, які регулюються нормами §1 глави 61 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч.1,2 ст.837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

З матеріалів справи вбачається, що 08.04.2020 позивач виконав роботи загальною вартістю 194916,00 грн, що підтверджується актом приймання виконаних будівельних робіт за квітень 2020 року та довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за квітень 2020 року, підписаними 08.04.2020 (а.с. 16-20).

Відповідач прийняв роботи без зауважень, але у встановлений договором строк вказані роботи не оплатив.

15.09.2020 позивач направляв на адресу відповідача вимогу №122 від 11.09.2020 про сплату заборгованості в сумі 194916,00 грн у семиденний строк з моменту отримання цієї вимоги (а.с. 21-23).

Відповідач вимогу отримав 22.09.2020, про що свідчить витяг з офіційного вебсайту Укрпошти про відстеження поштового відправлення (а.с. 24), але залишив її без відповіді.

Станом на день подання позову відповідач заборгованість у сумі 194916,00 грн не оплатив, що стало підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно зі ст.525, 526 Цивільного кодексу України та ст.193 Господарського кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

За приписами ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Оскільки відповідач у порушення ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України, взятих на себе зобов`язань не виконав та не провів оплату вартості виконаних робіт у визначений договором строк, господарський суд вважає, що позовні вимоги у частині стягнення заборгованості у розмірі 194916,00 грн є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом, у тому числі сплата неустойки (штрафу, пені) та відшкодування збитків.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та річні не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов`язання.

Посилаючись на положення ст. 625 Цивільного кодексу України, позивач просить стягнути з відповідача 3% річних в розмірі 2349,67 грн за період з 01.09.2020 по 25.01.2020 та інфляційних витрат у сумі 7713,77 грн за період вересень 2020 року - січень 2021 року.

Враховуючи, що матеріалами справи підтверджується прострочка відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо своєчасної та повної оплати наданих позивачем послуг, а тому, перевіривши надані позивачем розрахунки 3% річних та інфляційних витрат, суд доходить висновку, що позивачем правомірно нараховано та пред`явлено до стягнення з відповідача 3% річних в розмірі 2349,67 грн за період з 01.09.2020 по 25.01.2020 та інфляційних витрат у сумі 7713,77 грн за період вересень 2020 року - січень 2021 року.

За таких обставин, вимоги позивача про стягнення 3% річних в розмірі 2349,67 грн та інфляційних витрат у сумі 7713,77 грн підлягають задоволенню в повному обсязі.

Позивач просить стягнути з відповідача також 9398,69 грн пені за період з 01.09.2020 по 25.01.2021.

Згідно із ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Статтею 547 Цивільного кодексу України визначено, що правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойка (штраф, пеня) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредитору в разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно зі ст.230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями є господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яка сплачується у разі порушення учасником господарських відносин правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Частиною 6 ст. 232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

У відповідності до ст. 1,3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до п.6.4. договору позивачем нараховано відповідачу та пред`явлено до стягнення 9398,69 грн пені за 147 днів прострочення. Періодом нарахування позивачем визначено - 01.09.2020 по 25.01.2021.

Перевіривши поданий позивачем розрахунок пені, враховуючи, що матеріалами справи підтверджується прострочка відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо своєчасної та повної оплати наданих позивачем послуг, суд встановив, що пеня, яка є обґрунтованою та такою, що підлягає стягненню з відповідача, становить 9398,69 грн за період з 01.09.2020 по 25.01.2021.

За таких обставин, вимоги позивача про стягнення 9398,69 грн пені підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до частин 1 та 3 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст.86 ГПК України).

Відповідно до положень ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.1 ст. 77 ГПК України).

Згідно з ч.1 ст. 79 ГПК України, наявність обставин, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

У порушення вищевказаного, відповідач не надав суду жодних належних доказів, які підтверджують неможливість здійснення ним своєчасної оплати за надані позивачем послуги з проведення внутрішньосвердловинних робіт (Гідродинамічне очищення водозабірної свердловини №3 в смт. Парафіївка Ічнянського району Чернігівської області) за договором про надання послуг №117 від 26.03.2020, а тому дії відповідача щодо несвоєчасної сплати коштів за надані послуги є порушенням положень договору та норм чинного законодавства.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтовані і підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у сумі 3215,68 грн.

Керуючись ст. 73-80, 86, 129, 233, 236-238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Комунального підприємства "Добробут" Парафіївської селищної ради (; вул. Т.Шевченка, 95, смт. Парафіївка, Ічнянський район, Чернігівська область, 16730) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Технології гідроочищення" (пров. Лабораторний, 1, оф. 177, м. Київ, 01133, , п/р НОМЕР_1 в АТ "УкрСиббанк", МФО 351005) 194916,00 грн основного боргу, 9398,69 грн пені, 7713,77 грн інфляційних витрат, 2349,67 грн трьох процентів річних та 3215,68 грн судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в строк, встановлений ст.256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому ст.257 Господарського процесуального кодексу України.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя В.В. Моцьор