ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.03.2021 Справа № 904/5153/20

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Стар Шайн Шипінг», м. Одеса

До: Товариства з обмеженою відповідальністю «СТО Гранд-Авто», м. Вишневе

Про: стягнення 319 235, 17 грн.

Суддя Васильєв О.Ю.

ПРЕДСТАВНИКИ : не викликалися

СУТЬ СПОРУ :

ТОВ «Стар Шайн Шипінг» (позивач) звернувся до суду з позовом до ТОВ «Максіфрут» ( відповідач) про стягнення 319 325, 17 грн. заборгованості, що виникла внаслідок не виконання відповідачем своїх зобов`язань зі своєчасної оплати наданих позивачем послуг за договором про надання транспортно-експедиційних послуг №18/0066-СL від 28.12.18р. (укладеним між сторонами).

Ухвалою суду від 15.10.20р. відкрито провадження у справі № 904/5153/20, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

Ухвалою суду від 13.01.21р. позовну заяву було залишено без руху, зобов`язано позивача зазначити вірний ідентифікаційний код юридичної особи відповідача (ТОВ «Максіфрут») в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України та його місцезнаходження.

19.01.21р. до канцелярії суду від ТОВ «Стар Шайн Шипінг» надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, в якій той виконав вимоги суду, зазначенні в ухвалі від 13.01.21р. Окрім того, в цій заяві відповідач просив вважати вірним найменування відповідача ТОВ «СТО Гранд Авто».

Із витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 15.10.20р. вбачається ,що місцезнаходженням відповідача було: 49000, м. Дніпро, вул. Дніпросталівська, буд.5.

В той же час, із витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 22.01.21р. вбачається, що 01.12.20р. внесені зміни щодо найменування та місцезнаходження відповідача : ТОВ «Максіфрут» (49000, м. Дніпро, вул. Дніпросталівська, буд.5.) на Товариство з обмеженою відповідальністю «СТО Гранд-Авто» ( 08132, Київська область, Києво-Святошинський район, місто Вишневе, вул. Промислова, буд.8).

Таким чином, судом встановлено, що після відкриття провадження у справі відповідачем було змінено назву та місцезнаходження; а тому суд ( з урахуванням заяви позивача), вважає за необхідне замінити найменування відповідача з ТОВ «Максіфрут» на ТОВ «СТО Гранд-Авто» ( 08132, Київська область, Києво-Святошинський район, місто Вишневе, вул. Промислова, буд.8 ). У зв`язку з чим ухвалою суду від 22.01.21р. було продовжено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами; та зобов`язано ТОВ «СТО Гранд-Авто» надати відзив на позовну заяву, який має відповідати вимогам ст. 165 ГПК України протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

22.01.21р. копію цієї ухвали суду було надіслано на адресу відповідача, зазначену у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 22.01.21р. станом на 22.01.21р.: 08132, Київська область, Києво-Святошинський район, місто Вишневе, вул. Промислова, буд.8.

ТОВ «СТО Гранд-Авто» (відповідач) своїм правом на подання до суду відзиву на позов, не скористався, про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим поштовим повідомленням направленим на адресу відповідача ( зазначену у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань станом на 22.01.21р., а.с.130-133) та повернутим органами зв`язку з посиланням «адресат відсутній за вказаною адресою» ( а.с. 138-141).

За визначенням п. 4, 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України у раз неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Суд враховує висновок Верховного суду, викладений у постанові від 25.06.2018 у справі № 904/9904/17: у разі, якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Передбачене ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S. A. v. Spain) від 07.07.1989).

У рішенні від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зробив, зокрема, висновок про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

З урахуванням вищенаведених обставин, суд дійшов висновку щодо належного повідомлення відповідача про наявність в провадженні суду цієї справи та необхідність надання відзиву на позовну заяву.

Відповідно до вимог ст.248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку , але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Законом не надано право судді продовжити цей строк ( встановлений законом ). Однак, господарським судом під час розгляду даної справи враховано, що на підставі рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10.03.2020 та відповідно до положень статті 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19», із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України від 16.03.2020 № 215, від 25.03.2020 № 239, від 04.05.2020 № 343, з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19, з 12.03.2020 по 22.05.2020 на всій території України встановлено карантин. Постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 № 392 було внесено зміни до постанови від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», а саме: продовжено період карантину до 22.06.2020. В подальшому постановою Кабінету Міністрів України від 17.06.2020 № 500 продовжено період карантину до 31.07.2020; постановою Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 № 641 продовжено період карантину до 31.08.2020.; постановою Кабінету Міністрів України від 26.08.2020р. № 760 продовжено період карантину до 31.10.2020р.; постановою Кабінету Міністрів України від 13.10.2020р. № 956 продовжено період карантину до 31.12.2020р.; постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2020р. № 1236 продовжено період карантину до 28.02.2021р.; постановою Кабінету Міністрів України від 17.02.2021р. №104 продовжено період карантину до 30.04.2021р.

Стаття 27 Конституції України передбачає, що обов`язок держави - захищати життя людини.

Разом з тим, у відповідності до вимог пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід уважати строк, який необхідний для вирішення справи у відповідності до вимог матеріального та процесуального законів.

В той же час, відповідно до пункту 4 Прикінцевих положень Господарського процесуального кодексу України (в редакції, що діяла до 17.07.2020) під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, апеляційного оскарження, залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги, подання заяви про скасування судового наказу, розгляду справи по суті, строки, на які зупиняється провадження, подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, звернення зі скаргою, оскарження рішення третейського суду, судового розгляду справи, касаційного оскарження, подання відзиву продовжуються на строк дії такого карантину.

Відповідно до Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 731-IX від 18.06.2020, який набрав чинності 17.07.2020, та яким були внесені зміни до пункту 4 Прикінцевих положень Господарського процесуального кодексу України, - процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X «Прикінцеві положення» Господарського процесуального кодексу України, пункту 3 розділу XII «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України, пункту 3 розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 540-IX від 30.03.2020, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

Від сторін жодних заяв, клопотань про продовження процесуальних строків з підстав, встановлених вищезазначеним Законом , не надходило.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ :

28.12.18р. між ТОВ «Стар Шайн Шипінг» (експедитор) та ТОВ «Максіфрут» (клієнт, правонаступник (змінено назву) ТОВ «СТО Гранд Авто») укладено договір про надання транспортно-експедиторських послуг №18/0066-CL, відповідно до умов якого експедитор зобов`язується від свого імені або від імені клієнта за плату та за рахунок клієнта здійснити або організувати надання транспортно-експедиторських послуг, пов`язаних з організацією та забезпеченням перевезень експортно-імпортних та транзитних вантажів клієнта, а також додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу, в т.ч. надання митно-брокерських послуг (п.1.1. договору).

Відповідно до п. 1.2 зазначеного договору клієнт доручає, а експедитор приймає на себе організацію і виконання комплексу послуг згідно конкретно зазначених умов, термінів і інших вимог, заздалегідь визначених сторонами у письмовій заявці на виконання транспортно-експедиційних послуг та митно-брокерських послуг.

Згідно п. 4.1. договору оплата за організацію надання послуг здійснюється на підставі заявок, додатків (за наявності) до даного договору, згідно рахунку-фактури експедитора протягом трьох банківських днів, з моменту виставлення рахунку-фактури.

Розмір попередньої й остаточної оплати за даним договором визначається за узгодженням сторін та на підставі заявок, додатків (за наявності) до цього договору; остаточна вартість послуг експедитора може уточнюватися актом наданих послуг і рахунками-фактурами експедитора, у яких зазначений фактичний обсяг наданих послуг (п.4.2. договору). Вартість послуг експедитора оплачується клієнтом шляхом перерахунку грошей на поточний рахунок експедитора; валютою платежу за цим договором є гривня (п.4.5. договору).

Відповідно до п. 4.7 договору : у разі порушення клієнтом термінів оплати послуг він сплачує експедитору пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня за кожний день прострочення.

Згідно з п.4.8. договору підписання акту наданих послуг представником клієнта є підтвердженням відсутності претензій з його боку (а.с.21-26).

На виконання умов договору 01.03.20р. сторонами було підписано заявку про надання транспортно-експедиційних послуг №S0010011, в якій сторони погодили морське перевезення вантажу з міста Порт-Саід до міста Одеса та подальше транспортування вантажу до міста Дніпро. Згідно цієї заявки вартість послуг становила 3 800 доларів США за 1 контейнер по курсу НБУ на дату виставлення рахунку; сплата здійснюється не пізніше 30 (тридцяти) банківських днів з дня виставлення експедитором рахунку-фактури в гривні по курсу НБУ на дату виставлення рахунку ( а.с 27)

26.02.20р. сторонами було підписано заявку на надання транспортно-експедиційних послуг №S0009954, в якій сторони погодили морське перевезення вантажу з міста Порт-Саід до міста Одеса, та подальше транспортування вантажу до міста Дніпра. Згідно цієї заявки вартість послуг становила 3 600, 00 доларів США за 1 контейнер по курсу НБУ на дату виставлення рахунку; сплата здійснюється не пізніше 30 (тридцяти) банківських днів з дня виставлення експедитором рахунку-фактури в гривні по курсу НБУ на дату виставлення рахунку. (а.с.30).

12.02.20р. сторонами було підписано заявку на надання транспортно-експедиційних послуг №S0009931, в якій сторони погодили морське перевезення вантажу з міста Порт-Саід до міста Одеса та подальше транспортування вантажу до міста Дніпра. Згідно цієї заявки вартість послуг становила 11 400, 00 доларів США за 1 контейнер по курсу НБУ на дату виставлення рахунку; сплата здійснюється не пізніше 30 (тридцяти) банківських днів з дня виставлення експедитором рахунку-фактури в гривні по курсу НБУ на дату виставлення рахунку (а.с.33).

24.01.20р. сторонами було підписано заявку на надання транспортно-експедиційних послуг №S0009765, в якій сторони погодили морське перевезення вантажу з міста Даміетта до порту Південний та подальше транспортування вантажу до міста Дніпро. Згідно цієї заявки вартість послуг становила 3 700, 00 доларів США за 1 контейнер по курсу НБУ на дату виставлення рахунку; сплата здійснюється не пізніше 30 (тридцяти) банківських днів з дня виставлення експедитором рахунку-фактури в гривні по курсу НБУ на дату виставлення рахунку (а.с.35).

29.01.20р. сторонами було підписано заявку на надання транспортно-експедиційних послуг №S0009816, в якій сторони погодили морське перевезення вантажу з міста Даміетта до порту Іллічівськ та подальше транспортування вантажу до міста Дніпро. Згідно цієї заявки вартість послуг становила 3 700, 00 доларів США за 1 контейнер по курсу НБУ на дату виставлення рахунку; сплата здійснюється не пізніше 30 (тридцяти) банківських днів з дня виставлення експедитором рахунку-фактури в гривні по курсу НБУ на дату виставлення рахунку. (а.с.37).

01.02.20р. сторонами було підписано заявку на надання транспортно-експедиційних послуг №S0009844, в якій сторони погодили морське перевезення вантажу з міста Порт-Саід до порту Одеса та подальше транспортування вантажу до міста Дніпро. Згідно цієї заявки вартість послуг становила 7 200, 00 доларів США за 1 контейнер по курсу НБУ на дату виставлення рахунку; сплата здійснюється не пізніше 30 (тридцяти) банківських днів з дня виставлення експедитором рахунку-фактури в гривні по курсу НБУ на дату виставлення рахунку (а.с.39).

01.02.20р. сторонами було підписано заявку на надання транспортно-експедиційних послуг №S0009841, в якій сторони погодили морське перевезення вантажу з міста Порт-Саід до порту Одеса та подальше транспортування вантажу до міста Дніпро. Згідно цієї заявки вартість послуг становила 13 600, 00 доларів США за 1 контейнер по курсу НБУ на дату виставлення рахунку; сплата здійснюється не пізніше 30 (тридцяти) банківських днів з дня виставлення експедитором рахунку-фактури в гривні по курсу НБУ на дату виставлення рахунку (а.с.41).

12.02.20р. сторонами було підписано заявку на надання транспортно-експедиційних послуг №S0010030, в якій сторони погодили морське перевезення вантажу з міста Александрія до міста Одеса та подальше транспортування вантажу до міста Дніпро. Згідно цієї заявки вартість послуг становила 3 600, 00 доларів США за 1 контейнер по курсу НБУ на дату виставлення рахунку; сплата здійснюється не пізніше 30 (тридцяти) банківських днів з дня виставлення експедитором рахунку-фактури в гривні по курсу НБУ на дату виставлення рахунку. (а.с.43).

13.02.20р. сторонами було підписано заявку на надання транспортно-експедиційних послуг №S0009924, в якій сторони погодили морське перевезення вантажу з міста Порт-Саід до порту Одеса та подальше транспортування вантажу до міста Дніпро. Згідно цієї заявки вартість послуг становила 3 800, 00 доларів США за 1 контейнер по курсу НБУ на дату виставлення рахунку; сплата здійснюється не пізніше 30 (тридцяти) банківських днів з дня виставлення експедитором рахунку-фактури в гривні по курсу НБУ на дату виставлення рахунку. (а.с.45).

13.02.20р. сторонами було підписано заявку на надання транспортно-експедиційних послуг №S0009882, в якій сторони погодили морське перевезення вантажу з міста Порт-Саід до порту Іллічівськ та подальше транспортування вантажу до міста Дніпро. Згідно цієї заявки вартість послуг становила 7 700, 00 доларів США за 1 контейнер по курсу НБУ на дату виставлення рахунку; сплата здійснюється не пізніше 30 (тридцяти) банківських днів з дня виставлення експедитором рахунку-фактури в гривні по курсу НБУ на дату виставлення рахунку. (а.с.47).

15.02.20р. сторонами було підписано заявку на надання транспортно-експедиційних послуг №S0009928, в якій сторони погодили морське перевезення вантажу з міста Порт-Саід до порту Іллічівськ та подальше транспортування вантажу до міста Дніпро. Згідно цієї заявки вартість послуг становила 7 500, 00 доларів США за 1 контейнер по курсу НБУ на дату виставлення рахунку; сплата здійснюється не пізніше 30 (тридцяти) банківських днів з дня виставлення експедитором рахунку-фактури в гривні по курсу НБУ на дату виставлення рахунку (а.с.49).

За твердженням позивача, він свої зобов`язання за вищезазначеним договором виконав належним чином на загальну суму 1 712 491, 97 грн. ( на підтвердження чого позивач посилається на відповідні акти надання послуг та гарантійний лист відповідача, в якому той визнає суму заборгованості перед позивачем в розмірі 1 070 144, 24 грн. станом на 28.03.20р., а.с.28, 31, 51). Саме на цю суму позивачем по кожній із заявок було виставлено рахунки на оплату а саме : №351 від 12.03.20р. на суму 97 372, 31 грн. , №296 від 28.02.20р. на суму 88 426, 10 грн. , №295 від 28.02.20р. на суму 279 996, 81 грн. , №200 від 10.02.20р. на суму 90 787, 73 грн. , №206 від 10.02.20р. на суму 90 813, 30 грн. , №231 від 17.02.20р. на суму 176 115, 59 грн., №230 від 17.02.20р. на суму 332 499, 14 грн., №305 від 28.02.20р. на суму 88 428, 03 грн., №294 від 28.02.2020р. на суму 93 334, 10 грн., №335 від 03.03.2020р. на суму 191 101, 35 грн. та №246 від 24.02.2020р. на суму 183 667, 51 грн. (а.с.29, 32, 34, 36, 38, 40, 42, 44, 46, 48, 50).

За твердженням позивача, відповідач здійснив оплату наданих позивачем послуг частково згідно вищезазначених заявок та рахунків на оплату в загальному розмірі 1 327 443, 56 грн. ( а.с.58). Проте, ці оплати були здійснені відповідачем не у повному обсязі та з порушенням строку, встановленого у виставлених позивачем рахунках на оплату. У зв`язку з чим ( згідно наданого позивачем розрахунку) за відповідачем рахується заборгованість перед позивачем з наданих послуг за заявками №S0010011, № S0009954 та № S0009931 в загальному розмірі 172 863, 78 грн. (а.с.2-8)

Також у зв`язку з несвоєчасною оплатою відповідачем вартості наданих позивачем послуг ТОВ «Стар Шайн Шипінг» було здійснено коригування вартості наданих послуг по заявкам №S0009765, №S0009816, №S0009844, №S0009841, №S0010030, №S0009924, №S0009882 та №S0009928 на дату оплати цих послуг відповідно до офіційного курсу НБУ до долару США, розмір якої склав 146 371, 39 грн. (а.с.2-8).

На час винесення рішення у справі відповідачем доказів погашення заборгованості ( з урахуванням курсової різниці) не надано. Таким чином, загальна суму грошових коштів, що підлягає стягненню з відповідача , складає 319 235, 17 грн.

За своєю правовою природою договір № 18/0066-СL від 28.12.18 р., укладений між сторонами, є договором транспортного експедирування. Відповідно до вимог ст.929 ЦК України : за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу.

Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов`язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов`язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов`язання, пов`язані з перевезенням.

Договором транспортного експедирування може бути передбачено надання додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу (перевірка кількості та стану вантажу, його завантаження та вивантаження, сплата мита, зборів і витрат, покладених на клієнта, зберігання вантажу до його одержання у пункті призначення, одержання необхідних для експорту та імпорту документів, виконання митних формальностей тощо).

Положення цієї глави поширюються також на випадки, коли обов`язки експедитора виконуються перевізником. Умови договору транспортного експедирування визначаються за домовленістю сторін, якщо інше на встановлено законом, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до приписів ст. 533 ЦК України , грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях; якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом; використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. У відповідності зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.(ст.525 ЦК України).

Відповідно до приписів п.8.1. та п.8.2. Пленуму ВГСУ «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» від 17.12.13р. №14, згідно з частиною другою статті 533 ЦК України, якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом (частина друга статті 192 ЦК України). Частина третя статті 533 ЦК України визначає, що використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Відповідно до частини другої статті 198 ГК України грошові зобов`язання учасників господарських відносин повинні бути виражені і підлягають оплаті у гривнях. Грошові зобов`язання можуть бути виражені в іноземній валюті лише у випадках, якщо суб`єкти господарювання мають право проводити розрахунки між собою в іноземній валюті відповідно до законодавства. Виконання зобов`язань, виражених в іноземній валюті, здійснюється відповідно до закону.

За пунктом 3.3 статті 3 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» гривня як грошова одиниця України (національна валюта) є єдиним законним платіжним засобом в Україні, приймається усіма фізичними і юридичними особами без будь-яких обмежень на всій території України для проведення переказів.

Положення частини другої статті 533 ЦК України та частини другої статті 198 ГК України містять однакові за змістом приписи про необхідність виконання грошового зобов`язання між резидентами України виключно у валюті України (валюта платежу), крім випадків отримання стороною цього зобов`язання відповідної ліцензії Національного банку України .

Відтак вимоги щодо застосування заходів відповідальності за порушення грошових зобов`язань, визначених в іноземній валюті, мають заявлятися в національній валюті України (гривнях) за офіційним курсом Національного банку України на день заявлення відповідної вимоги (крім випадків, коли стороною зобов`язання, у якому виник спір, одержано відповідну ліцензію Національного банку України). При цьому стягнення інфляційних нарахувань на суму основної заборгованості не є можливим, оскільки індекс інфляції розраховується лише стосовно національної валюти України (гривні).

Якщо за умовами договору сума платежу, що визначена в іноземній валюті, на день виникнення у відповідача грошового зобов`язання перераховується у гривню і в подальшому на день фактичної сплати коштів згідно з таким перерахунком не змінюється, тобто залишається гривневим, то з моменту перерахунку боржник відповідно до частини другої статті 625 ЦК України зобов`язаний на вимогу кредитора сплатити борг з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення виконання даного зобов`язання.

Згідно ч.3-4 ст. 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідачем жодних доказів на спростування обставин , викладених у позовній заяві , не надано.

Враховуючи вищезазначене, суд проходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача , оскільки в п. 4.1. договору сторони погодили , що оплата за організацію надання послуг здійснюється на підставі заявок, додатків (за наявності) до цього договору, згідно рахунку-фактури експедитора протягом трьох банківських днів, з моменту виставлення рахунку-фактури . Із змісту заявок на надання транспортно-експедиційних послуг вбачається, що в них сторони визначили грошовий еквівалент в іноземній валюті, а саме - в доларах США; а тому відповідач повинен був своєчасно здійснити оплату в гривнях за вищезазначеними заявками за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу . У зв`язку з несвоєчасним здійсненням такої оплати позивач правомірно здійснив коригування курсової різниці в гривнях на день здійснення відповідачем оплати по кожній із заявок (на підставі виставлених рахунків, оскільки курс гривні до долару США на дату здійснення платежу змінився порівняно із курсом на дату виставлення рахунків на оплату). У зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. (Аналогічної правової позиції дотримується Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 07.07.20р. у справі №14-727цс-19)

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 13, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 178, 233, 238, 240, 241, 247-252 ГПК України, господарський суд , -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «СТО Гранд-Авто» (08132, Київська область, Києво-Святошинський район, місто Вишневе, вул. Промислова, буд.8; ) на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Стар Шайн Шипінг» ( 65005, м. Одеса, вул. Балківська, буд.120/1, офіс 102; ): 172 863, 78 грн. заборгованості з наданих послуг; 146 371, 39 грн. курсової різниці та 4 788, 53 грн. витрат на сплату судового збору.

Видати відповідний наказ після набрання рішенням чинності.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України рішення складено та підписано без його проголошення 16.03.21р.

Відповідно до вимог ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно до вимог ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення . Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду , зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення .

Відповідно до вимог ст. 257 ГПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції .

Суддя О.Ю.Васильєв