ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"11" березня 2021 р.Справа № 922/3537/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Міньковського С.В.

при секретарі судового засідання Тютюник О.Ю.

та за участю: керуючий реструктуризацією - Чипиженко Є.В.,

пр-к ОСОБА_1 - Харченко І.М. (ордер ВІ №1034289 від 02.03.21)

розглянувши заяву гр. ОСОБА_1 з грошовими вимогами до боржника по справі

за заявою Фізична особа ОСОБА_2
про визнання банкрутом Фізична особа ОСОБА_2

ВСТАНОВИВ:

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ТА ПІДСТАВИ ВИМОГ ЗАЯВНИКА.

Ухвалою суду від 12.01.2021 року за результатом проведення попереднього засідання, судом розглянуто вимоги кредиторів, які заявили свої вимоги протягом встановленого тридцятиденного строку.

До господарського суду 10.02.2021 надійшла заява гр. ОСОБА_1 з грошовими вимогами до боржника фізичної особи ОСОБА_2 (вх. № 3348) на загальну суму 3 507 551,76 грн.

Ухвалою суду від 11.02.2021 заяву гр. ОСОБА_1 призначено до розгляду в судовому засіданні, зобов`язавши кредитора надати до матеріалів своєї заяви докази процесуальної дієздатності та оригінали документів, доданих до заяви.

На виконання вимог суду, кредитор 10.03.2021 надав суду заяву про доповнення грошових вимог кредитора, до якої приєднав належним чином засвідчену копію паспорта кредитора та просив суд крім заявленої раніше суми включити до реєстру вимог кредитора суму сплаченого судового збору в розмірі 4540,00 грн.

Присутній в судовому засіданні представник кредитора підтримує подану заяву у повному обсязі, просить суд задовольнити її, надавши на виконання вимог ухвали суду оригінали документів для огляду.

Керуючий реалізацією боржника арбітражний керуючий Чипиженко Є.В. на виконання вимог ухвали суду від 11.02.2021 надав повідомлення про результати розгляду вимог ОСОБА_3 , в якому він визнає заявлені вимоги частково у розмірі 3495568,08 грн, посилаючись на те, що кредитор повинен визначати розмір своїх грошових вимог в національній валюті за курсом встановленим Національним банком України на дату подання кредитором заяви до суду.

Розглянувши матеріали справи, заяву гр. ОСОБА_1 з грошовими вимогами до боржника, надані суду документи, вислухавши пояснення представників заявника та керуючого реструктуризації ОСОБА_4 , здійснивши оцінку всіх доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ І ВИСНОВОК СУДУ.

Як було вказано раніше, до господарського суду Харківської області надійшла заява гр. ОСОБА_1 з грошовими вимогами до боржника фізичної особи ОСОБА_2 , відповідно до якої заявник просить суд визнати заявлені кредиторські вимоги на загальну суму 3 507 551,76 грн, які виникли на підставі договору позики №1 від 15.08.2019.

Відповідно до положень п. 1 договору позики №1, укладеного між фізичними особами ОСОБА_1 (позикодавець) та ОСОБА_2 (позичальник), позикодавець зобов`язався надати позичальнику у позику грошові кошти в розмірі 2 967 036,48 грн, що еквівалентно 105 027,84 євро по курсу НБУ на день укладання договору (1 євро = 28,25 грн). Сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом євро на день платежу. Строк виплати позики: до 31 грудня 2020 року (включно).

Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такожї ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Як встановлено судом, на підтвердження факту особистого отримання грошових коштів за договором позики позичальник ОСОБА_2 надав позикодавцю ОСОБА_1 письмову розписку від 15.08.2019 року.

За своїми правовими ознаками договір позики є реальною, односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, і може не співпадати з датою складання розписки, яка посвідчує цей факт, однак у будь-якому разі складанню розписки має передувати факт передачі коштів у борг.

Таким чином, у разі пред`явлення позову про стягнення боргу позивач повинен підтвердити своє право вимагати від відповідача виконання боргового зобов`язання. Для цього, з метою правильного застосування статей 1046, 1047 ЦК України, суд повинен установити наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики, виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладення договору позики і його умов.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики після отримання коштів, підтверджуючи як факт укладення договору та зміст умов договору, так і факт отримання боржником від кредитора певної грошової суми.

При цьому факт отримання коштів у борг підтверджує не будь-яка розписка, а саме розписка про отримання коштів, зі змісту якої можливо установити, що відбулася передача певної суми коштів від позичальника до позикодавця.

Верховний Суд у постанові від 22.08.2019 по справі №369/3340/16-ц зазначив, що досліджуючи боргові розписки чи інші письмові документи, суд для визначення факту укладення договору повинен виявляти справжню правову природу правовідносин сторін незалежно від найменування документа та, залежно від установлених результатів, зробити відповідні правові висновки.

Дослідивши надану суду належним чином засвідчену розписку, суд встановив, що ОСОБА_2 даною розпискою підтвердив, що особисто отримав від ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 2 967 036,38 грн, що є еквівалентом 105 027,84 євро за офіційним курсом НБУ, згідно із договором позики №1 від 15 серпня 2019 року.

Також, суд встановив, що даною борговою розпискою ОСОБА_2 зобов`язався повернути запозичені грошові кошти в строк до 31 грудня 2020 року за офіційним курсом НБУ.

За приписами статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

Частиною першою статті 530 ЦК України також встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 629 ЦК України встановлює обов`язковість договору для виконання сторонами.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 виконав взяті на себе зобов`язання згідно договору позики №1 від 15.08.2019, передав у власність ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 105 027,84 євро, що еквівалентно складає суму 2 967 036 48 грн станом на день укладання договору позики.

Натомість ОСОБА_2 зобов`язання за договором не виконав, внаслідок чого є заборгованість в розмірі 105 027,84 євро.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою суду від 19.11.2020 в підготовчому засіданні, господарський суд відкрив провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_2 , здійснив оприлюднення оголошення про відкриття справи про неплатоспроможність фізичної особи на веб-сайті ВГСУ, призначив керуючого реструктуризацією арбітражного керуючого Чипиженко Є.В., зобов`язав керуючого реструктуризацією надати суду відомості про результат розгляду вимог кредиторів.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 120 Кодексу України з процедур банкрутства з моменту відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника строк виконання всіх грошових зобов`язань боржника вважається таким, що настав.

Згідно ст. 113 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - Кодекс, КУзПБ) провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи-підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 Кодексу подання кредиторами грошових вимог до боржника та їх розгляд керуючим реструктуризацією здійснюються в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб.

Судом встановлено, що вимоги кредитора ОСОБА_1 виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і їх виконання не забезпечено заставою майна боржника.

З аналізу умов договору позики суд встановив, що зобов`язання боржника перед кредитором хоч і має бути виконано в гривнях, однак сам розмір зобов`язання визначений в іноземній валюті.

Згідно абз. 4 ч. 2 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства, якщо зобов`язання боржника визначені в іноземній валюті, то склад і розмір грошових вимог кредиторів визначаються в національній валюті за курсом, встановленим Національним банком України на дату подання кредитором заяви з грошовими вимогами до боржника.

Суд встановив, що кредитор при зверненні з заявою з вимогами до боржника помилково застосував офіційний курс гривні щодо євро станом на 18.11.2020 (до дати відкриття провадження у справі про неплатоспроможність).

Враховуючи імперативні приписи Кодексу України з процедур банкрутства суд вважає, що вимоги гр. ОСОБА_1 є обґрунтованими, проте визнаються судом частково на суму 3 495 568,08 грн з урахуванням офіційного курсу євро станом на дату подання кредитором заяви з вимогами до боржника та в сумі сплаченого судового збору в розмірі 4540 грн.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази сторін за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись принципом верховенства права (ст. 11 ГПК).

Керуючись ст.ст. 44-49, 119-123 Кодексу України з процедур банкрутства, ст.ст. 525, 526, 629, 1046, 1047 ЦК України, ст.ст. 12, 74, 86, 233-235 ГПК України,

УХВАЛИВ:

1. Визнати грошові вимоги гр. ОСОБА_1 на суму 3 495 568,08 грн та 4540 грн судового збору.

В решті вимог відмовити.

2. Ухвалу направити кредитору-заявнику, керуючому реструктуризацією, боржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття (оголошення) та може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Ухвала підписана 12.03.2021.

Суддя Міньковський С.В.