номер провадження справи 4/107/18
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

11.03.2021 Справа № 908/1832/18

м. Запоріжжя Запорізької області

Суддя господарського суду Запорізької області Зінченко Н.Г., розглянувши матеріали скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахта «Свято-Покровська № 3», м. Покровськ Донецької області б/н іб/д (вх. № 11/08-13/21 від 09.03.2021) на дії посадової особи органу державної виконавчої служби

за позовом (Стягувач) Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахта «Свято-Покровська № 3», (85300, Донецька область, м. Покровськ, пл. Шибанкова, буд. 1-А), представник позивача адвокат Пелеп Дмитро Юрійович, (85300, Донецька область, м. Покровськ, вул. Малікова, буд. 62)

до відповідача (Боржник) Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод залізобетонних конструкцій № 6», (69096, м. Запоріжжя, вул. Каховська, буд. 40)

про стягнення 273750,00 грн.

Посадова особа органу державної виконавчої служби, бездіяльність якої оскаржується, Старший державний виконавець Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) Хіміч Тетяна Андріївна, (69006, м. Запоріжжя, вул. Валерія Лобановського, буд. 10)

Без виклику учасників справи

УСТАНОВИВ

Рішенням господарського суду Запорізької області від 16.11.2018 у справі № 908/1832/18 (номер провадження справи 4/107/18) стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод залізобетонних конструкцій № 6», м. Запоріжжя на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахта «Свято-Покровська №3», м. Покровськ Донецької області 273750,00 грн. безпідставно отриманих коштів і 4106,25 грн. судового збору

На виконання рішення суду від 16.11.2018 у справі № 908/1832/18 господарським судом Запорізької області 21.12.2018 видано відповідний наказ № 908/1832/18.

09.03.2021 до господарського суду Запорізької області звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Шахта «Свято-Покровська № 3», м. Покровськ Донецької області зі скаргою на дії старшого державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) Хіміч Тетяни Андріївни, якою просить суд визнати незаконною та скасувати постанову старшого державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) Хіміч Тетяни Андріївни від 22.12.2020 про повернення виконавчого документа стягувачу, а виконавчий лист повернути у Дніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро).

Згідно Витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 09.03.2021 скаргу на дії посадової особи органу державної виконавчої служби у справі № 908/1832/18 розподілено до розгляду судді Зінченко Н.Г.

Розглянувши скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахта «Свято-Покровська № 3» на дії старшого державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) Хіміч Тетяни Андріївни, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення вказаної скарги без розгляду з огляду на наступне.

Судове рішення за своєю суттю охороняє права, свободи та законні інтереси фізичних та юридичних осіб, а виконання судового рішення є завершальною стадією судового провадження, яким досягається кінцева мета правосуддя - захист інтересів фізичних та юридичних осіб і реальне поновлення їхніх порушених прав.

Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд (стаття 1291 Конституції України).

Гарантією прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні є можливість оскарження дій або бездіяльності державних виконавців.

З матеріалів скарги вбачається, що скаржником оскаржується Постанова старшого державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) Хіміч Тетяни Андріївни від 22.12.2020 ВП № 59565389 про повернення виконавчого документа стягувачу.

Як зазначає скаржник Постанова від 22.12.2020 ВП № 59565389 про повернення виконавчого документа стягувачу отримана ним 23.02.2021.

За приписами ст. 339 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції. (ч. 1 ст. 340 ГПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 341 ГПК України скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

З урахуванням наведеної вище процесуальної норми, останнім днем строку, коли ТОВ «Шахта «Свято-Покровська № 3» могло звернутися до суду зі скаргою щодо оскарження Постанова від 22.12.2020 ВП № 59565389 про повернення виконавчого документа стягувану є 05.03.2021.

З матеріалів справи № 908/1832/18 вбачається, що зі скаргою на дії старшого державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) Хіміч Тетяни Андріївни ТОВ «Шахта «Свято-Покровська № 3» звернулося до суду 06.03.2021, про що свідчать поштова накладна «Укрпошта Експрес» № 985 від 06.03.2021 та поштовий конверт, в якому кореспонденція надавалася для відправлення до відділення поштового зв`язку та, відповідно, надійшла на адресу суду.

Отже, судом встановлено, що оскаржувану постанову державного виконавця ТОВ «Шахта «Свято-Покровська № 3» отримало 23.02.2021, проте до суду із відповідною скаргою звернулося 06.03.2021, тобто з пропуском на один день установленого статтею 341 ГПК України строку.

При цьому, суд вважає за необхідне зауважити, що оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб органів ДВС передбачено частинами першою та п`ятою статті 74 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження». Згідно із цими нормами рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів ДВС щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення та дії виконавця, посадових осіб органів ДВС щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Положення ГПК України, який набрав чинності з 15.12.2017, щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС або приватного виконавця під час виконання судового рішення передбачають вчинення таких дій у строки, що обчислюються не в робочих, а календарних днях.

Так, підпунктом «а» частини першої статті 341 ГПК України встановлено, що відповідну скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права.

Конституційний Суд України у Рішенні від 07.07.1998 № 11-рп/98 у справі щодо офіційного тлумачення частин другої і третьої статті 84 та частин другої і четвертої статті 94 Конституції України (справа щодо порядку голосування та повторного розгляду законів Верховною Радою України) зазначив: «Термін «дні», якщо він вживається у зазначених правових актах без застережень, означає лише календарні дні.

З огляду на встановлений статтею 115 ГПК України порядок обчислення процесуальних строків зазначений десятиденний строк підлягає обчисленню в календарних днях. Такий порядок обчислення строків є єдиним для всіх норм ГПК України та застосовується й у інших процесуальних кодексах України.

Таким чином, існують два законодавчі акти однакової юридичної сили, які встановлюють неоднаковий строк для оскарження дій державного виконавця щодо виконання судового рішення.

Згідно із частиною першою статті 3 ГПК України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, законів України «Про міжнародне приватне право», «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Отже, за змістом цієї норми при здійсненні судочинства господарський суд керується положеннями ГПК України, а не Законом України «Про виконавче провадження».

ГПК України регулює порядок оскарження саме до господарського суду дій державного виконавця, на виконанні якого перебуває судове рішення цього суду. Право на звернення зі скаргою і порядок її розгляду та постановлення ухвали пов`язані з наявністю ухваленого за правилами ГПК України судового рішення та з його примусовим виконанням. Відповідні положення вміщено у розділі VI цього Кодексу «Судовий контроль за виконанням судових рішень».

Стаття 74 Закону України «Про виконавче провадження» регулює відносини з оскарження рішень, дій або бездіяльності виконавців при виконанні не тільки судових рішень, але й інших виконавчих документів. Цією ж нормою Закону врегульовано оскарження дій державного виконавця не тільки до суду, а й до інших органів.

Таким чином, стаття 74 Закону України «Про виконавче провадження» є загальною нормою по відношенню до статей 339-341 ГПК України.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2019 у справі № 920/149/18 (провадження № 12-297гс18)

У даній справі ТОВ «Шахта «Свято-Покровська № 3» звернулося до суду із пропуском десятиденного строку, встановленого пунктом «а» частини першої статті 341 ГПК України, який є основним нормативним актом, який регулює здійснення судочинства господарськими судами і відповідно визначає процесуальний порядок звернення з такими скаргами та їх розгляду судом.

За правилами статей 113, 115, 119 ГПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом. Строки, встановлені законом або судом, обчислюються роками, місяцями і днями, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати. Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, установлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом установлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до частини другої статті 341 ГПК України пропущений з поважних причин строк для подання скарги на дії органів ДВС може бути поновлено судом.

За змістом ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Хоча частина 5 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» і створює більш сприятливі умови для скаржника, але з огляду на передбачену частиною 2 статті 341 ГПК України можливість поновлення судом пропущеного строку для подання такої скарги, скаржник не позбавлений права на захист його інтересів у разі звернення до суду зі скаргою з пропуском встановленого строку за умови подання обґрунтованого клопотання про поновлення такого строку.

Відтак суд наголошує, що у разі звернення учасника виконавчого провадження (стягувача чи боржника) поза межами 10-денного строку, встановленого нормами господарського процесуального законодавства для оскарження дій та рішень державних виконавців, такий учасник не позбавляється права на захист його порушеного права за умови подання клопотання про поновлення пропущеного строку із зазначенням причин такого пропуску та визнання судом причин пропуску цього строку поважними.

Судом встановлено, що при зверненні до суду зі скаргою б/н іб/д (вх. № 11/08-13/21 від 09.03.2021) з порушенням строку, визначеного статтею 341 ГПК України, скаржником ТОВ «Шахта «Свято-Покровська № 3» (позивач у справі, стягувач у виконавчому провадженні) не подано клопотання про поновлення цього строку.

Отже, за відсутності клопотання про поновлення пропущеного строку для звернення до суду із скаргою на дії та рішення органу ДВС, вказана скарга позивача, за приписами частини другої статті 118 ГПК України підлягає залишенню без розгляду, що не позбавляє скаржника у подальшому права на звернення з клопотанням про поновлення такого строку.

Крім того, при повторному зверненні до суду із скаргою на дії старшого державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) Хіміч Тетяни Андріївни скаржнику слід врахувати, що зі змісту скарги б/н і б/д (вх. № 11/08-13/21 від 09.03.2021) вбачається, що скарга подана на підставі ст. 448 ЦПК України (четверта сторінка скарги).

Проте, справа № 908/1832/18 розглядалася судом за правилами господарського судочинства, а, відтак, у суду відсутні законні підстави для розгляду скарги у даній справі за правилами цивільного судочинства.

Також, на першій (титульній) сторінці скарги б/н і б/д (вх. № 11/08-13/21 від 09.03.2021) скаржником взагалі не зазначено найменування боржника, його місцезнаходження, а також ідентифікаційний код юридичної особи боржника в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України.

З наведеного слідує, що скарга оформлена без додержання вимог ч. 1 ст. 170 ГПК України та ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження».

Також, загальні вимоги до форми і змісту письмової заяви, клопотання, заперечення встановлені в ст. 170 ГПК України. Частиною 2 статті 170 ГПК України закріплено чіткі вимоги, що до заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

Приймаючи до уваги Правила надання послуг поштового зв`язку, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270, належним доказом надіслання копії заяви, скарги, клопотання, подання з доданими до неї документами іншим учасникам справи є оригінал опису вкладення відправленої поштової кореспонденції, в якому перелічені всі документи, які надсилаються одержувачу та який засвідчений підписом працівника відділення поштового зв`язку та відбитком календарного штемпеля цього відділення, а також розрахунковий документ поштової установи, а саме оригінал поштової квитанції (чеку).

До скарги б/н і б/д (вх. № 11/08-13/21 від 09.03.2021) на дії посадової особи органу державної виконавчої служби у справі № 908/1832/18 заявником у якості доказів направлення цієї скарги державному виконавцю доданий опис вкладення у цінний лист, скріплений відбитком календарного штемпелю відділення поштового зв`язку за 06.03.2021, який, з огляду на вище наведені норми законодавства, не може бути прийнятий судом як належний доказ направлення копії скарги та усіх документів, що є додатками до неї, згідно викладеного у ній переліку державному виконавцю. Докази направлення скарги на адресу боржника (відповідача у справі) відсутні, про такі докази також не зазначено в додатках до скарги.

З викладеного вбачається, що скаржником не дотриманні вимоги, встановлені ч. 2 ст. 170 ГПК України.

Керуючись ст., ст. 113, 115, 118, 170, 234, 235, 255, 339-341 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ

Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахта «Свято-Покровська № 3», м. Покровськ Донецької області на дії старшого державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) Хіміч Тетяни Андріївни у справі № 908/18/32/18 залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею 11.03.2021.

Телефон контакт-центру 0-800-501-492.

Додаток на адресу скаржника: скарга з додатками на 191-и аркушах.

Суддя Н. Г. Зінченко

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Центрального апеляційного господарського суду через господарський суд Запорізької області.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст. 261 цього Кодексу.