УХВАЛА

15 березня 2021 року

м. Київ

Справа № 911/2406/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Малашенкової Т.М. (головуючий), Бенедисюка І.М., Колос І.Б.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-СПП" (далі - ТОВ "Агро-СПП", скаржник, позивач за первісним позовом)

на рішення Господарського суду Київської області від 11.08.2020 та

постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.11.2020

у справі № 911/2406/18

за позовом ТОВ "Агро-СПП"

до Державного підприємства "Дослідне господарство "Озерна" Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України

про стягнення 1 278 986,30 грн та зобов`язання вчинити дії з поставки товару,

та за зустрічним позовом Державного підприємства "Дослідне господарство "Озерна" Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України

до ТОВ "Агро-СПП"

про визнання недійсним договору поставки,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "Агро-СПП" 09.02.2021 (згідно з трек-номером на поштовому конверті) вдруге звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Київської області від 11.08.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.11.2020 у справі № 911/2406/18 (повний текст постанови виготовлений 16.11.2020) в частині відмови ТОВ "Агро-СПП" у задоволенні первісного позову, ухвалити в цій частині нове рішення суду, яким позовні вимоги скаржника задовольнити у повному обсязі. Крім того, скаржник просить суд поновити строк на касаційне оскарження судових рішень.

Після закриття касаційного провадження за касаційною скаргою скаржника, подана вдруге касаційна скарга ТОВ "Агро-СПП" (далі- нова касаційна скарга) на підставі пункту 3 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), яка не є аналогічною за змістом раніше поданій касаційній скарзі.

Перевіркою дотримання вимог щодо форми та змісту касаційної скарги, на відповідність вимогам статті 290 ГПК України, а також щодо сплати судового збору та строків подання касаційної скарги вбачається, що нова касаційна скарга не відповідає вимогам цієї статті та ГПК України, з огляду на таке.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 290 ГПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

З програми "Діловодство спеціалізованого суду (ДСС)" та Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що у жовтні 2018 року ТОВ "Агро-СПП" звернулося до Господарського суду Київської області з позовом до Державного підприємства "Дослідне господарство "Озерна" Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України про стягнення 1 278 986,30 грн штрафних санкцій та зобов`язання вчинити дії з поставки товару на суму 1 050 000,00 грн.

Так, рішенням Господарського суду Київської області від 11.08.2020 залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 10.11.2020 у справі № 911/2406/18 у задоволенні первісного та зустрічного позовів відмовлено повністю.

Правові засади справляння судового збору, платники, об`єкти, розміри ставок судового збору, порядок сплати та звільнення від сплати судового збору встановлено Законом України "Про судовий збір".

Частина перша статті 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції, яка була чинною на момент звернення із позовною заявою) визначає, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2018 установлено у розмірі 1 762,00 грн.

Відповідно до підпункту 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції чинній станом на день подання позовної заяви) встановлено, що за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру судовий збір справляється у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи вимоги первісного позову, ціна останнього становить 1 278 986,30 грн, а відтак, при зверненні до Господарського суду Київської області з даною позовною заявою позивач за первісним позовом повинен був сплатити судовий збір у розмірі 19 184,79 грн (1 278 986,30 грн (ціна первісного позову) Х 1,5 % = 19 184,79 грн).

Підпунктом 5 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду встановлюється у розмірі - 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Згідно з частиною четвертою статті 6 Закону України "Про судовий збір" якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

Як зазначалось вище, звертаючись до Верховного Суду з новою касаційною скаргою, ТОВ "Агро-СПП" просить скасувати рішення Господарського суду Київської області від 11.08.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.11.2020 у справі № 911/2406/18 в частині відмови ТОВ "Агро-СПП" у задоволенні первісного позову, ухвалити в цій частині нове рішення суду, яким позовні вимоги скаржника задовольнити у повному обсязі.

Отже, скаржник не погоджується із судовими рішеннями саме в частині відмови у задоволенні вимог первісного позову.

Таким чином, оскаржуючи рішення судів попередніх інстанцій частково, скаржник при зверненні з цією касаційною скаргою ТОВ "Агро-СПП" повинен сплатити судовий збір у розмірі 38 369, 58 грн (19 184,79 грн х 200%).

Разом з тим, до нової касаційної скарги ТОВ "Агро-СПП" додано платіжне доручення від 01.12.2020 № 364514 у відповідності до якого, скаржником сплачено судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 41 895,00 грн. Проте, зазначене платіжне доручення не може вважатися належним і допустимим доказом сплати судового збору за подання нової касаційної скарги з огляду на таке.

01.12.2020 ТОВ "Агро-СПП" вперше звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просило скасувати рішення Господарського суду Київської області від 11.08.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.11.2020 у справі №911/2406/18 в частині відмови у задоволенні позовних вимог ТОВ "Агро-СПП", ухвалити в цій частині нове рішення суду, яким позовні вимоги скаржника задовольнити у повному обсязі.

З програми "Діловодство спеціалізованого суду (ДСС)" вбачається, що до зазначеної вище касаційної скарги скаржником додано платіжне доручення від 01.12.2020 № 364514 про сплату судового збору у розмірі 41 895,00 грн.

Так, за результатами розгляду поданої вперше касаційної скарги на рішення Господарського суду Київської області від 11.08.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.11.2020 у справі №911/2406/18 в частині відмови у задоволенні позовних вимог ТОВ "Агро-СПП", ухвалою Верховного Суду від 28.01.2021 закрито касаційне провадження за касаційною скаргою ТОВ "Агро-СПП" на рішення Господарського суду Київської області від 11.08.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.11.2020 у справі № 911/2406/18, відкрите на підставі пункту 1 частини другої статті 287 ГПК України.

Відповідно до частини другої статті 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Як вже зазначалось, правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду у разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Отже, наведеною нормою Закону України "Про судовий збір" передбачено повернення судового збору в разі закриття (припинення) провадження у справі.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 296 ГПК України суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження на підставі пункту 1 частини другої статті 287 цього Кодексу судом встановлено, що висновок щодо застосування норми права, який викладений у постанові Верховного Суду та на який посилався скаржник у касаційній скарзі, стосується правовідносин, які не є подібними.

Зважаючи на те, що наведена скаржником у цій справі підстава касаційного оскарження, передбачена пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України, не отримала свого підтвердження після відкриття касаційного провадження, Суд на підставі пункту 5 частини першої статті 296 ГПК України закрив касаційне провадження за касаційною скаргою у справі №911/2406/18, тощо.

Аналіз процесуального законодавства свідчить про неможливість ототожнення понять "закриття провадження у справі" та "закриття касаційного провадження".

Правова позиція щодо неможливості ототожнення понять "закриття провадження у справі" та "закриття касаційного провадження" висловлена Верховним Судом неодноразово, є послідовною та усталеною, про що свідчить низка ухвал, зокрема:

від 25.08.2020 у справі № 910/1653/19, від 23.02.2021 у справі № 910/4373/20, від 04.03.2021 у справі № 912/353/20, від 04.03.2021 у справі № 922/2661/20.

Верховний Суд зазначає, що відповідно до положень пункту 5 частини першої статті 7 Закону України "Про судовий збір" у випадку закриття касаційного провадження сплачена скаржником сума судового збору за подання касаційної скарги поверненню не підлягає.

Отже, за таких обставин, звертаючись з новою касаційною скаргою на рішення Господарського суду Київської області від 11.08.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.11.2020 у справі № 911/2406/18 з інших підстав для касаційного оскарження, а ніж вперше поданої та розглянутої касаційної скарги, скаржником має бути сплачено судовий збір на загальних підставах.

Враховуючи, що ТОВ "Агро-СПП" оскаржуються судові рішення в частині відмови ТОВ "Агро-СПП" у задоволенні первісного позову, то судовий збір з урахуванням приписів частини четвертої статті 6 Закону України "Про судовий збір", у даному випадку становить 38 369,58 грн.

Близька за змістом правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 21.09.2020 у справі № 922/3202/19.

У зв`язку з цим, з метою усунення допущених недоліків оформлення касаційної скарги скаржнику слід надати докази сплати судового збору у розмірі 38 369,58 грн, який має бути перерахований за такими реквізитами ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA0026007; код класифікації доходів бюджету: 22030102; найменування податку, збору, платежу «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Верховний Суд окремо хоче звернути увагу скаржника, що порядок повернення судового збору, який внесено в більшому розмірі, ніж встановлено законом, у відповідності до приписів пункту 1 частини першої статті 7 Закону України "Про судовий збір", здійснюється на підставі клопотання особи, яка його сплатила.

Згідно з частиною другою статті 292 ГПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Крім того, згідно з ч. 1, ч. 2 статті 288 ГПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення; якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення; учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Відповідно до статті 284 ГПК України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Частиною першою статті 119 ГПК України визначено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відновлення пропущеного процесуального строку є правом суду, яким останній користується виходячи із поважності причин пропуску строку. Поважними визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій.

Близька за змістом правова позиція висловлена в ухвалах Верховного Суду, зокрема: від 10.09.2020 у справі № 909/649/19, від 15.09.2020 у справі № 907/154/19, від 22.10.2020 у справі № 910/4071/17.

Так, постанова Північного апеляційного господарського суду у справі № 911/2406/18 ухвалена 10.11.2020, повний текст якої складено 16.11.2020. Отже, у даному випадку двадцятиденний строк на оскарження постанови обчислюється з дня підписання її повного тексту, а саме з 16.11.2020. Тому останнім днем строку для подання касаційної скарги на зазначену постанову було 07.12.2020 (з урахуванням вихідних днів).

Як зазначалось вище, 01.12.2020 ТОВ "Агро-СПП" вперше звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просило скасувати рішення Господарського суду Київської області від 11.08.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.11.2020 у справі №911/2406/18 в частині відмови у задоволенні позовних вимог ТОВ "Агро-СПП", ухвалити в цій частині нове рішення суду, яким позовні вимоги скаржника задовольнити у повному обсязі.

Так, ухвалою Верховного Суду від 28.01.2021 закрито касаційне провадження за вперше поданою касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-СПП" на рішення Господарського суду Київської області від 11.08.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.11.2020 у справі № 911/2406/18, відкрите на підставі пункту 1 частини другої статті 287 ГПК України

З новою касаційною скаргою ТОВ "Агро-СПП" звернулося 09.02.2021, що підтверджується трек-номером на поштовому конверті, в якому її надіслано на адресу Верховного Суду, тобто після закінчення строку на касаційне оскарження. Разом з тим, як зазначалося вище, у касаційній скарзі ТОВ "Агро-СПП" просить поновити пропущений строк на подання касаційної скарги, оскільки вважає, що його пропущено з поважних причин.

У поданій новій касаційній скарзі ТОВ "Агро-СПП" посилається на те, що позивач не мав змоги своєчасно звернутися з касаційною скаргою на підставі пункту 3 частини другої статті 287 ГПК України, оскільки обґрунтовано вважав, що подібні за змістом спірні правовідносини Верховним Судом вже були врегульовані. Крім того, ініціюючи касаційне провадження на підставі пункту 1 частини другої статті 287 ГПК України позивач не міг ініціювати касаційне провадження на підставі пункту 3 частини другої статті 287 ГПК України, оскільки такі підстави є взаємовиключними. ТОВ "Агро-СПП" вважає, що вказані обставини слугують підставами для висновку про поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження.

Колегія суддів зазначає, що Верховний Суд ухвалою від 28.01.2021 закрив касаційне провадження у зв`язку з тим, що висновок щодо застосування норми права, який викладено у постановах Верховного Суду та на який посилалось ТОВ "Агро-СПП" у касаційній скарзі, стосувався правовідносин, які не є подібними.

Слід зазначити, що скаржником інших підстав касаційного оскарження судових рішень в зазначеній касаційній скарзі наведено не було, хоча він не був позбавлений права при поданні касаційної скарги зазначити на власний розсуд будь-які підстави, передбачені частиною другою статті 287 ГПК України.

Доводи скаржника, стосовно незначного проміжку часу між ухвалою Верховного Суду від 28.01.2021 у даній справі та зверненням з новою касаційною скаргою на рішення Господарського суду Київської області від 11.08.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.11.2020 у справі № 911/2406/18 не є явно переконливими у розрізі правової позиції щодо поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження судових рішень, ухвалених відповідно 11.08.2020 та 10.11.2020 з міркувань зазначених вище.

Додані до нової касаційної скарги ТОВ "Агро-СПП" низки ухвал Верховного Суду, в яких Верховний Суд поновив строк на касаційне оскарження, які на переконання скаржника є подібними/близькими до даних правовідносин, не є релевантними з огляду на те, що стосувались касаційних скарг поданих повторно, після повернення ухвалою суду вперше поданої касаційної скарги та обставин, які не залежали від волевиявлення скаржника і за оцінкою Суду є переконливими та поважними для поновлення строку на касаційне оскарження.

Статтею 129 Конституції України визначено як одну із засад судочинства рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

При цьому колегія суддів враховує, що право на суд не є абсолютним і з метою забезпечення належного здійснення правосуддя та дотримання, зокрема, принципу правової визначеності, підлягає певним обмеженням.

Так, у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, яке гарантовано пунктом 1 статті 6 Конвенції, має розумітися у світлі преамбули Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що верховенство права є спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з фундаментальних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип стверджує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави (рішення у справі "Пономарьов проти України" (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 40, 41, від 03.04.2008).

Верховний Суд приймає до уваги, що за даних конкретних обставин цієї справи Судом не обмежується скаржнику доступ до правосуддя, адже ТОВ "Агро-СПП" вже зверталось до Верховного Суду з касаційною скаргою, яка була розглянута судом.

Під час оцінки доводів і аргументів скаржника щодо поважності причин поновлення строку на касаційне оскарження Верховний Суд ураховує необхідність дотримання балансу між забезпеченням доступу до правосуддя та поваги до остаточного рішення, як елементу юридичної визначеної складової верховенства права, а також необхідністю забезпеченням пропорційності між реалізацією права на оскарження судового рішення та рівністю учасників судового процесу перед законом і судом.

Отже зазначені скаржником причини подання касаційної скарги після закінчення строку на касаційне оскарження не можуть бути визнані судом поважними для поновлення строку, оскільки залежали лише від суб`єктивної волі скаржника, а не від об`єктивно непереборних обставин. За обставин даної справи, не можуть бути визнані поважними причинами пропуску строку на касаційне оскарження не зазначення інших підстав касаційного оскарження судового рішення при раніше поданої та розглянутої касаційної скарги.

З огляду на викладене Верховний Суд вважає, що доводи, наведені в касаційні скарзі щодо поновлення строку на касаційне оскарження, є неповажними.

Відповідно до частини третьої статті 292 ГПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 288 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 293 цього Кодексу.

Отже, скаржнику необхідно у відповідності до частини третьої статті 292 ГПК України, звернутись із заявою про поновлення строку на подання касаційної скарги або навести інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до частини другої статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

З огляду на викладене, касаційна скарга ТОВ "Агро-СПП" на рішення Господарського суду Київської області від 11.08.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.11.2020 у справі № 911/2406/18 підлягає залишенню без руху на підставі частини другої та третьої статті 292 ГПК України, із наданням скаржникові строку для усунення зазначених недоліків, шляхом надання доказів сплати судового збору у розмірі 38 369,58 грн за подання цієї нової касаційної скарги; звернутись із заявою про поновлення строку на подання касаційної скарги або навести інші підстави для поновлення строку.

Керуючись статтями 174, 234, 235, 288, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-СПП" на рішення Господарського суду Київської області від 11.08.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.11.2020 у справі № 911/2406/18 залишити без руху.

2. Надати Товариству з обмеженою відповідальністю "Агро-СПП" строк для усунення недоліків касаційної скарги тривалістю 10 днів з дня вручення цієї ухвали. Документи про усунення недоліків направляти до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду за адресою: м. Київ, вул.О.Копиленка,6.

3. Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю "Агро-СПП", що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали, судом буде відмовлено у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 293 ГПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Т. Малашенкова

Суддя І. Бенедисюк

Суддя І. Колос