за участі представників:
позивача (заявника): не з`явився;
відповідача: не з`явився;
У вересні 2020 року товариство з обмеженою відповідальністю "Фаворит П" (далі - Товариство) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з державного підприємства Міністерства оборони України Київського управління механізації і будівництва (далі - Підприємство) заборгованості в розмірі 111 354,26 грн., з яких: 107 740,00 грн. - основний борг, 1 886,79 грн. - три проценти річних, 1 727,47 грн. - інфляційні втрати, що виникла у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору на надання охоронних послуг від 2 січня 2019 року № 02/01-2019.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 3 лютого 2021 року (суддя Зеленіна Н.І.) позов Товариства задоволено. Стягнуто з Підприємства на користь позивача 107 740,00 грн. основного боргу, 1 886,79 грн. трьох процентів річних, 1 727,47 грн. інфляційних витрат та 2 102,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

1 березня 2021 року через загальний відділ канцелярії суду надійшла заява Товариства від 22 лютого 2021 року, в якій останнє просило суд ухвалити додаткове рішення у даній справі в частині вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу.

На підставі розпорядження керівника апарату Господарського суду міста Києва у зв`язку із відпусткою судді Зеленіної Н.І. було проведено повторний автоматизований розподіл зазначених матеріалів судової справи, за результатами якого заяву Товариства передано на розгляд судді Павленку Є.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києві від 2 березня 2021 року розгляд вищенаведеної заяви призначено до розгляду в судовому засіданні на 11 березня 2021 року.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом, зокрема, не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення (частина 2 статті 244 ГПК України).

Разом із заявою від 22 лютого 2021 року позивачем подано докази понесення витрат на правничу допомогу Товариством на загальну суму 15 000,00 грн.

Відповідно до частини 1 статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема до них належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частинами 2, 3 статті 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, у тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною 8 статті 129 ГПК України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно зі статтею 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: договір про надання правової допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Статтею 30 цього Закону встановлено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Як вбачається з матеріалів справи, 13 серпня 2020 року між Товариством та адвокатом Квітіним Русланом Валерійовичем укладено договір № 13/08/2020-1 про надання правової допомоги, за умовами якого останній зобов`язався надати клієнту правничу допомогу, а клієнт - прийняти її та оплатити вартість отриманих послуг за цією угодою.

Відповідно до додатку № 1 до цього правочину даний адвокат здійснює збір доказів, підготовку процесуальних та інших документів, а також здійснює представництво інтересів клієнта у справі про стягнення коштів з Підприємства за договором на надання охоронних послуг від 2 січня 2019 року. Вартість послуг адвоката за підготовку і ведення справи клієнта в суді становить 15 000,00 грн.

4 лютого 2021 року між Товариством та адвокатом Квітіним Р.В. було підписано акт виконаних робіт (надання послуг) № 1 на загальну суму 15 000,00 грн., який містить перелік наданих послуг, що включає: підготовку позовної заяви до Підприємства про стягнення заборгованості і розрахунку ціни позову, пред`явлення позову до Господарського суду міста Києва та представництво у справі № 910/14322/20, ознайомлення з матеріалами справи уповноваженою особою адвоката.

Судом встановлено, що Товариство сплатило на рахунок адвоката Квітіна Р.В. 15 000,00 грн. згідно з платіжним дорученням від 17 серпня 2020 року № 182.

Суд зазначає, що для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок іншого учасника справи в разі наявності заперечень такої особи щодо співрозмірності заявленої суми компенсації має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати були необхідними, а їх розмір є розумним та виправданим. Тобто суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

За наявності заперечень іншої сторони суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

У своєму відзиві на позов відповідач зазначив, що заявлений позивачами розмір витрат на професійну правничу допомогу є необґрунтованим та неспівмірними із наданими адвокатом послугами.

Відповідно до частин 4, 5, 6 статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, у тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотриманням вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10 грудня 2009 року в справі "Гімайдуліна й інші проти України" (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року в справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26 лютого 2015 року в справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

За висновками суду, заявлений позивачами до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу не відповідає критеріям, що наведені у частині 4 статті 126 ГПК України.

З урахуванням складності справи та обсягу наданих адвокатом послуг, виходячи з характеру спірних правовідносин, обсягу матеріалів справи та умов договору, беручи до уваги заперечення відповідача проти стягнення з нього заявленої суми витрат на професійну правничу допомогу, враховуючи принципи співмірності та розумності судових витрат, суд вважає за необхідне зменшити заявлену суму витрат на надану Товариству правничу допомогу в справі 910/14322/20 до 11 000,00 грн.

Керуючись статтями 123, 126, 129, 244 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Стягнути з державного підприємства Міністерства оборони України Київського управління механізації і будівництва (02093, місто Київ, вулиця Бориспільська, будинок 181; ідентифікаційний код 08259275) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Фаворит П" (01054, місто Київ, вулиця Ярославів Вал, будинок 13/2 літера Б; ідентифікаційний код 42306199) 11 000 (одинадцять тисяч) грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва (пункт 17.5 частини 1 Перехідних положень ГПК України) протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 11 березня 2021 року.

Суддя Є.В. Павленко