СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" березня 2021 р. Справа № 905/78/21

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Слободін М.М., суддя Шутенко І.А. , суддя Россолов В.В.

при секретарі Чумак Д.В.

за участю представників сторін:

прокурор Владимирець А.О.

позивача не з`явився

1-го відповідача не з`явився

2-го відповідача не з`явився

розглянувши апеляційну скаргу керівника Слов`янської місцевої прокуратури, м. Слов`янськ (вх.№558Д/1) на ухвалу господарського суду Донецької області від 18.01.2021 у справі № 905/78/21, повний текст якої складено та підписано у приміщенні господарського суду Донецької області 18.01.2021 суддею Н.В. Величко

за позовом: керівника Слов`янської місцевої прокуратури, м. Слов`янськ, в інтересах держави в особі Східного офісу Держаудитслужби

до: 1) Управління житлово-комунального господарства Слов`янської міської ради, м. Слов`янськ,

2) ТОВ "Моноліт-Центр", м. Харків,

про визнання не дійсним рішення тендерного комітету від 30.09.2020, визнання недійсним договору підряду №235 від 13.10.2020, визнання недійсною додаткової угоди №1 від 13.10.2020 та визнання недійсною додаткової угоди №2 від 23.10.2020

ВСТАНОВИЛА:

Керівник Слов`янської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Східного офісу Держаудитслужби звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до Управління житлово-комунального господарства Слов`янської міської ради та Товариства з обмеженою відповідальністю "Моноліт-Центр", в якому просить суд:

- визнати недійсним протокол засідання тендерного комітету Управління житлово-комунального господарства Слов`янської міської ради від 30.09.2020, про проведення переговорної процедури закупівлі;

- визнати недійсним договір підряду № 235 від 13.10.2020 на загальну суму 15448500,00 грн. укладений між Управлінням житлово-комунального господарства Слов`янської міської ради та товариством з обмеженою відповідальністю "Моноліт-Центр" (код юридичної особи 34722653);

- визнати недійсною додаткову угоду №1 від 13.10.2020 до договору підряду № 235 від 13.10.2020 укладену між Управлінням житлово-комунального господарства Слов`янської міської ради та товариством з обмеженою відповідальністю "Моноліт-Центр" (код юридичної особи 34722653);

- визнати недійсною додаткову угоду 2 від 23.10.2020 до договору підряду № 235 від 13.10.2020 укладену між Управлінням житлово-комунального господарства Слов`янської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "Моноліт-Центр" (код юридичної особи 34722653).

Позов мотивований тим, що замовником - Управлінням житлово-комунального господарства Слов`янської міської ради безпідставно та незаконно проведено переговорну процедуру закупівлі, інформація по якій оприлюднена в інформаційно-телекомунікаційній системі "Prozorro" за номером ID: UA-2020-10-02-004069-а, та відповідно незаконно укладено договір з одним учасником № 235 від 13.10.2020.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 18.01.2021 у справі № 905/78/21 повернуто позовну заяву №40-10711вих-20 від 31.12.2020 (вх.№477/21 від 21.01.21) керівника Слов`янської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Східного офісу Державної аудиторської служби України та додані до неї документи.

Вказана ухвала мотивована тим, що прокурором подано позовну заяву в інтересах держави передчасно, не дочекавшись отримання повідомлення Східним офісом Державної аудиторської служби, що фактично позбавляє можливості компетентний орган протягом розумного строку з моменту отримання такого повідомлення самостійного звернутись до суду з відповідним позовом, у зв`язку з цим, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що прокурором не дотримано порядку, передбаченого ст. 23 Закону України "Про прокуратуру".

Керівник Слов`янської місцевої прокуратури із зазначеною ухвалою суду першої інстанції не погодився та звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Донецької області від 18.01.2021 у справі №905/78/21 про повернення позовної заяви керівнику Слов`янської місцевої прокуратури та направити зазначену справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, про час та місце проведення судового засідання повідомити Харківську та Донецьку обласні прокуратури.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 23.02.2021, зокрема, відкрито апеляційне провадження за даною апеляційною скаргою у справі № 905/78/21. Учасникам справи встановлено строк для подання відзивів. Призначено справу до розгляду на 16.03.2021.

11.03.2021 від Управління житлово-комунального господарства Слов`янської міської ради надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому воно проти апеляційної скарги заперечує, просить її залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу залишити без змін.

В судове засідання 16.03.2021 представники позивача та відповідачів не з`явились, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання.

Відповідно до частини 12 статті 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає її розгляду.

Частиною 2 ст. 273 ГПК України встановлено, що апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції розглядається протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

Враховуючи, що сторони не повідомили суд про поважність причин нез`явлення до суду апеляційної інстанції, заслухавши думку прокурора, з огляду на встановлені статтею 273 ГПК України строки розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду, судова колегія, порадившись на місці, ухвалила здійснити розгляд апеляційної скарги за відсутності вказаних осіб.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення прокурора, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, прокурор звертаючись із позовною заявою в інтересах держави в особі Східного офісу Держаудитслужби посилався на те, що замовником - Управлінням житлово-комунального господарства Слов`янської міської ради безпідставно та незаконно проведено переговорну процедуру закупівлі, інформація по якій оприлюднена в інформаційно-телекомунікаційній системі "Prozorro" за номером ID: UA-2020-10-02-004069-а, та відповідно незаконно укладено договір з одним учасником № 235 від 13.10.2020.

Повертаючи позовну заяву суд першої інстанції зазначив, що прокурором подано позовну заяву в інтересах держави передчасно, не дочекавшись отримання повідомлення Східним офісом Державної аудиторської служби, що фактично позбавляє можливості компетентний орган протягом розумного строку з моменту отримання такого повідомлення самостійного звернутись до суду з відповідним позовом, у зв`язку з цим, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що прокурором не дотримано порядку, передбаченого ст. 23 Закону України "Про прокуратуру".

Однак, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи у разі, якщо відсутні підстави для звернення прокурора до суду в інтересах держави або для звернення до суду особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

За змістом ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Законом України "Про прокуратуру" визначено правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України. Зокрема, за змістом ст. 1 зазначеного Закону прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому цим Законом, здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту прав і свобод людини, загальних інтересів суспільства та держави.

Статтею 23 Закону України "Про прокуратуру" передбачено, що представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Згідно з ч. 3 ст. 23 Закону України Про прокуратуру прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини. Не допускається здійснення прокурором представництва в суді інтересів держави в особі державних компаній, а також у правовідносинах, пов`язаних із виборчим процесом, проведенням референдумів, діяльністю Верховної Ради України, Президента України, створенням та діяльністю засобів масової інформації, а також політичних партій, релігійних організацій, організацій, що здійснюють професійне самоврядування, та інших громадських об`єднань. Представництво в суді інтересів держави в особі Кабінету Міністрів України та Національного банку України може здійснюватися прокурором Офісу Генерального прокурора або обласної прокуратури виключно за письмовою вказівкою чи наказом Генерального прокурора або його першого заступника чи заступника відповідно до компетенції.

Виключно з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, прокурор має право отримувати інформацію, яка на законних підставах належить цьому суб`єкту, витребовувати та отримувати від нього матеріали та їх копії.

У разі відсутності суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесений захист законних інтересів держави, а також у разі представництва інтересів громадянина або представництва інтересів держави у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави з метою встановлення наявності підстав для представництва прокурор має право: 1) витребовувати за письмовим запитом, ознайомлюватися та безоплатно отримувати копії документів і матеріалів органів державної влади, органів місцевого самоврядування, військових частин, державних та комунальних підприємств, установ і організацій, органів Пенсійного фонду України та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, що знаходяться у цих суб`єктів, у порядку, визначеному законом; 2) отримувати від посадових та службових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, військових частин, державних та комунальних підприємств, установ та організацій, органів Пенсійного фонду України та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування усні або письмові пояснення. Отримання пояснень від інших осіб можливе виключно за їхньою згодою.

Частиною 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" передбачено, що наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

Аналіз положень ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" дає підстави для висновку, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження; 2) у разі відсутності такого органу.

Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Прокурор, звертаючись до суду з позовом, повинен обґрунтувати та довести бездіяльність компетентного органу.

Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

Дана правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18 (провадження №12-194гс-19).

Звертаючись із даною позовною заявою в інтересах держави, прокурор зазначає, що Східним офісом Державної аудиторської служби в Донецькій області, як органом уповноваженим на здійснення відповідних функцій держави у спірних правовідносинах, не вчинено заходів щодо скасування незаконних рішень тендерного комітету, які призвели незаконних витрат державних коштів. Також прокурор стверджує, що Східний офіс Держаудитслужби самоусунувся від виконання обов`язків покладених на нього Законом України "Про публічні закупівлі".

За твердженням прокурора, нездійснення захисту інтересів держави компетентним суб`єктом полягає у тому, що незважаючи на те, що листом від 30.10.2020 Слов`янською місцевою прокуратурою повідомлено Управління Східного офісу Держаудитслужби в Донецькій області про виявлені порушення під час даної закупівлі, моніторинг такої закупівлі не розпочато та не здійснено. Проте Управлінням Східного офісу Держаудитслужби в Донецькій області у відповідь на лист прокурора повідомлено листом №04-05-31-17-03/6317 від 12.11.2020 що підстави для прийняття рішення про початок моніторингу процедури закупівлі відсутні. Дані обставини, на думку прокурора, є виключним випадком для представництва інтересів держави у суді згідно з п.4 ст.23 Закону України "Про прокуратуру".

До позовної заяви додано повідомлення керівника Слов`янської місцевої прокуратури №40-10701вих20 від 31.12.2020, яке адресовано начальнику Східного офісу Державної аудиторської служби України про те, що Слов`янською місцевою прокуратурою підготовлена та буде спрямована до господарського суду Донецької області позовна заява в інтересах держави про визнання недійсним рішення тендерного комітету від 30.09.2020, визнання недійсним договору підряду №235 від 13.10.2020 на суму 15.448.500,00 грн., визнання недійсною додаткової угоди №1 від 13.10.2020 та визнання недійсною додаткової угоди №2 від 23.10.2020.

Зі змісту листа Управління Східного офісу Держаудитслужби в Донецькій області №04-05-31-17-03/6317 від 12.11.2020 вбачається, що по закупівлі, оприлюдненої в інформаційно-телекомунікаційній системі "Prozorro" за номером ID: UA-2020-02-14-001121-с, замовником проведено відкриті торги із закупівлі робіт "Реконструкція стадіону імені Ю.П.Скиданова" комунального закладу "Спортивний клуб за місцем проживання "Культурно-спортивний центр", розташованого по вул. Світлодарська, 45, м. Слов`янськ, Донецької області" ДК 021:20-4 - Реконструкція", за результатами якої з переможцем торгів ТОВ "Моноліт-Центр" укладено договір підряду від 15.05.2020 № 119 на суму 30897000,00 грн. Таким чином, замовником, згідно оприлюдненої інформації за номером "Prozorro" за номером ID: UA-2020-10-02-004069-а, здійснено закупівлю додаткових робіт з аналогічного предмету закупівлі у того самого учасника, загальна вартість якої не перевищує 50 відсотків ціни основного договору про закупівлю, укладеного за результатами проведення тендера, що відповідає умовам частини 2 статті 40 Закону.

Враховуючи наведене, Управління зазначило, що підстави щодо прийняття рішення про початок моніторингу процедури закупівлі за номером ID: UA-2020-10-02-004069-а відсутні. Також Управління у цьому листі вказувало, що перевірити інші питання щодо дотримання замовником законодавства у сфері публічних закупівель, зазначені у листі прокуратури, можливо при проведенні іншого заходу державного фінансового контролю такого як інспектування, до участі в якому Управління може залучити відповідних спеціалістів.

В свою чергу, судом першої інстанції не враховано, що крім зазначеного вище повідомлення прокурором до позовної подано лист Слов`янської міської прокуратури адресований до Східного офісу Держаудитслужби, в якому було зазначено не лише про встановлені прокуратурою порушення під час перевірки, а також в даному листі зазначалось з якою метою прокурор спрямовує даний лист, а саме з метою для представництва інтересів держави в суді. Тобто прокурором зазначено в даному листі про свій намір звернутись до суду з позовною заявою.

Висновки суду про передчасність подання керівником Слов`янської місцевої прокуратури позову спростовуються тим, що суб`єкт владних повноважень вже вказує у своїй відповіді, що не вбачає порушень вимог Закону України «Про публічні закупівлі» під час проведення Управлінням житлово-комунального господарства Слов`янської міської ради, переговорної процедури предметом закупівлі якої є роботи: Реконструкція стадіону імені Ю.П. Скиданова комунального закладу «Спортивний клуб за місцем проживання «Культурно - спортивний центр», розташованого по вул.Світлодарська,45, м. Слов`янськ, Донецької області» (коригування) (додаткові роботи): ДК 021:20-4 - Реконструкція (UА-2020-10-02-004069-а).

Так, колегія суддів зазначає, що Східний офіс Державної аудиторської служби України з листа Слов`янської місцевої прокуратури від 30.10.2020 дізнався про наявні порушення та вже з дати отримання зазначеного листа мав змогу виконати покладені на нього обов`язки визначені Законом України «Про публічні закупівлі» та здійснити заходи спрямовані на захист інтересів держави.

Так, повідомлення Східного офісу Державної аудиторської служби України про пред`явлення керівником Слов`янської місцевої прокуратури позову є прямою вимогою ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру».

Однак, як вбачається з матеріалів справи, ані після отримання листа прокуратури від 30.10.2020, ані після отримання повідомлення про представництво прокуратурою (станом на день пред`явлення позову 31.12.2020), після спливу 61 доби з дня направлення прокурором листа Держаудитслужбі останньою не вжито заходів щодо моніторингу закупівлі та звернення до суду з відповідною позовною заявою.

Таким чином, в даному випадку тривале листування з суб`єктом владних повноважень не призвело до реального захисту порушених державних інтересів.

Повідомлення про порушення є первинним документом, з якого починається встановлення підстав для представництва інтересів держави в суді. У ньому прокурор доводить до компетентного органу інформацію про порушення та ініціює питання про реагування на нього (надає час для цього).

Закон не встановлює конкретної форми та строку на повідомлення про порушення, у зв`язку з чим воно може бути викладено у формі листа, запиту тощо.

Головною ознакою такого повідомлення є викладення порушення та надання часу для реагування на нього. Це обумовлено необхідністю встановити бездіяльність органу (невжиття заходів реагування на порушення за наявності для цього розумного строку) та виключити підміну прокурором компетентного органу.

Повідомлення про пред`явлення позову, навпроти, є завершальним документом у встановленні підстав для представництва інтересів держави в суді. У ньому прокурор вже зазначає про те, що орган не відреагував на порушення, хоча мав для цього можливість, у зв`язку з чим на таке порушення реагує вже прокурор.

Повідомлення про пред`явлення позову є лише формою виконання вимог ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» щодо попереднього повідомлення компетентного органу про звернення до суду в його інтересах.

На думку колегії суддів, надмірна формальність суду у тлумаченні наведених положень закону у даному випадку призвела до застосування норми закону всупереч її змісту. Зокрема, норма закону покликана забезпечити розумний баланс між необхідністю захисту державного інтересу та необхідністю обмежити втручання прокурора в ординарне виконання своїх функції державними органами. Тлумачення цієї норми як суттєвої нормативної перешкоди в реалізації прокурором своїх повноважень у випадках, які очевидно потребують реагування, нівелює сам зміст інституту втручання прокурора у цих випадках (коли державний орган не виконує своїх функцій належним чином).

Тому, на думку колегії суддів, суд першої інстанції надав неправильну правову оцінку листам прокурора.

Внаслідок цього він дійшов безпідставного висновку про те, що прокурором не надано можливості Держаудитслужбі для реагування на порушення.

Аналогічну правову позицію щодо наявності у прокурора підстав для здійснення представництва інтересів держави в суді викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 17.12.2020 у справі № 905/120/19.

З огляду на вищенаведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що прокуратурою належним чином виконано вимоги ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру» щодо попереднього повідомлення суб`єкта владних повноважень про звернення до суду в інтересах держави в особі органу владних повноважень.

Згідно зі статтею 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку про відсутність визначених п. 4 ч. 5 ст. 174 ГПК України підстав для повернення позовної заяви і доданих до неї документів прокурору.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 280 ГПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Частиною 3 ст. 271 ГПК України встановлено, що у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі або заяви про відкриття справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про відкриття справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Оцінюючи вищенаведені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга керівника Слов`янської місцевої прокуратури є обґрунтованою та підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала такою, що прийнята з порушенням норм процесуального права щодо наявності підстав для повернення позовної заяви, внаслідок чого підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд до господарського суду Донецької області.

При цьому, у зв`язку з передачею справи на розгляд суду першої інстанції, розподіл сум судового збору, пов`язаного з розглядом апеляційної скарги, має бути здійснений судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи, згідно із загальними правилами статті 129 ГПК України.

Керуючись статтями ст. 271, 275, 277, 282 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу керівника Слов`янської місцевої прокуратури на ухвалу господарського суду Донецької області від 18.01.2021 у справі № 905/78/21 задовольнити.

Ухвалу господарського суду Донецької області від 18.01.2021 у справі № 905/78/21 скасувати.

Справу № 905/78/21 направити на розгляд до господарського суду Донецької області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Повний текст постанови складено та підписано 18.03.2021.

Порядок і строки її оскарження визначені у статтях 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя М.М. Слободін

Суддя І.А. Шутенко

Суддя В.В. Россолов