ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" лютого 2021 р.м. ХарківСправа № 922/3924/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Новікової Н.А.

при секретарі судового засідання Цвірі Д.М.

розглянувши справу

за позовом Харківської міської ради, 61003, м. Харків, майдан Конституції, 7, ;

до Товариства з обмеженою відповідальністю Новаагро Україна, 61002, м.Харків, вул. Чернишевська, 66, код 34631027

про стягнення 733263,66грн.

за участі представників учасників справи

позивача Гостіщевої О.О., довіреність №08-21/93/2-21 від 05.01.2021р.;

відповідача Чоломбитько Ю.О., ордер ВІ №1029217 від 11.01.2021р;

Суть спору:

Харківська міська рада звернулась до господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Новаагро Україна, в якому просить стягнути з останнього заборгованість зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою вул. Маршала Бажанова, 5 у м. Харків площею 0,1109га. у розмірі 733263,66грн..

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що земельна ділянка загальною площею 0,1109га по вул.. Маршала Бажанова, 5 у м. Харків протягом тривалого строку використовується відповідачем без належної сплати орендної плати в повному обсязі. Так, як вказує позивач, згідно інформації з Державного реєстру речових прав до відповідача перейшла у власність нежитлова будівля літ. Б-3, яка знаходиться на вказаній земельній ділянці, у зв`язку з чим до останнього автоматично перейшло право користування такою земельною ділянкою на умовах договору оренди землі, який укладений з попереднім власником, водночас, відповідач з 02.12.2017 по 29.02.2020 не сплачував орендну плату у розмірі встановленому договором оренди від 28.12.2004 №66244/04/05, а тому Харківська міська рада змушена звернутися до суду за захистом своїх прав шляхом стягнення частки заборгованості з орендної плати за період з 02.12.2017 по 29.02.2020, що становить 733263,66грн..

Ухвалою господарського суду Харківської області від 07.12.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №922/3924/20 за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на "11" січня 2021 р. о 11:20.

11.01.2021 від відповідача надійшов відзив на позов в котрому відповідач заперечував проти задоволення позову повністю, в обґрунтування заперечень зазначив, що з метою врегулювання правовідносин щодо користування спірною земельною ділянкою відповідач звернувся із відповідним клопотанням до позивача, у якому ТОВ НОВААГРО УКРАЇНА просило укласти з ним договір оренеди земельної ділянки, що розташована за адресою: Харківська область, місто Харків, вул Бажанова Маршала, 5, кадастровий номер :01:022:0028, площею 0,1109га на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача ТОВ АПА АГРОСВІТ. Проте, на вказане клопотання позивач відповів відмовою з тих підстав, що між ТОВ АПА АГРОСВІТ та ХМР укладено договір оренди землі № 66244/04 від 28.12.2004року, площею 0,0525 га по вул. Маршала Бажанова, 5, строком до 01.10.2029 року, а право користування зазначеною земельною ділянкою у ТОВ НОВААГРО Україна може бути оформлено після повернення ТОВ АПА АГРОСВІТ земельної ділянки вул. Маршала Бажанова, 5 до земель Територіальної громади міста Харкова. Крім цього, відповідач вказує на необгрунтованість наданого позивачем розрахунку, оскільки при здійснення такого, за для визначення орендної плати за базовий місця позивачем використано індекси інфляції за період до набуття відповідачем права власності на нерухоме майно та переходу до нього відповідного права користування, а тому відповідач провівши власний розрахунок зазначив, що орендну плату, яку той повинен сплати становить 374624,15грн.

Протокольною ухвалою від 11.01.2021 відкладено підготовче засідання по справі на 27.01.2021 о 11:00.

19.01.2021 від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивач проти доводів вказаних у відзиві на позов заперечує та вказує, що пунктом 10 договору оренди землі від 28.12.2004 за № 66244/04 сторони визначили, що обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції. Пунктом 13 Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1996 № 786. встановлено, що розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру місячної орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць. Рішенням господарського суду Харківської області у справі № 922/1465/14 від 01.07.2014 (дата набрання законної сиди 15.07.2014) внесено зміни до договору оренди землі від 28.12.2004 за № 66244/04 шляхом визнання укладеною додаткової угоди до вказаного договору. Розмір базової орендної плати за договором оренди землі від 28.12.2004 за №66244/04 з урахуванням нормативної грошової оцінки земель м. Харкова станом на 01.01.2013 на земельну ділянку згідно з розрахунком № 322/14 від 23.10.2013 на рік становить 5,6% від її нормативної грошової оцінки і складає 151933,32грн., або в місяць 12661,11грн. Тобто базовим місяцем для розрахунку розміру орендної плати за договором оренди землі від 28.12.2004 за № 66244/04 (з урахуванням рішення господарського суду Харківської області) є липень 2014 року, а тому починаючи з липня 2014 року орендна плата підлягає розрахунку з застосуванням індексу інфляції за кожен місяць.

26.01.2021 від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, в котрому останній зазначив про те безпідставності проведення розрахунку позивача орендної плати, яку повинен сплачувати відповідач, так останній вказує, що обов`язок орендаря обчислювати та сплачувати оренду плату, розмір якої визначений Договором, виникає виключно з моменту початку користування земельною ділянкою і не може визначатися в минулому, якщо це не визначено договором. Наданий позивачем розрахунок не відповідає приписам законодавства та суперечить договору, оскільки при розрахунку розміру орендної плати за земельну ділянку застосований індекс інфляції за минулий час. Позивачем помилково ототожнюється випадки заміни сторони договору оренди землі та правонаступництво - перехід прав та обов`язків. Зазначає, що відповідач не є правонаступником ТОВ АПА АГРОСВІТ, що виключає виконання новим землекористувачем обов`язків, які виникли у попереднього землекористувача перед позивачем, в той же час виникнення обов`язку із сплати орендної плати, розмір якої визначений Договором, залежить від дати набуття права оренди земельної ділянки, і чим пов`язується дата початку застосування індексів інфляції.

Протокольною ухвалою від 27.01.2021 закрито підготовче засідання по справі на 10.02.201 об 11:30.

У судовому засіданні 10.02.2021 відкрито розгляд справи по суті та заслухано вступне слово позивача, в якому останній позовні вимоги підтримав повністю, зазначив, що відповідно до рішення Харківської міської ради від 06.10.2004 №147/04 Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок в для будівництва (реконструкції) та подальшої експлуатації об`єктів ТОВ АГРОСВІТ надано в оренду земельну ділянку загальною площею 0,1109 га по вул. Маршала Бажанова, 5 у м. Харкові для будівництва офісної будівлі (але не пізніше прийняття об`єкту до експлуатації) та для подальшої експлуатації об`єкту. На підставі вказаного рішення між Харківською міською радою та ТОВ АПА Агросвіт укладено договір оренди землі №66244/04/05 від 28.12.2004 строком: на період будівництва до 31.12.2006 року (але не пізніше прийняття об`єкту до експлуатації), на період експлуатації до 01.10.2029 року. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна нежитлова будівля літ. Б-3 загальною площею 649.1 кв.м., яка знаходиться на орендованій земельній ділянці перейшла у власність від ТОВ АГРОПРОМИСЛОВА АСОЦІАЦІЯ АГРОСВІТ до ТОВ НОВААГРО УКРАЇНА на підставі свідоцтва, серія та номер: р. №3098, виданий 28.11.2017. Таким чином, позивач зазначає про те, що внаслідок набуття відповідачем права власності на нерухоме майно до того автоматично перейшло право користування вказаною земельною ділянкою на тих же умовах, що і в попереднього власника, у зв`язку з чим, позивач стверджує, що відповідач повинен був сплачувати орендну плату у розмірі встановленому умовами договору. Проте, відповідач за період з 02.12.2017 по 29.02.2020 не сплачував оренд плату за користування вказаною діяльністю у зв`язку з чим позивач і звернувся до суду.

Водночас, у судове засідання 10.02.2021 повноважний представник відповідача не з`явився, а тому внаслідок неможливості продовження розгляду справи за відсутності представника відповідача було оголошено перерву у судовому засіданні до 24.02.2021 о 12:30.

У судовому засіданні 24.02.2021 повноважний представник позивача підтримав заявлені вимоги з підстав зазначених у позові.

Повноважний представник відповідача проти задоволення позову заперечував, зазначив відповідачем вчинялись дії щодо укладення договору оренди землі, що підтверджується відповідним листування доданим до відзиву, проте відповідач відмовив йому у внесенні змін до договору з підстав необхідності повернення спірної земельної ділянки територіальній громаді, а тому на переконання відповідача позов є безпідставним, оскільки право користування земельною ділянкою не оформлене за відповідачем. Крім цього, відповідач наголошує на безпідставності розрахунку відповідача так як такий здійснений з порушеннями вимог чинного законодавства, оскільки позивачем використано індекс інфляції для визначення розміру орендної плати за період коли відповідач не був користувачем орендованої земельної ділянки, а тому той наголошував, що обов`язок зі сплати орендної плати у нього виник виключно з моменту набуття права власності на нерухоме майно, яке розташоване на відповідній орендованій земельній ділянці, а тому провівши власний розрахунок орендної плати, зазначає, що той повинен був сплатити 374 624,15грн.

Розглянувши матеріали справи та з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно та повно дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне.

На підставі рішення Харківської міської ради від 06.10.2004 р. № 147/04 Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для будівництва (реконструкції) та подальшої експлуатації об`єктів Харківською міською радою укладено наступний договір оренди землі: від 28.12.2004 р. №6244/04 із терміном дії до 01.10.2029 р. Об`єктом оренди за зазначеним договором є земельна ділянка, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Маршала Бажанова,5 загальною площею 0,1109 га; кадастровий номер :01:022:0028; функціональне призначення земельної ділянки: землі комерційного використання.

Рішенням господарського суду Харківської області у справі № 922/1465/14 від 01.07.2014 (дата набрання законної сили 15.07.2014) внесено зміни до договору оренди землі від 28.12.2004 за № 66244/04 шляхом визнання укладеною додаткової угоди до вказаного договору.

У відповідності до положень п. 5 договору (в редакції рішення господарського суду Харківської області від 01.07.2014) нормативна грошова оцінка земельної ділянки № 1 відповідно до витягу з технічної документації № 422/3 від 17.10.2013 становить 3569860 грн. (три мільйона п`ятсот шістдесят дев`ять тисяч вісімсот шістдесят гривень). При змінах в нормативній грошовій оцінці земель за рішенням міської ради Орендар за свій рахунок виконує розрахунок оновленої грошової оцінки земельної ділянки і направляє один екземпляр відповідному органу державної податкової служби за місцем знаходження земельної ділянки."

Відповідно до положень п. 9 договору орендна плата за земельну ділянку вноситься Орендарем щомісячно у грошовій формі на рахунок управління Державної казначейської служби України у м. Харкові Харківської області. Інформація щодо реквізитів отримується у відповідному органі державної податкової служби за місцем знаходження земельної ділянки. Розмір орендної плати за земельну ділянку згідно з розрахунком № 322/14 від 23.10.2013 на рік становить 5,6 % від її нормативної грошової оцінки і складає 151933,32 грн., або в місяць 12661,11 грн..

Пунктом 10 Договору передбачено, що обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції.

Згідно з п. 13 Договору (в редакції додаткової угоди укладеної на підставі рішення у справі №922/1465/14), розмір орендної плати переглядається у разі:

а) зміни умов господарювання, передбачених договором;

б) зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством;

в) зміни нормативної грошової оцінки;

г) внаслідок інфляції щорічно;

д) погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини Орендаря, що підтверджено документами;

е) в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до п. 28 п.п. "д" (в редакції додаткової угоди укладеної на підставі рішення у справі №922/1465/14), в разі ухилення орендаря від перерахунку орендної плати при настанні умов, передбачених п. 13 договору, орендодавець має право звернутися до суду для визнання додаткової угоди до договору оренди землі укладеною в зміненій редакції.

Водночас, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна нежитлова будівля літ. Б-3 загальною площею 649.1 кв.м., яка знаходиться на орендованій земельній ділянці перейшла у власність від ТОВ АГРОПРОМИСЛОВА АСОЦІАЦІЯ АГРОСВІТ до ТОВ НОВААГРО УКРАЇНА на підставі свідоцтва, серія та номер: р. №3098, виданий 28.11.2017.

Позивач стверджує, з моменту переходу права власності на нерухомість, яка знаходиться на орендованій земельній ділянці до ТОВ Новаагро Україна перейшли всі права і обов`язки по договору оренди землі від 28.12.2004 №66244/04, у тому числі щодо сплати орендної плати, однак всупереч цьому, відповідач протягом тривалого строку не сплачує орендну плати в розмірі визначеному умовами договору, а тому Харківська міська рада змушена звернутися до суду за захистом своїх прав шляхом стягнення частки заборгованості з орендної плати за період з 02.12.2017 року по 29.02.2020 року у розмірі 733263,66грн.

Водночас, заперечення відповідача проти позову зводяться до того, що в останнього відсутній обов`язок щодо сплати орендної плати так в останнього відсутнє оформлене право користування спірною земельною ділянкою, а розрахунок позивача є безпідставним та таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства, так як такий здійснений з урахуванням індексів інфляції, за 2014, 2015, 2016, та 11 місяців 2017 року, тобто з урахуванням індексів інфляції ще до переходу до відповідача права власності на нежитлову будівлю, яка розташована на орендованій земельній ділянці, у зв`язку з чим, провівши власний конррозрахунок зазначає, що заборгованість з орендної плати станом на моменту здійснення розгляду справи становить 374 624,15грн.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

За змістом частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Статтею 792 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Згідно зі статтею 2 Закону України "Про оренду землі", відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Статтею 93 Земельного кодексу України передбачено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

За змістом статті 1 Закону України "Про оренду землі", оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Статтею 13 цього Закону передбачено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону (стаття 206 Земельного кодексу України).

Відповідно до статті 21 Закону України "Про оренду землі", орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Предметом позову у даній справі є стягнення з відповідача заборгованості з орендної плати за Договором за період з 02.12.2017 року по 29.02.2020 року.

Відповідно до ст. 377 Цивільного кодексу України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Згідно зі ст. 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Статтею 141 Земельного кодексу України передбачено, що підставами припинення права користування земельною ділянкою є, зокрема, набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці.

Відповідно до ст. 7 Закону України Про оренду землі до особи, якій перейшло право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій земельній ділянці, також переходить право оренди на цю земельну ділянку. Договором, який передбачає набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, припиняється договір оренди земельної ділянки в частині оренди попереднім орендарем земельної ділянки, на якій розташований такий житловий будинок, будівля або споруда.

Згідно із статтею 24 Закону України Про оренду землі орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема, своєчасного внесення орендної плати.

Як вбачається із інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна нежитлова будівля літ. Б-3 загальною площею 649.1 кв.м., яка знаходиться на орендованій земельній ділянці перейшла у власність від ТОВ АГРОПРОМИСЛОВА АСОЦІАЦІЯ АГРОСВІТ до ТОВ НОВААГРО УКРАЇНА на підставі свідоцтва, серія та номер: р. №3098, виданий 28.11.2017.

Таким чином, виходячи із положень ст. 377 Цивільного кодексу України, ст. 120 Земельного кодексу України та ст. 7 Закону України Про оренду землі з дати реєстрації права власності (дата реєстрації 28.11.2017) до TOB НОВААГРО Україна автоматично перейшло право оренди земельної ділянки по вул. Маршала Бажанова, 5 у м. Харкова загальною площею 0,1109 га на умовах, передбачених договором оренди землі від 28.12.2004 № 66244/04, саме з 28.11.2017, і саме з вказаної дати у відповідач зобов`язаний був сплачувати орендну плату у розмірі визначеному договором.

Водночас, суд наголошує, що такий перехід права користування земельною ділянкою свідчить про заміну сторони договору з моменту набуття права власності на нерухоме майно, а не про правонаступництво відповідачем прав та обов`язків попереднього орендаря.

Вказаним спростовуються доводи відповідача про те, що у того був відсутній обов`язок щодо сплати орендної плати з підстав не оформлення права користування земельної ділянки, оскільки таке право перейшло до нього автоматично в силу вимог положень ст. 377 ЦК України, ст. 120 ЗК України та положень ст. 7 ЗУ Про оренду землі.

Аналогічна правова позиція міститься к Постановах Верховного Суду від 07.11.2018 у справі №910/20774/17 та Постанові Верховного Суду від 19.06.2018 у справі №922/3655/17.

Як вже було зазначено, в п. 9 Договору (в редакції додаткової угоди укладеної на підставі рішення у справі №922/1465/14) зазначено, що розмір орендної плати за земельну ділянку згідно з розрахунком № 322/14 від 23.10.2013 на рік становить 5,6% від її нормативної грошової оцінки і складає 151933,32 грн., або в місяць 12661,11грн.

Згідно із частиною 1 статті 21 ЗУ Про оренду землі зазначено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі.

Відповідно до умов Договору (п. 31 п.п. "б"), орендар зобов`язаний сплачувати орендну плату в строки та розмірах, встановленими цим договором.

Орендна плата вноситься у такі строки: щомісячно протягом тридцяти календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного місяця (п. 11 Договору).

Таким чином, суд констатує, що обов`язок орендаря обчислювати та сплачувати оренду плату, розмір якої визначений Договором, виникає виключно з моменту початку користування земельною ділянкою і не може визначатися в минулому, якщо це не визначено Договором.

Згідно зі ст.288 Податкового кодексу України, підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки, платником орендної плати є орендар земельної ділянки, об`єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду.

При цьому згідно з п. 288.4 Податкового кодексу України розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

Частиною 3 статті 21 ЗУ Про оренду землі встановлено, що обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше по передбачено договором оренди.

З наведених вище положень Податкового кодексу України та Закону України "Про оренду землі" вбачається, що зазначені законодавчі акти не встановлюють конкретний розмір орендної плати за земельну ділянку, який має бути зазначений в договорі оренди. Податковий кодекс України передбачає порядок визначення орендної плати за землю, а тим більше не встановлює механізм здійснення індексації орендної плати, а тому, саме договором оренди визначаються розмір та умови сплати орендної плати, а також здійснення розрахунку орендної плати з урахуванням індексів інфляції.

Пунктом 10 Договору передбачено, що обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції.

При цьому, згідно з п. 13 Договору (в редакції додаткової угоди укладеної на підставі рішення у справі №922/1465/14), визначено, що розмір орендної плати переглядається у разі, зокрема внаслідок інфляції щорічно.

Зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір вирішується у судовому порядку (п. 36 Договору).

Відповідно до п. 28 п.п. "д" (в редакції додаткової угоди укладеної на підставі рішення у справі №922/1465/14), в разі ухилення орендаря від перерахунку орендної плати при настанні умов, передбачених п. 13 договору, орендодавець має право звернутися до суду для визнання додаткової угоди до договору оренди землі укладеною в зміненій редакції.

Таким чином, зміна орендної плати внаслідок інфляції, є підставою для перегляду розміру орендної плати та має здійснюватись у письмовій формі за взаємною згодою сторін шляхом укладення додаткової угоди. В разі ж ухилення орендаря від перерахунку орендної плати при настанні умов, передбачених п. 13 договору, орендодавець має право звернутися до суду для визнання додаткової угоди до договору оренди землі укладеною в зміненій редакції.

Проте, як визнається позивачем та підтверджується матеріалами справи, жодних угод щодо перегляду орендної плати протягом 2014-2017 років, з попереднім орендарем ТОВ АПА Агросвіт не укладалось, а відтак розмір орендної плати за базовий місяць оренди у випадку фактичної заміни орендаря у спірних правовідносинах повинен визначатись відповідно до умов, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача), а саме згідно п. 9 договору оренди землі від 28.12.2004 за № 66244/04 (в редакції додаткової угоди укладеної на підставі рішення у справі №922/1465/14), який становить 12661,11грн..

З огляду на наведене відповідач мав сплачувати орендну плату за користування земельною ділянкою саме з 28.11.2017 (дати реєстрації права власності на нерухоме майна, яке знаходиться на орендованій земельній ділянці та переходу до останнього права користування вказаною земельною ділянкою), виходячи з розміру орендної плати за базовий місяць оренди станом на 28.11.2017, що становить 12661,11грн. з подальшим врахуванням індексів інфляції, а саме: при розрахунку розміру орендної плати, яку мав сплатити відповідач за спірний період, треба виходити з місячного розміру орендної плати визначеного умовами договору станом на 27.11.2017 та індексу інфляції щодо кожного наступного місяця з моменту переходу права оренди земельною ділянкою, а тому суд провівши власній розрахунки та перевіривши наданий відповідачем контрозрахунок орендної плати за заявлений позивачем період з 02.12.2017 року по 29.02.2020 року констатує, що відповідач мав сплатити орендну плату за договором (з урахуванням індексу інфляції) в розмірі 374624,15грн.

Аналогічна правова позиція щодо здійснення розрахунку орендної плати знайшла своє відображення у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі №922/3321/18 від 07.10.2019.

Приймаючи до уваги, що матеріали справи не містять доказів внесення змін до Договору в частині розміру орендної плати з урахуванням щорічних індексів інфляції в 2014 - 2017 роках, враховуючи, що відповідач саме з 27.11.2017 набув статусу орендаря спірної земельної ділянки, суд дійшов висновку про безпідставність застосування позивачем при розрахунку орендної плати індексів інфляції за 2014, 2015,2016 та 11 місяців 2017 років.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення 358 639,51грн. задоволенню не підлягають, оскільки такі нараховані внаслідок безпідставного застосування індексів інфляції за 2014, 2015,2016 та 11 місяців 2017 років.

При цьому, суд зазначає, що у відповідності до листа ГУ ДФС у Харківській області "Про надання інформації" №20502/9/20-40-04-03-17 від 13.10.2020 ТОВ Новаагро України не значиться платником орендної плати за землю, що безпосередньо підтверджується представником відповідача у судовому засіданні, у зв`язку з чим, у суду відсутні підстави для зарахування коштів сплачених ТОВ АПА Агросвіт за спірний період у заборгованість, яку повинен сплачувати відповідач, як то зроблено позивачем.

Стосовно можливості застосування правової позиції, викладеної у Постанові Верховного Суду Верховного Суду від 26.06.2020р. у справі №905/21/19 щодо механізму застосування індексів інфляції, суд зазначає, що фактичні обставини та матеріально-правове регулювання у цій справі суттєво відрізняються від застосованих норм та обставин, встановлених судами у справі № 905/21/19, спір у якій виник між АТ "НАК "Нафтогаз України" та КП Маріупольської міської ради "Маріупольтепломережа", зокрема, щодо правомірності нарахування позивачем (постачальником) інфляційних втрат відповідно до частини другої статті 625 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за несвоєчасну оплату вартості поставленого природного газу відповідачем (споживачем), у зв`язку з чим, суд констатує, що механізм щодо застосування індексів інфляції, висвітлений у постанові Верховного Суду від 26.06.2020р. у справі №905/21/19 не може застосовуватись у спорах предметом яких є стягнення заборгованість з орендної плати.

Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі №922/3137/19 від 01.12.2020.

Таким чином, підсумовуючи вищенаведене, враховуючи, що відповідач не надано доказів сплати орендної плати у розмірі визначеному умовами договору, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню, а стягненню з відповідача на користь позивача підлягає заборгованість з орендної плати (з урахуванням індексів інфляції) за період з 02.12.2017 по 29.02.2020 в сумі 374624,15 грн..

Пунктом 5 частини 1 статті 237 ГПК України передбачено, що при ухваленні рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з п. 2 ч.1 ст.129 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, загальна сума сплаченого судового збору становить 9315,49грн., а тому, беручи до уваги те, що позов задоволено частково та враховуючи правила п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у зв`язку з чим витрати по сплаті судового збору у розмірі 5635,71грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, в іншій частині судовий збір покладається на позивача.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись ст.ст. 4, 13-15, 41- 46, 74, 75, 76, 77, 80, 86, 129, 207, 233, 237-241 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Новаагро Україна, (61002, м.Харків, вул. Чернишевська, 66, код 34631027) на користь Харківської міської ради (61003, м. Харків, майдан Конституції, 7, ) 374 624,15грн. орендної плати, а також судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 5635,71грн.

В решті позову відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Позивач: Харківська міська рада, 61003, м. Харків, майдан Конституції, 7, ;

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю Новаагро Україна, 61002, м.Харків, вул. Чернишевська, 66, код 34631027;

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Східного апеляційного господарського суду через Господарський суду Харківської області протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 09.03.2021.

Суддя Н.А. Новікова