РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

23.02.2021Справа № 910/10400/20

За позовом Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Лубнигаз"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Тріо"

про розірвання договору та стягнення грошових коштів

Суддя Котков О.В.

Секретар судового засідання Кошляк М.І.

Представники учасників справи:

від позивача Кравченко Ю.В. (адвокат);

від відповідача Зозуля В.М. (адвокат).

В судовому засіданні 23.02.2021 року, відповідно до положень ст. 233, 240 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частину рішення, повідомлено представників позивача та відповідача, що повне рішення буде складено 09.03.2021 року.

СУТЬ СПОРУ:

17 липня 2020 року до Господарського суду міста Києва від Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Лубнигаз" (позивач) надійшла позовна заява б/н від 17.07.2020 року до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Тріо" (відповідач) про розірвання договору № 20160315 на виконання робіт від 15.03.2016 року, стягнення матеріального збитку в розмірі 1 356 564,53 грн. (один мільйон триста п`ятдесят шість тисяч п`ятсот шістдесят чотири гривні 53 копійки) та безпідставно отриманих коштів в розмірі 519 500,00 грн. (п`ятсот дев`ятнадцять тисяч п`ятсот гривень).

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконання відповідачем умов договору № 20160315 на виконання робіт від 15.03.2016 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.07.2020 року у справі № 910/10400/20 позовну заяву б/н від 17.07.2020 року Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Лубнигаз" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Тріо" про розірвання договору та стягнення грошових коштів залишено без руху, надано Акціонерному товариству "Оператор газорозподільної системи "Лубнигаз" строк для усунення встановлених недоліків позовної заяви протягом 5 (п`яти) днів з дня вручення даної ухвали.

Так, поштове відправлення з ухвалою суду у даній справі було направлене Акціонерному товариству "Оператор газорозподільної системи "Лубнигаз" за адресою: 37503, Полтавська обл., м. Лубни, вул. Л. Толстого, 87, яка вказана в позовній заяві та відповідає адресі місцезнаходження у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

У відповідності до відомостей з офіційного веб-сайту Державного підприємства "Укрпошта" за поштовим ідентифікатором № 783 вбачається, що поштове відправлення з ухвалою суду від 21.07.2020 року у справі № 910/10400/20 вручено уповноваженому представнику позивача - 27.07.2020 року.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 4 ст. 116 Господарського процесуального кодексу України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Тобто, строк для усунення встановлених недоліків позовної заяви до 03.08.2020 року (включно).

31.07.2020 року через відділ діловодства суду від Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Лубнигаз" надійшли документи на виконання вимог ухвали суду, оформлені супровідним листом б/н від 31.07.2020 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.08.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи № 910/10400/20 здійснювати в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 03.09.2020 року.

27.08.2020 року через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив на позовну, в якому проти позовних вимог заперечив, мотивуючи це тим, що позивачем не доведено факт істотного порушення відповідачем договору на виконання робіт, тому положення ч. 2 ст. 651 ЦК України, в даному випадку, застосуванню не підлягають. Разом з відзивом на позовну заяву відповідач подав клопотанням про витребування доказів, в якому просить суд витребувати у позивача оригінал технічного завдання на створення інтегрованої системи для збору, обробки і аналізу даних по споживанню газу побутовими споживачами, які приєднані до ГРС «Піски», яке є додатком договору № 20160315 на виконання робіт від 15.03.2016 року.

Вказане клопотання обґрунтоване тим, що предметом розгляду у даній справі є, зокрема, розірвання договору через його істотне порушення відповідачем. Предметом вказаного договору було розроблення програмного забезпечення, а тому вказане технічне завдання прямо стосується предмету доказування по даній справі, оскільки ставить вимоги до виконання робіт відповідачем. Відповідач стверджує, що оригіналу вказаного технічного завдання не існує або воно є підробленим, тому є необхідність витребувати у позивача оригінал вказаного технічного завдання з метою встановлення чи дійсно існує його оригінал, отримання можливості його огляду в судовому засіданні та подальшого проведення судової експертизи на предмет встановлення осіб підписантів вказаного технічного завдання.

В підготовчому засіданні 03.09.2020 року суд зобов`язав позивача надати у наступне судове засідання витребувані відповідачем документи та оголосив перерву в засіданні до 15.09.2020 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.09.2020 року повторно витребувано у Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Лубнигаз" оригінал технічного завдання на створення інтегрованої системи для збору, обробки і аналізу даних по споживанню газу побутовими споживачами, які приєднані до ГРС «Піски», яке є додатком договору № 20160315 на виконання робіт від 15.03.2016 року для огляду в судовому засідання, підготовче засідання відкладено на 20.10.2020 року та продовжено строк підготовчого провадження на 30 (тридцять) днів.

20.10.2020 року через відділ діловодства суду від позивача надійшли пояснення, в яких позивач пояснив, що не має можливості надати оригінал технічного завдання на створення інтегрованої системи для збору, обробки і аналізу даних по споживанню газу побутовими споживачами, які приєднані до ГРС «Піски», яке є додатком договору № 20160315 на виконання робіт від 15.03.2016 року, оскільки 27.07.2020 року на виконання умов договору про надання адвокатських послуг, укладеного між адвокатом Яковенком Г.М. та позивачем, останній передав оригінали документів адвокату Яковенку Г.М. за період з січня 2016 року по грудень 2018 року для проведення правового аудиту позивача, в т.ч і витребуваний судом доказ. Позивач намагався повернути оригінал технічного завдання, але з адвокатом Яковенко Г.М. не має змоги зв`язатися, оскільки на дзвінки адвокат не відповідає, а за адресою, яка вказана у договорі відсутній.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.10.2020 року витребувано у Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Лубнигаз" та адвоката Яковенка Григорія Миколайовича оригінал технічного завдання на створення інтегрованої системи для збору, обробки і аналізу даних по споживанню газу побутовими споживачами, які приєднані до ГРС «Піски», яке є додатком договору № 20160315 на виконання робіт від 15.03.2016 року для огляду в судовому засідання, підготовче засідання відкладено на 10.11.2020 року.

У зв`язку з перебуванням судді Коткова О.В. у відпустці, підготовче засідання у даній справі, призначене на 10.11.2020 року не відбулося, підготовче засідання призначено на 01.12.2020 року, про що учасників справи було повідомлено ухвалою суду від 30.10.2020 року.

09.11.2020 року через відділ діловодства суду від адвоката Яковенка Григорія Миколайовича надійшло повідомлення про неможливість надання витребуваних судом документів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.12.2020 року повторно витребувано у Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Лубнигаз" та адвоката Яковенка Григорія Миколайовича оригінал технічного завдання на створення інтегрованої системи для збору, обробки і аналізу даних по споживанню газу побутовими споживачами, які приєднані до ГРС "Піски", яке є додатком договору № 20160315 на виконання робіт від 15.03.2016 року для огляду в судовому засідання, підготовче засідання відкладено на 26.01.2021 року.

25.01.2021 року на електронну пошту Господарського суду міста Києва від адвоката Яковенка Григорія Миколайовича надійшло повідомлення про неможливість надання витребуваних судом документів, оскільки в адвокатському досьє відсутні оригінали витребуваних документів.

За ч. 4 ст. 233 Господарського процесуального кодексу України ухвали суду, які оформлюються окремим документом, постановляються в нарадчій кімнаті, інші ухвали суд може постановити, не виходячи до нарадчої кімнати.

Так, в підготовчому засіданні 26.01.2021 року судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження, яка занесена до протоколу судового засідання, та призначено справу № 910/10400/20 до судового розгляду по суті на 09.02.2021 року.

В судовому засіданні 09.02.2021 року судом оголошувалася перерва.

В судовому засіданні 23.02.2021 року представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити позов. Представник відповідача проти задоволення позову заперечив та просив відмовити в задоволені позову в повному обсязі.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників учасників справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

15.03.2016 року між Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації «Лубнигаз» (правонаступником якого є Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Лубнигаз») (надалі - позивач, замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Тріо» (надалі - відповідач, виконавець) укладено договір № 20160315 на виконання робіт (надалі - договір), відповідно до п. 1.1. якого (в редакції додаткової угоди № 1 від 28.02.2017 року) замовник доручає, а виконавець забезпечує виконання робіт, а саме: «На оснащення системами дистанційного отримання показників з вузлів обліку споживачів з елементами автоматичного аналізу та контролю споживання природного газу споживачами» (надалі - роботи), згідно з погодженим технічним завданням замовником (додаток 1).

В п. 1.3. договору визначено, що виконавець розпочинає виконання робіт протягом 3 (трьох) днів з моменту повної оплати позивачем, згідно п. 2.1. договору.

Відповідно до п. 2.1. договору договірна ціна робіт визначена протоколом узгодження договірної ціни, який є додатком № 2 до договору, складає 519 500,00 грн.

За умовами п. 2.2. договору оплата - 100% від суми договору за виконання робіт здійснюється у безготівковій формі шляхом перерахування коштів протягом 5-ти (п`яти) банківських днів на поточний рахунок відповідача згідно виставленого останнім рахунку фактури.

28.12.2016 року позивач платіжним дорученням № 2196 від 28.12.2016 року здійснив оплату робіт у розмірі 519 500,00 грн.

Виконані роботи оформлюються Актами виконаних робіт підписаними відповідальними представниками замовника та виконавця (п. 5.1. договору).

Згідно з п. 9.1., 9.2. договору, договір вступає в силу з моменту його підписання та діє до повного виконання усіх зобов`язань сторонами відповідно до умов, які передбачені в ньому.

Як вказує позивач у своїй позовній заяві, договір № 20160315 на виконання робіт від 15.03.2016 року було укладено задля використання повних можливостей закуплених згідно укладеного між позивачем та відповідачем договору поставки № 2016310 від 10.03.2016 року 950 комплектів (побутових мембранних лічильників з комплектом КМЧ та радіо модулем AnyQuest Cyble Enhanced) по дистанційній передачі та збору показників лічильників.

На твердження позивача, обумовлені договором № 20160315 від 15.03.2016 року роботи відповідачем не виконано, побутові мембранні лічильники з комплектом КМЧ та радіомодулем AnyQuest Cyble Enhanced в кількості 950 штук не налагоджені та з них не отримується жодних даних, що стало підставою для звернення позивача до відповідача з вимогою № 2393 від 08.11.2017 року про передачу замовнику «Інтегрованої системи для збору, обробки і аналізу даних по споживанню газу побутовим споживачам, які приєднані до ГРС «Піски», або повернути сплачені кошти в розмірі 519 500,00 грн. Вказана вимога залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

В подальшому позивач звернувся до відповідача з повідомленням № 2619 від 21.12.2017 року про розірвання договору на підставі ч. 4 ст. 849 Цивільного кодексу України та повернення попередньої оплати в розмірі 519 500,00 грн.

Після отримання повідомлення про розірвання договору відповідачем була створена вищевказана система «Інтегрована система для збору, обробки і аналізу даних по споживанню газу побутовим споживачам, які приєднані до ГРС «Піски», але запущена в роботу з суттєвими недоліками, на підтвердження чого позивач надав дефектні акти, службові та доповідні записки.

Як вказує позивач, обладнання з інтегрованою системою не виконує своїх функцій, здійснює передачу некоректних даних, у зв`язку з чим позивач несе значних збитків, що стало підставою для звернення до відповідача з вимогою № 1975 від 12.12.2018 року.

Звертаючись до суду з даним позовом позивач стверджує, що протиправність поведінки відповідача полягає в тому, що останнім порушено зобов`язання, визначені договором та нормами ст. 852, 857, 858 Цивільного кодексу України. На думку позивача, причинний зв`язок між протиправною поведінкою відповідача і збитками полягає у тому, що у зв`язку з невиконання відповідачем зобов`язань щодо забезпечення належної безперебійної роботи системи для збору, обробки і аналізу даних по споживанню газу побутовим споживачам, позивач не може використовувати дану систему за її функціональним призначенням, тому змушений був понести витрати на переобладнання, матеріали, транспортні затрати та заробітну плату працівникам товариства, пов`язаним з роботами по усуненню недоліків в роботі системи та її налаштуванню.

За розрахунками позивача, розмір збитків, завданих відповідачем у зв`язку неналежним виконанням останнім умов договору, допущенням істотних недоліків в роботі, становить 1 356 564,53 грн. Крім того, позивач просить розірвати договір № 20160315 від 15.03.2016 року, у зв`язку з істотним порушенням відповідачем зобов`язань за даним договором та стягнути з відповідача на свою користь безпідставно отримані кошти у розмірі 519 500,00 грн.

Відповідач проти позовних вимог заперечив, мотивуючи це тим, що договором № 20160315 від 15.03.2016 року передбачено, що виконання відповідачем робіт погоджується сторонами у технічному завданні та додатках до договору. До позовної заяви позивачем додана копія технічного завдання на створення інтегрованої системи для збору, обробки і аналізу даних по споживанню газу побутовим споживачам, які приєднані до ГРС «Піски», яке зі сторони відповідача було підписане директором Міцінським В.О., однак, як стверджує відповідач, Міцінський В.О. технічне завдання не підписував, отже вказаний документ є підробленим. Відповідач вказує, що сторонами договору технічне завдання, яке б визначало вимоги до системи, взагалі не підписувалося, тому доводи позивача, що отриманий результат робіт виявився не тим, який очікував позивач є необгрунтованими. Також відповідач зазначає, що посилання позивача про виконання робіт з порушенням строків не відповідають дійсності, оскільки договором строк виконання робіт не встановлено. Крім того, позивачем не доведено факт понесення ним збитків у заявленому розмірі, як і не доведено правомірність заявлених позовних вимог про стягнення безпідставно отриманих кошти у розмірі 519 500,00 грн., тому позовні вимоги є необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Пунктом 1 ст. 11 Цивільного кодексу України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Частиною першою статті 509 Цивільного Кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За приписами ст. 526 Цивільного кодексу України, які кореспондуються з відповідними приписами ст. 193 Господарського кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором підряду.

Відповідно ч. 2 ст. 317 Господарського кодексу України, загальні умови договорів підряду визначаються відповідно до положень Цивільного кодексу України про договір підряду.

Відповідно до ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно зі ст. 846 Цивільного кодексу України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.

Як вже зазначалося судом вище, 15.03.2016 року між позивачем, як замовником, та відповідачем, як виконавцем, було укладено договір № 20160315 на виконання робіт, предметом якого є виконання відповідачем робіт: «На оснащення системами дистанційного отримання показників з вузлів обліку споживачів з елементами автоматичного аналізу та контролю споживання природного газу споживачами», згідно з погодженим технічним завданням на створення інтегрованої системи для збору, обробки і аналізу даних по споживанню газу побутовим споживачам, які приєднані до ГРС «Піски».

В п. 5.1. договору визначено, що виконані роботи оформлюються Актами виконаних робіт підписаними відповідальними представниками замовника та виконавця.

При зверненні до суду з даним позовом позивач посилається на істотне порушення відповідачем договору, яке полягає у незабезпеченні належної безперебійної роботи системи для збору, обробки і аналізу даних по споживанню газу побутовим споживачам, позивач не може використовувати дану систему за її функціональним призначенням, що є підставою для розірвання договору. Наслідком істотного порушення договору стало понесення позивачем витрат на переобладнання системи, закупівлю матеріалів, транспортні затрати та витрати по виплаті заробітної плати працівникам товариства, пов`язаним з роботами по усуненню недоліків в роботі системи та її налаштуванню.

В свою чергу, відповідач проти позовних вимог заперечив, мотивуючи це тим, що позивачем не доведено факт істотного порушення відповідачем договору на виконання робіт, у зв`язку з чим, відповідач подав клопотанням про витребування у позивача оригіналу технічного завдання на створення інтегрованої системи для збору, обробки і аналізу даних по споживанню газу побутовими споживачами, які приєднані до ГРС "Піски", яке є додатком договору № 20160315 на виконання робіт від 15.03.2016 року. Відповідач стверджує, що оригіналу вказаного технічного завдання не існує або воно є підробленим, тому є необхідність встановлення чи дійсно існує його оригінал, отримання можливості його огляду в судовому засіданні та подальшого проведення судової експертизи на предмет встановлення осіб підписантів вказаного технічного завдання.

Так, суд відмічає, що з метою всебічного й повного встановлення обставин спору неодноразово витребовував у Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Лубнигаз" та адвоката Яковенка Григорія Миколайовича оригінал технічного завдання на створення інтегрованої системи для збору, обробки і аналізу даних по споживанню газу побутовими споживачами, які приєднані до ГРС «Піски», яке є додатком договору № 20160315 на виконання робіт від 15.03.2016 року для огляду в судовому засідання.

Позивач пояснив, що не має можливості надати оригінал витребуваного судом технічного завдання, оскільки 27.07.2020 року на виконання умов договору про надання адвокатських послуг, укладеного між адвокатом Яковенком Г.М. та позивачем, останній передав оригінали документів адвокату Яковенку Г.М. за період з січня 2016 року по грудень 2018 року для проведення правового аудиту позивача, в т.ч і витребуваний судом доказ, тоді як адвокат Яковенко Г.М. повідомив, що в адвокатському досьє відсутні оригінали витребуваних документів.

Натомість судом встановлено, що у додатку до акту виконаних робіт за договором № 20160315 на виконання робіт від 15.03.2016 року сторонами було зафіксовано виконання відповідачем комплексу робіт зі створення інтегрованої системи для збору, обробки і аналізу даних по споживанню газу побутовими споживачами, які приєднані до ГРС «Піски», що надає можливість позивачу аналізувати отримані результати по споживанню газу і зводити баланс використаного споживачами газу по ГРС «Піски». Вказаний додаток було підписано уповноваженими представниками сторін без будь-яких зауважень та заперечень, що, на переконання суду, спростовує доводи позивача про незабезпечення належної безперебійної роботи системи для збору, обробки і аналізу даних по споживанню газу побутовим споживачам та неможливість використовувати дану систему за її функціональним призначенням.

Суд не приймає до уваги надані позивачем дефектні акти, службові та доповідні записки, оскільки зазначені документи взагалі не стосуються ні системи дистанційного збору та аналізу даних по споживанню природного газу, ні її працездатності. Вказані документи стосуються виключно справності лічильників газу, а саме їх радіомодулів, які передають відповідну інформацію до системи. Крім того, вказані документи були складені позивачем в односторонньому порядку, без залучення відповідача, незацікавлених осіб та експертів, тому суд дійшов висновку, що позивачем не доведено у чому саме полягає істотність порушення договору та в чому полягають невідповідність очікуваного та отриманого ним результату за договором, отже вимоги позивача про розірвання договору є необгрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

З огляду на необгрунтованість позовних вимог в частині розірвання договору, позовні вимоги про стягнення безпідставно отриманих коштів у розмірі 519 500,00 грн. задоволенню не підлягають.

Також позивачем не доведено, що понесені ним збитки в розмірі 1 356 564,53 грн., які полягають у переобладнанні системи, закупівлі матеріалів, транспортних затратах та виплаті заробітної плати працівникам товариства, пов`язаним з роботами по усуненню недоліків в роботі системи та її налаштуванню, безпосередньо пов`язані із договором № 20160315 від 15.03.2016 року та внаслідок порушенням відповідачем своїх зобов`язань за цим договором, відтак позовні вимоги в цій частині також є необгрунтованими.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Підсумовуючи викладені вище фактичні обставини, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, з підстав їх недоведеності та необґрунтованості, в аспекті ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, за викладених в позовній заяві обставин.

Судові витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на позивача.

Керуючись ст. 73, 86, 129, 219, 233, 236, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 09.03.2021 р.

Суддя О.В. Котков