ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

04.03.2021 м.Дніпро Справа № 904/4058/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Мороза В.Ф. - доповідач,

суддів: Коваль Л.А., Чередко А.Є.

секретар судового засідання Кандиба Н.В.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Ніко-Тайс про покладення на Самарський ВДВС витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з апеляційним оскарженням ухвали суду

у справі №904/4058/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс», м. Київ

до відповідача-1: Приватного підприємства «Рамс Агро», м. Дніпро

відповідача-2: ОСОБА_1 , м. Дніпро

про стягнення 139 730,09 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 22.06.2020 у справі №904/4058/19 заяву №12-3/06 від 12.06.2020р. ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" про покладення на Самарський ВДВС у місті Дніпро Південно-Східного МРУ Міністерства Юстиції (місто Дніпро) судових витрат на професійну правничу допомогу задоволено частково. Стягнуто з Самарського ВДВС у місті Дніпро Південно-Східного МРУ Міністерства Юстиції (місто Дніпро) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Ніко-Тайс витрати на правничу допомогу у розмірі 500, 00 грн.

Не погодившись з вказаною ухвалою Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» подано апеляційну скаргу, згідно якої останнє просить змінити ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 22.06.2020 в частині здійснення розподілу судових витрат, заяву ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» про розподіл судових витрат задовольнити у повному обсязі. В апеляційній скарзі апелянт заперечує проти зменшення суми витрат на послуги адвоката до 500,00 грн. та зазначає, що суд фактично за власної ініціативи зменшив вказані витрати та безпідставно відступив від висновків та правових позицій Верховного Суду, про які зазначалося скаржником. Позивачем підтверджено належними доказами понесення витрат за адвокатські послуги у розмірі 4 900,00 грн., про що надано договір про надання адвокатських послуг та акт виконаних робіт. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, які підлягають розподілу між сторонами а не на суд за його власною ініціативою. Судом не враховано, що послуги адвокатом надавалися за період з 19.02.2020 по 11.06.2020 та не враховано характер правовідносин, щодо подання скарги в стислі строки, при цьому подання такої скарги обумовлювалося пріоритетністю поряд із іншими справами.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 04.02.2021 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія «Ніко-Тайс» на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 22.06.2020 у справі №904/4058/19 задоволено.

Змінено ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 22.06.2020 у справі №904/4058/19, виклавши резолютивну частину у наступній редакції.

1.Заяву №12-3/06 від 12.06.2020р. ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" про покладення на Самарський ВДВС у місті Дніпро Південно-Східного МРУ Міністерства Юстиції (місто Дніпро) судових витрат на професійну правничу допомогу задоволено.

2. Стягнуто з Самарського ВДВС у місті Дніпро Південно-Східного МРУ Міністерства Юстиції (місто Дніпро) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Ніко-Тайс витрати на правничу допомогу у розмірі 4 900, 00 грн.

Стягнуто з Самарського ВДВС у місті Дніпро Південно-Східного МРУ Міністерства Юстиції (місто Дніпро) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Ніко-Тайс витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 2 102,00 грн.

Від Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Ніко-Тайс надійшла заява про покладення на Самарський ВДВС у місті Дніпро Південно-Східного МРУ Міністерства Юстиції (місто Дніпро) судових витрат у розмірі 6700,00 грн. на професійну правничу допомогу у зв`язку з апеляційним оскарженням ухвали суду.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 12.02.2021 прийнято до розгляду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія «Ніко-Тайс» про покладення на Самарський ВДВС у місті Дніпро Південно-Східного МРУ Міністерства Юстиції (місто Дніпро) витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з апеляційним оскарженням ухвали суду у справі №904/4058/19; розгляд заяви призначено в судове засідання 04.03.2021 на 17:00 год.

На підставі розпорядження керівника апарату суду щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи у зв`язку із перебуванням на лікарняному судді Кузнецова В.О., згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.03.2021, визначено колегію суддів у складі головуючого судді - Мороза В.Ф., суддів - КовальЛ.А., Чередко А.Є.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 03.03.2021 прийнято до свого провадження заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" про покладення на Самарський ВДВС витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з апеляційним оскарженням ухвали суду у справі №904/4058/19.

Правом на подання відзиву на подану заяву учасники справи не скористалися.

В судове засідання 03.03.2021 року представник сторін не з`явилися. Представник заявника (ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс") просив розгляд заяви здійснювати по суті за відсутності його уповноваженого представника (п. 4 заяви ). Відповідачі та Самарський ВДВС у місті Дніпро Південно-Східного МРУ Міністерства Юстиції (місто Дніпро), будучи сповіщеними про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання уповноважених представників не направили.

Апеляційний господарський суд, дослідивши зміст та обґрунтованість заяви та доданих до неї доказів, вважає, що остання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За приписами ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (ч. 3 ст. 244 ГПК України).

Отже, розподіл судового збору у справі здійснює господарський суд, який приймає рішення, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат. У разі, якщо судом не було прийнято рішення щодо розподілу судового збору або інших судових витрат, суд за заявою учасників справи чи з власної ініціативи повинен ухвалити додаткове рішення (постанову) зі справи, яким вирішити відповідне питання.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 08.01.2020 у справі №904/4058/19, залишеним без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 25.05.2020, позовні вимоги задоволено частково, стягнуто солідарно з ТОВ "Рамс Агро" та гр. ОСОБА_1 на користь ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" 11 212,80 грн. 3% річних; 48 403,71 грн. інфляційних втрат; 663, 06 грн. пені та 56 835,32 грн. відсотків за користування чужими грошовими коштами. Стягнуто з ТОВ "Рамс Агро" на користь ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" 1 756, 72 грн. витрат на сплату судового збору. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

На виконання даного рішення суду 29.01.2020 було видано відповідні накази.

Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" до господарського суду Дніпропетровської області подано скаргу на бездіяльність державного виконавця Самарського ВДВС у місті Дніпро Південно-Східного МРУ Міністерства Юстиції (місто Дніпро).

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 22.06.2020 скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" на бездіяльність державного виконавця Самарського ВДВС у місті Дніпро Південно-Східного МРУ Міністерства Юстиції (місто Дніпро) по справі №904/4058/19 задоволено частково.

16.06.2020 позивачем подано заяву про покладення на Самарський ВДВС у місті Дніпро Південно-Східного МРУ Міністерства Юстиції (місто Дніпро) судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 4 900,00 грн., понесених у зв`язку з розглядом скарги на дії державного виконавця.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 22.06.2020 у справі №904/4058/19 заяву №12-3/06 від 12.06.2020р. ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" про покладення на Самарський ВДВС у місті Дніпро Південно-Східного МРУ Міністерства Юстиції (місто Дніпро) судових витрат на професійну правничу допомогу задоволено частково. Стягнуто з Самарського ВДВС у місті Дніпро Південно-Східного МРУ Міністерства Юстиції (місто Дніпро) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс" витрати на правничу допомогу у розмірі 500,00 грн.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 04.02.2021 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія «Ніко-Тайс» на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 22.06.2020 у справі №904/4058/19 задоволено.

Змінено ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 22.06.2020 у справі №904/4058/19, виклавши резолютивну частину у наступній редакції.

1.Заяву №12-3/06 від 12.06.2020р. ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" про покладення на Самарський ВДВС у місті Дніпро Південно-Східного МРУ Міністерства Юстиції (місто Дніпро) судових витрат на професійну правничу допомогу задоволено.

2. Стягнуто з Самарського ВДВС у місті Дніпро Південно-Східного МРУ Міністерства Юстиції (місто Дніпро) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Ніко-Тайс витрати на правничу допомогу у розмірі 4 900, 00 грн.

Стягнуто з Самарського ВДВС у місті Дніпро Південно-Східного МРУ Міністерства Юстиції (місто Дніпро) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Ніко-Тайс витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 2 102,00 грн.

Від Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія «Ніко-Тайс» надійшла заява про покладення на Самарський ВДВС у місті Дніпро Південно-Східного МРУ Міністерства Юстиції (місто Дніпро) судових витрат у розмірі 6700,00 грн. на професійну правничу допомогу у зв`язку з апеляційним оскарженням ухвали суду.

З поданої ним заяви вбачається, що 01.07.2020 між адвокатом Грищенко О.М. (виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю Компанія «Ніко-Тайс» (замовник) укладено договір №01-07-2020/2 про надання адвокатських послуг (правової допомоги).

На підтвердження понесених витрат позивачем в матеріали справи надано Договір про надання адвокатських послуг (правової допомоги) №01-07-2020/2 від 01.07.2020, Акт прийому-передачі документів від 01.07.2020, Акт здачі-приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 05.02.2021, який містить перелік наданих послуг та їх вартість, що у загальному розмірі складає 6 700,00 грн. Доказів сплати зазначеної суми заявником не надано.

Відповідно до умов Договору адвокат Грищенко О.М. зобов`язався надати замовнику правову допомогу у правовідносинах між Замовником ПП «Рамс Агро», ОСОБА_1 та Самарським ВДВС у місті Дніпро Південно-Східного МРУ Міністерства юстиції (місто Дніпро), котрі виникли під час примусового виконання наказів Господарського суду Дніпропетровської області від 29.01.2020 по справі №904/4058/19, а також із підстав, змісту та сутності, викладеному в Ухвалі Господарського суду Дніпропетровської області від 22.06.2020 по справі №904/4058/19 в частині здійснення розподілу судових витрат на правничу допомогу, надання консультацій з приводу можливого, обґрунтованого та законодавчо доцільного його апеляційного оскарження, відповідно до норм чинного законодавства України, консультації з питань практичного застосування норм цивільного, господарського та господарсько-процесуального законодавства із врахуванням останніх змін та доповнень, що стосуються зазначених правовідносин та підстав їх виникнення, підготовки та написання від імені замовника до господарського суду відповідної апеляційної скарги, представництві інтересів замовника в суді під час розгляду судової справи за відповідною апеляційною скаргою, здійснення інших процесуальних заходів направлених на виконання умов та обов`язків виконавця за даним договором.

В п.3.1 Договору сторони погодили, що вартість виконання передбачених цим договором комплексу правових послуг та робіт визначається в актах здачі-приймання виконаних робіт (наданих послуг) щодо надання адвокатських послуг, виходячи з того, що вартість однієї години роботи виконавця складає 400,00 грн. (включаючи всі витрати (поштові, комісійні, банківські, транспортні, тощо) по підготовці матеріалів у відповідності до п.1.1 Договору. При цьому сторонами враховано як середньомісячний розмір вартості аналогічного роду здійснення комплексу правових послуг та робіт в регіонах України, так і рекомендовані ставки аналогічного роду здійснення комплексу правових послуг та робіт, котрі пропонуються Радами Адвокатів відповідного регіону та /або Радами Адвокатів регіону найближчого до місця надання послуг (виконання робіт). Окремо сторони дійшли згоди, що вартість судового засідання складає від 800,00 грн. до 1 000,00 грн.

В пункті 3.8 сторони погодили та визначили, що заохочуючим розміром гонорару виконавця у випадку прийняття позитивного рішення на користь замовника (задоволення повністю або частково вимог замовника, у відповідності до пункту 1.1., 2.1 Договору) визначається на рівні твердої суми у розмірі 1 500,00 грн.

Правова допомога вважається наданою та виконаною з моменту підписання уповноваженими представниками сторін Акту здачі-приймання виконаних робіт щодо надання правової допомоги (п.1.2 Договору).

В матеріали справи надано Акт здачі-приймання виконаних робіт від 05.02.2021, підписаний сторонами договору без будь-яких зауважень.

За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Разом із тим згідно зі статтею 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 зазначеного Кодексу).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості; ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи;

3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно зі статтею 123 зазначеного Кодексу судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 цього Кодексу).

Водночас за змістом частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку (дії/бездіяльність) обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 цього Кодексу.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, за клопотанням іншої сторони.

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору.

У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та постанові Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18.

Відповідно до ч. 4 ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В той же час, за приписами ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Колегія суддів зазначає, що у поданій 02.03.2020 року скарзі на бездіяльність державного виконавця Самарського ВДВС у місті Дніпро Південно-Східного МРУ Міністерства Юстиції (місто Дніпро) ТОВ Компанія «Ніко-Тайс» (т. 1 а.с. 131-140) не зазначено про понесення скаржником судових витрат під час апеляційного перегляду ухвали, постановленої за наслідками розгляду цієї скарги, відповідно і не зазначено орієнтованого їх розміру.

При цьому, не зазначено розміру таких витрат ТОВ Компанія «Ніко-Тайс» і в самій апеляційній скарзі на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 22.06.2020 в частині здійснення розподілу судових витрат (т. 3 а.с. 12-18).

В свою чергу, 04.02.2021 року в Центральному апеляційному господарському суді відбулося судове засідання, за наслідками якого було прийнято постанову у справі.

Заяву щодо понесення відповідних судових витрат на правничу допомогу по розгляду апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 22.06.2020 в частині здійснення розподілу судових витрат ТОВ Компанія «Ніко-Тайс» з відповідними доказами подано 09.02.2021 року, тобто протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду (т. 4 а.с. 216-223).

Водночас, всупереч положенням ч. 8 ст. 129 ГПК України, заявником до закінчення судових дебатів у справі, які відбулися в судовому засіданні 04.02.2021, не було зроблено відповідну заяву про понесення таких витрат, їх розмір та щодо наміру подати докази на їх підтвердження.

Крім того, Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19 сформувала правовий висновок щодо визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат та зазначила, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у додатковій постанові від 05.08.2019 у справі № 911/1563/18, зазначено, що у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, - яка вказує на неспівмірність витрат, - доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

Водночас, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у пункті 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, пунктах 34-36 рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009, пункті 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, пункті 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 вказано, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені не тільки з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Так, у заяві про покладення на Самарський ВДВС у місті Дніпро Південно-Східного МРУ Міністерства Юстиції (місто Дніпро) судових витрат у розмірі 6700,00 грн. на професійну правничу допомогу у зв`язку з апеляційним оскарженням ухвали суду, зазначено про те, що сторонами під час надання послуг та виконання робіт (правової допомоги) у відповідності до акту від 05 лютого 2021 року по договору №01-07-2020/2 про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 01 липня 2020 року, по-перше враховано стислі строки на подання відповідної апеляційної скарги вих. №07-1/07 від 07 липня 2020 року ТОВ Компанія «Ніко-Тайс» на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 22 червня 2020 року по справі №904/4058/19, по-друге, визначення/обумовлення перед Виконавцем даної справи як пріоритетної поряд з іншими справами Виконавця за умовами необхідності дотримання принципу інтенсивності та професійності під час виконання робіт та надання послуг у даній справі за вказаною вище скаргою ТОВ Компанія «Ніко-Тайс».

З даного приводу апеляційний суд вважає за необхідне наголосити, що згідно ч. 1 та 2 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Отже, незалежно від типу ухвали строк на її оскарження є загальним та єдиним для всіх учасників справи, наділених правом апеляційного оскарження. Тобто, ТОВ Компанія «Ніко-Тайс» перебувало у рівних умовах в частині реалізації свого права на апеляційне оскарження ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 22.06.2020 в частині здійснення розподілу судових витрат, як і інші учасниками справи №904/4058/19, в тому числі що стосується строків на її оскарження.

В свою чергу, неспроможним є довід заявника про пріоритетність даної справи поряд з іншими справами Виконавця, оскільки доказів в обґрунтування даних тверджень як щодо існування у провадженні виконавця інших справ, так і щодо визначення справи №904/4058/19 пріоритетною, ним суду надано не було.

Таким чином, апеляційний суд, з урахуванням вищенаведених обставин та на підставі наявних в матеріалах справи доказів, доходить висновку про відсутність підстав для задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Ніко-Тайс про покладення на Самарський ВДВС у місті Дніпро Південно-Східного МРУ Міністерства Юстиції (місто Дніпро) судових витрат у розмірі 6700,00 грн. на професійну правничу допомогу у зв`язку з апеляційним оскарженням ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 22.06.2020 у справі №904/4058/19.

Керуючись статтями 126, 129, 269, 275-279 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Ніко-Тайс про покладення на Самарський ВДВС витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з апеляційним оскарженням ухвали суду у справі №904/4058/19 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її підписання та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.ст. 287, 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено 12.03.2021

Головуючий суддя В.Ф. Мороз

Суддя Л.А. Коваль

Суддя А.Є. Чередко