ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

10.03.2021 місто Дніпро Справа № 908/1492/20

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Орєшкіної Е.В. (доповідач),

суддів Подобєда І.М., Кузнецової І.Л.,

секретар судового засідання: Абадей М.О.,

представники сторін:

від позивача: Бетін М.В., довіреність №1 від 04.02.2021, юрисконсульт

від відповідача: представник не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Фізичної особи-підприємця Власюк Феодосії Григорівни про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, витрат на відрядження свого представника (добові), транспортних витрат та витрат на проживання у справі №908/1492/20

за позовом Фізичної особи-підприємця Власюк Феодосії Григорівни, м. Бердянськ, Запорізька область

до відповідача Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" в особі Бердянського міськрайонного району електричних мереж, м. Бердянськ, Запорізька область

про визнання незаконним рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець Власюк Феодосія Григорівна звернулася до Господарського суду Запорізької області із позовом до Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" в особі Бердянського міськрайонного району електричних мереж, в якому просила:

- визнати в діяннях позивача (дії та бездіяльність) відсутність порушень Правил роздрібного ринку електричної енергії;

- визнати непричетність позивача до порушення ПРРЕЕ у зв`язку з відсутністю в діяннях позивача (дії та бездіяльності) порушень Правил роздрібного ринку електричної енергії;

- визнати незаконними, неправомірними та протиправними дії працівників (представників) Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" в особі Бердянського міськрайонного району електричних мереж по складанню акту про порушення №10001462 від 27.01.2020;

- визнати рішення комісії (протокол №176) від 12.02.2020 незаконним, неправомірним та протиправним.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 07.10.2020 у справі №908/1492/20 в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із рішенням місцевого господарського суду, Фізична особа-підприємець Власюк Феодосія Григорівна звернулась до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою та з урахуванням уточнення просила скасувати рішення Господарського суду Запорізької області від 07.10.2020 у справі №908/1492/20 в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання незаконним рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову в частині визнання рішення комісії (протокол №176) від 12.02.2020 незаконним, неправомірним та протиправним.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 17.02.2021 (колегією суддів у складі: головуючого судді Орєшкіної Е.В (доповідача), суддів: Широбокової Л.П., Кузнецової І.Л.) апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Власюк Феодосії Григорівни на рішення Господарського суду Запорізької області від 07.10.2020 у справі №908/1492/20 задоволено; рішення Господарського суду Запорізької області від 07.10.2020 у справі №908/1492/20 скасовано в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання рішення комісії (протокол №176) від 12.02.2020 незаконним, неправомірним та протиправним; ухвалено в цій частині нове рішення; рішення комісії з розгляду актів про порушення ПРРЕЕ Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" по розгляду акту про порушення №10001462 від 27.01.2020, оформленого протоколом №176 від 12.02.2020, визнано незаконним; з Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" стягнуто на користь Фізичної особи-підприємця Власюк Феодосії Григорівни 2 102,00 грн. витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви, 3 153,00 грн. витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги; розгляд заяви Фізичної особи-підприємця Власюк Феодосії Григорівни про стягнення з відповідача на свою користь витрат на професійну правничу допомогу, витрат на відрядження свого представника (добові), транспортних витрат та витрат на проживання призначено до розгляду у судовому засіданні на 10.03.2021.

У зв`язку із перебуванням у відпустці судді Широбокової Л.П. відбулась автоматична зміна складу колегії суддів. Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.03.2021 для розгляду справи №908/1492/20 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Орєшкіна Е.В. (доповідач), судді: Подобєд І.М., Кузнецова І.Л.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 10.03.2021 справу №908/1492/20 прийнято до розгляду колегією суддів у складі: головуючий суддя Орєшкіна Е.В. (доповідач), судді: Подобєд І.М., Кузнецова І.Л.

У судовому засіданні, яке відбулося 10.03.2021, представник Фізичної особи-підприємця Власюк Феодосії Григорівни наполягав на задоволенні заяви, посилаючись на понесення заявлених витрат та направлення на адресу Центрального апеляційного господарського суду доказів понесення таких витрат.

У судове засідання, яке відбулося 10.03.2021, представник відповідача не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Враховуючи, що явка представника відповідача у судове засідання обов`язковою не визнавалась; відповідач належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи; обмежений строк для розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення, апеляційний господарський суд вважає за можливе розглянути заяву про ухвалення додаткового рішення без участі представника відповідача.

За положеннями частини 1 статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Фізична особа-підприємець Власюк Феодосія Григорівна в уточненій апеляційній скарзі просила стягнути з відповідача на свою користь 30 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу та витрати на відрядження свого представника (добові), транспортні витрати та витрати на проживання.

Відповідно до статті 221 Господарського процесуального кодексу України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (частини 3, 4 статті 244 Господарського процесуального кодексу України).

Статтею 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Так, Фізична особа-підприємець Власюк Феодосія Григорівна в уточненій апеляційній скарзі просила стягнути з відповідача на свою користь 30 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу та витрати на відрядження свого представника (добові), транспортні витрати та витрати на проживання.

Між тим, ні до апеляційної скарги, ні під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції (до закінчення судових дебатів), ні протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду Фізична особа-підприємець Власюк Феодосія Григорівна не надала жодного доказу понесення витрат на професійну правничу допомогу, витрат на відрядження свого представника (добові), транспортних витрат та витрат на проживання.

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (статті 76-79 Господарського процесуального кодексу України)

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема, відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Верховний Суд в постанові від 08.04.2020 у справі №922/2685/19 зазначив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Як вказала колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в постанові від 07.11.2019 по справі №905/1795/18, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Враховуючи, що Фізичною особою-підприємцем Власюк Феодосією Григорівною не подано до Центрального апеляційного господарського суду доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу, витрат на відрядження свого представника (добові), транспортних витрат та витрат на проживання, вказана заява залишається без розгляду на підставі пункту 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву Фізичної особи-підприємця Власюк Феодосії Григорівни про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, витрат на відрядження свого представника (добові), транспортних витрат та витрат на проживання у справі №908/1492/20 залишити без розгляду.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено - 11.03.2021.

Головуючий суддя Е.В. Орєшкіна

Суддя І.М. Подобєд

Суддя І.Л. Кузнецова

У зв`язку з припиненням відправлення поштової кореспонденції в Центральному апеляційному господарському суді, копії ухвали Центрального апеляційного господарського суду від 10.03.2021 у справі №908/1492/20 поштою не надсилаються.

Надіслати копії цієї ухвали на електронні адреси (за наявної в матеріалах справи інформації) Фізичної особи-підприємця Власюк Феодосії Григорівни ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), Публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" в особі Бердянського міськрайонного району електричних мереж (ІНФОРМАЦІЯ_2).