Господарський суд Рівненської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" березня 2021 р. м. Рівне Справа № 918/120/21

Господарський суд Рівненської області у складі: суддя Романюк Р.В.,

за участю секретаря судового засідання Стафійчук К.В.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу

за позовом Приватного підприємства "Рівнетеплосервіс"

до Комунального підприємства "Рівненський обласний госпіталь ветеранів війни" Рівненської обласної ради

про стягнення коштів

За участю представників сторін:

від позивача: Бачук В.Б. (довіреність б/н від 04.01.2021 року);

від відповідача: Миронець О.М. (довіреність б/н від 01.03.2021 року).

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Рівнетеплосервіс" (далі - Позивач) звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовом до Комунального підприємства "Рівненський обласний госпіталь ветеранів війни" Рівненської обласної ради (далі - Відповідач) про стягнення 71 941,96 грн заборгованості за спожиту теплову енергію.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Позовні вимоги Позивач обґрунтовує тим, що 20.01.2020 р. між ПП "Рівнетеплоенерго" та КП "Рівненський обласний госпіталь ветеранів війни" Рівненської обласної ради було укладено Договір № 2001 про закупівлю послуг за державні кошти, за умовами якого учасник (позивач) зобов`язується у 2020 році поставити замовнику (відповідачу) послуги з постачання пари, гарячої води та пов`язаної продукції, а замовник прийняти і оплатити надані послуги. Позивач вказує про те, що відповідач порушує умови договору та за останнім обліковується заборгованість за надані послуги в квітні-травні 2020року за договором № 2001 від 20.01.2020 р., розмір якої складає 71 941,96 грн.

01.03.2021 року до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву відповідно до якого останній просить суд повністю відмовити у задоволенні позову посилаючись на те, що в період дії договору позивач не заявляв про існування боргу, а поданий суду розрахунок заборгованості не свідчить про надання послуги за гарячу воду по договору № 2001 та не підтверджує факт наданої послуги доказами (актами про надання послуг, актами звірки, тощо). Крім того, відповідач зазначає, що відповідно до акту звірки взаємних розрахунків укладеного між сторонами, за період - 2 квартал 2020 року, за відповідачем станом на 30.06.2020 року заборгованість відсутня.

09.03.2021 року до суду від позивача надійшла відповідь на відзив в якій просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі зазначаючи про те, що у позивача є всі правові підстави для стягнення заборгованості за надані послуги за договором № 2001 про закупівлю послуг за державні кошти від 20.01.2020 року в сумі 71 941,96 грн, оскільки відповідач відмовився оплатити 799 м3 гарячої води за квітень - травень.

Прийняті у справі судові рішення та інші процесуальні дії.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 18.02.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено розгляд справи на "10" березня 2021 р.

Представник позивача в судовому засіданні 10.03.2021 року підтримав позовні вимоги з підстав, зазначених у позовній заяві, з урахуванням відповіді на відзив.

Представник відповідача в судовому засіданні 10.03.2021 року заперечив проти позовних вимог з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

20.01.2020 року між Комунальним підприємством "Рівненський обласний госпіталь ветеранів війни" Рівненської обласної ради (Замовник) та Приватним підприємством "Рівнетеплосервіс" (Учасник) було укладено Договір № 2001 про закупівлю послуг за державні кошти (далі - Договір), за умовами якого, учасник зобов`язується у 2020 році поставити замовникові послуги з постачання пари, гарячої води та пов`язаної продукції, а замовник прийняти і оплатити надані послуги (п. 1.1. Договору).

Відповідно до п. 3.1. Договору ціна цього договору становить 3 071 713 грн 00 коп. (три мільйони сімдесят одна тисяча сімсот тринадцять грн 00 коп.) (у тому числі: 511 952 грн 17 коп (п`ятсот одинадцять тисяч дев`ятсот п`ятдесят дві грн 17 коп.) ПДВ), в тому числі: кошти місцевого бюджету 2 432 910 грн 70 коп. (два мільйони чотириста тридцять дві тисячі дев`ятсот десять грн 70 коп.) (у тому числі: 405 485 грн 12 коп. (чотириста п`ять тисяч чотириста вісімдесят п`ять грн 12 коп.) ПДВ), кошти державного бюджету 638 802 грн 30 коп. (шістсот тридцять вісім тисяч вісімсот дві грн 30 коп.) (в тому числі: 106 467 грн 05 коп. (сто шість тисяч чотириста шістдесят сім грн 05 коп.) ПДВ).

Згідно з п. 4.1. - п. 4.6. Договору розрахунки проводяться шляхом оплати замовником після пред`явлення учасником рахунка на оплату послуг ( далі рахунок) або після підписання сторонами акта про надання послуг. До рахунка додається акт про надання послуг, що підписується сторонами двічі на місяць. Розрахунки за надані послуги проводяться в грошовій формі, відповідно до діючих на день оплати тарифів. Факт надання послуг засвідчується актом надання послуг, що підписуються обома сторонами кожного місяця. Замовник проводить оплату за надані послуги шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок учасника, при цьому замовник самостійно отримує рахунок, який видається на підставі акту визначеного пунктом 4.4. цього договору. Термін внесення платежів не пізніше 25 числа розрахункового місяця. Учасник також має право змінювати строк оплати. В такому разі оплата здійснюється замовником двічі на місяць до 10 числа та до 25 числа розрахункового місяця. Підставою для проведення оплати є надані учасником окремі рахунки на оплату послуг.

Згідно з п. 4.8. Договору незгода замовника із вказаною в рахунку сумою вартості наданих послуг не є підставою для затримання її оплати.

Пунктами 5.1. та 5.2. Договору сторони передбачили, що послуги з централізованого опалення надаються в строки визначені розпорядженням Рівненського міського голови про початок та закінчення опалювального сезону. Місце надання послуг: смт. Клевань, вул. Деражненська, 39, Рівненська обл., 353111.

Підпуктом 6.1.1. пункту 6.1. Договору передбачено, що замовник зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати за надані послуги.

Даний договір набуває чинності з 01 січня 2020 року і діє до 31 грудня 2020 року, відповідно ч. 3 ст. 631 ЦКУ, але в будь якому випадку до повного виконання сторонами взятих за договором зобов`язань (п. 10.1. Договору).

Пунктом 11.3. Договору сторони передбачили, що замовник, що має прилади обліку, щомісячно подає учаснику звіт про фактичне споживання теплової енергії до 23 числа поточного місяця. В разі неподання звіту в обумовлений термін, нарахування проводиться розрахунковим способом. У випадку коли 23 число поточного місяця припадає на вихідний день тоді звіт подається у попередній робочий день.

Вказаний Договір підписаний повноважними представниками сторін та скріплено відбитками печаток останніх.

Як стверджує позивач, на виконання умов Договору ним були надані послуги для відповідача з постачання гарячої води - 799 м3 за період квітень - травень 2020 р. на загальну суму 71 941,96 грн.

Проте, доказів пред`явлення рахунку на оплату послуг або підписання сторонами акту про надання послуг за спожиту теплову енергію у кількості 799 м3, що згідно положень пункту 4.1 Договору є підставою для проведення розрахунку у спірному періоді суду не надано.

У той час, як у відзиві на позовну заяву відповідач (а також його представник у судових засіданнях) вказував, що зазначені позивачем у позовній заяві обсяг послуг з надання теплової енергії у кількості 799 м3 за травень 2020 року відповідачу не надавалися, оскільки останній взагалі не здійснював свою діяльність у зв`язку з карантинними обмеженнями встановленими з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19. При цьому, відповідач зазначає, що згідно акту наданих послуг № 2001 від 23.04.2020 сума за гарячу воду становить 0,00 грн, а згідно акту наданих послуг № 2001 від 25.08.2020 р. сума за гарячу воду становить 18 908,40 грн, відтак, враховуючи вищезазначені акти наданих послуг, використання КП "Рівненський обласний госпіталь ветеранів війни" Рівненської обласної ради об`єму гарячої води в кількості 799 м3 за квітень - травень 2020 року не відбувалося.

Як встановлено судом з залучених до матеріалів справи Актів про надання послуг № 2001 від 23.01.2020р., від 24.02.2020р., від 24.03.2020р., від 23.04.2020р., від 25.08.2020р., 24.09.2020р., від 22.10.2020р., 26.11.2020р. та від 23.12.2020р. (а.с. 35-43) позивачем надавались послуги відповідачу по постачанню водяної пари та гарячої води у 2020 році згідно Договору, вартість яких слачена у повному обсязі.

Крім того, як вбачається з акту звірки взаємних розрахунків за період: 2 квартал 2020 р. між КП "Рівненський обласний госпіталь ветеранів війни" Рівненської обласної ради і ПП "Рівнетеплосервіс" станом на 30.06.2020 року заборгованість відсутня. Вказаний акт звірки підписаний представниками сторін та скріплено відбитками печаток останніх.

Жодних інших належних доказів надання відповідачу послуг (пари, гарячої води та пов`язаної продукції) згідно Договору у період квітень-травень 2020 року, оформлених належним чином та підтверджених документально суду не подано. Так само не подано суду і доказів подання (пред`явлення) відповідачу розрахункових документів, визначених п. 4.1 Договору та необхідних для здійснення оплати за Договором.

Не приймається судом як беззаперечний доказ наявності заборгованості у спірному періоді і Відомості щодо показників лічильників, поданих суду разом з відповіддю на відзив.

Як вбачається з п. 11.3 Договору, сторони дійсно передбачили можливість обрахунку вартості наданих послуг з використанням показників лічильників яким споживач послуг може скористатись шляхом подання відповідного звіту Учаснику (позивачу у справі) до 23 числа поточного місяця. Разом з тим, як зазначено в цьому пункті, "в разі неподання звіту в обумовлений термін, нарахування проводиться розрахунковим способом".

Тобто, неподання споживачем послуг відповідного звіту щодо показників лічильників у встановлений строк, не позбавляло учасника (позивача у справі) права на обрахунок вартості наданих послуг "розрахунковим методом", чого останнім зроблено не було у строк та порядку, визначених п. 4.2 та п. 4.4 Договору.

Норми права, що підлягають до застосування, та мотиви їх застосування, оцінка аргументів, наведених сторонами.

Між сторонами у справі виникли цивільно-правові відносини з надання послуг на підставі укладеного Договору про закупівлю послуг за державні кошти, який за своєю правовою природою є договором енергопостачання, в силу статті 11 Цивільного кодексу України, судом враховано законодавство що встановлює та регулює договірні зобов`язання, які виникають на підставі договору енергопостачання.

Згідно з ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України (далі - ГК України), господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частиною 1 ст. 179 ГК України визначено, що майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.

Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 25 Закону України "Про теплопостачання" (далі - ЗУ "Про теплопостачання") теплопостачальні, теплотранспортні і теплогенеруючі організації зобов`язані забезпечувати надійне постачання обсягів теплової енергії відповідно до умов договору, а також норм і правил.

Відповідно до ч. 6 ст. 19 ЗУ "Про теплопостачання" споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

У разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку (ч. 6 ст. 25 ЗУ "Про теплопостачання").

Частинами 1 та 2 статті 714 ЦК України унормовано, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

За змістом ч. 1 ст. 509 ЦК України та ч. 1 ст. 173 ГК України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Положеннями ст. 525, ч. 1 ст. 526 ЦК України, ст. 193 ГК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За змістом статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77 ГПК України).

Згідно зі статтею 78 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Висновки суду за результатами вирішення спору.

За результатами з`ясування обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні, і з наданням оцінки всім аргументам учасників справи у їх сукупності та взаємозв`язку, як це передбачено вимогами ст.ст. 75-79, 86 ГПК України, судом не встановлено факту надання позивачем відповідачу послуг в квітні-травні 2020 року на суму 71 941,96 грн, оформлених сторонами в порядку та строки визначені Договором № 2001 "Про закупівлю послуг за державні кошти" від 20.01.2020 року, а відтак позовні вимоги судом визнаються необгрунтованими, що є підставою для відмови у позові.

Розподіл судових витрат.

Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що в задоволенні позову судом відмовлено, судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 270,00 грн покладаються на позивача - Приватне підприємство "Рівнетеплосервіс".

Керуючись ст. ст. 129, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Північно - західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення через господарський суд, що прийняв рішення або безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 11 березня 2021 року.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://rv.arbitr.gov.ua.

Суддя Р.В. Романюк