ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" березня 2021 р.м. ХарківСправа № 5023/10655/11 (922/85/21)

Господарський суд Харківської області у складі:

головуючий суддя Усатий В.О.

судді: Хотенець П.В. , Яризько В.О.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельно промислова компанія Промімпекс», 04073, м. Київ, вул. Сирецька, 96, ;
до Державного підприємства «Завод імені В.О. Малишева», 61001, м. Харків, вул. Плеханівська, 126, ;
про стягнення коштів в межах справи про банкрутство державного підприємства «Завод ім. В.О. Малишева»

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгівельно промислова компанія Промімпекс» звернулось до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Державного підприємства «Завод імені В.О. Малишева», в якій просить суд стягнути з відповідача заборгованість за договором поставки № 228дп від 28.03.2019 у розмірі 36426, 56 грн., з яких: 32577, 92 грн. основний борг, 1564, 81 грн. пеня, 961, 20 грн. 3 % річних, 1322, 63 грн. інфляційні втрати.

За попереднім (орієнтовним) розрахунком судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи, витрати складаються з суми сплаченого судового збору за подання даного позову до суду у розмірі 2102, 00 грн.

В провадженні господарського суду Харківської області знаходиться справа про банкрутство Державного підприємства «Завод ім. В.О. Малишева», яка розглядається колегією суддів у складі: головуючий суддя Усатий В.О., судді Хотенець П.В. та Яризько В.О.

Відповідно до ч. 2 статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною яких є боржник.

Враховуючи вищевикладене, відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду позовна заява в межах справи про банкрутство (вх. № 85/21 від 11.01.2021) передана на розгляд колегії суддів: головуючий суддя Усатий В.О., судді Хотенець П.В., Яризько В.О.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 14.01.2021 прийнято позовну заяву (вх. № 922/85/21) до розгляду в межах справи про банкрутство № 5023/10655/11, відкрито провадження у справі № 922/85/21, ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов 15 днів з моменту отримання копії даної ухвали. Встановлено позивачу строк для подання відповіді на відзив 5 днів з моменту його отримання відповідно до положень статті 251 ГПК України.

28.01.2021 на адресу суду від Державного підприємства «Завод імені В.О. Малишева» надійшов відзив на позовну заяву вих. № 002-16/013/346 від 25.01.2021 (вх. № 2215), в якому останній просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Вказаний відзив досліджено судом та приєднано до матеріалів справи.

11.02.2021 на адресу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельно промислова компанія Промімпекс» надійшла відповідь на відзив вих. № 08/02/21-1 від 08.02.2021 в якій останній наполягає на задоволенні позовних вимог. Вказана відповідь на відзив досліджена судом та приєднана до матеріалів справи.

17.02.2021 на адресу суду від Державного підприємства «Завод імені В.О. Малишева» надійшли заперечення (вх. № 3985), в яких останній просив відмовити у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельно промислова компанія Промімпекс» по справі № 922/85/21 про стягнення коштів. Вказані заперечення досліджено судом та приєднано до матеріалів справи.

23.02.2021 на адресу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельно промислова компанія Промімпекс» надійшло клопотання (вх. № 4404) про поновлення строку на подачу доказів та долучення до матеріалів справи копії Акту звіряння взаємних розрахунків станом на 31.12.2020. Судом визнано причини пропуску строку на подання доказів поважними та долучено до матеріалів справи Акт звіряння взаємних розрахунків станом на 31.12.2020.

За висновками суду, в матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч. 4 статті 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

28.03.2019 між Державним підприємством «Завод імені В.О. Малишева» (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгівельно промислова компанія Промімпекс» (постачальник) укладено договір поставки № 228дп (далі - Договір), відповідно умов якого постачальник зобов`язується передати у власність покупцю, а покупець у порядку й на умовах,передбачених даним Договором, зобов`язується прийняти та оплатити товарно матеріальні цінності (далі товар), асортимент, комплектність, кількість та вартість якого визначаються сторонами окремо в специфікації, що є невід`ємною частиною Договору (а.с. 12-16).

Згідно з п.1.2. Договору, поставка товару буде відбуватись партіями. Для погодження асортименту, комплектності, кількості та вартості кожної партії товару сторони складають та підписують окрему Специфікацію, що має в обоаязковому порядку містити посилання на цей Договір та бути підписані уповноваженими представниками сторін.

Відповідно до п. 1.3. Договору, якість, комплектність, маркування та пакування товару повинні відповідати ГОСТ, ДСТУ, ТУ заводу виробника, технічній документації та нормативно правовим актам України, а також країни виробника товару.

Згідно з п. 2.1. Договору, ціна Договору дорівнює загальній вартості всього товару, поставленого за цим Договором та не може перевищувати 20 000 000, 00 грн., в тому числі ПДВ 20 % 3 333 333, 33 грн.

Відповідно до п. 2.3. Договору, покупець зобов`язується оплатити постачальнику вартість партії товару протягом 15 банківських днів з дати приймання покупцем партії товару за асортиментом, комплектністю та якістю відповідно до п. 4.5. Договору, якщо інші умови та строк оплати на відповідну партію товару не визначені сторонами відповідно до п. 1.2. Договору, але в будь - якому випадку не раніше отримання покупцем оригіналу рахунку на такий товар.

Відповідно до п. 2.4. Договору, оплата товару покупцем здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника в безготівковій формі.

Згідно з п. 3.2. Договору, про готовність товару до поставки постачальник повідомляє покупця письмово не пізніше ніж за 3 календарних дні до дати поставки. Не повідомлення постачальника покупця про готовність товару до поставки прирівнюється до невиконання зобов`язань по поставці.

Відповідно до п. 4.1. Договору, передача постачальником товару покупцю фіксується шляхом підписання двосторонньої видаткової накладної та/або акту приймання - передачі, товарно транспортної накладної, у яких зазначають асортимент, комплектність, кількість та вартість товару, що передається постачальником покупцю. Обов`язок по складанню первинних документів покладений на постачальника.

Згідно з п. 10.1 Договору, цей Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення його тексту їхніми печатками (у разі наявності) і діє до 31.12.2020, а в частині виконання постачальником гарантійних зобов`язань - до повного виконання.

28.03.2019 між Державним підприємством «Завод імені В.О. Малишева» (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгівельно промислова компанія Промімпекс» (постачальник) підписано та скріплено печатками останніх, Специфікацію № 1 до договору поставки № 228дп від 28.03.2019 (а.с. 14).

Відповідно до вказаної специфікації сторони погодили поставку товару на загальну суму 125728,20 грн.

07.11.2019 між Державним підприємством «Завод імені В.О. Малишева» (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгівельно промислова компанія Промімпекс» (постачальник) підписано та скріплено печатками останніх, Специфікацію № 2 до договору поставки № 228дп від 28.03.2019 (а.с. 14).

Відповідно до вказаної специфікації сторони погодили поставку товару на загальну суму 190251, 84 грн.

Згідно з умовами вказаної специфікації поставка продукції здійснюється протягом 30 календарних днів з дати підписання специфікації.

Відповідно до умов специфікації встановлено, що оплата здійснюється: 50 % передоплата, 50 % - 10 днів від моменту поставки.

07.11.2019 позивачем виставлено відповідачу рахунок фактуру № ТП-00010685 на загальну суму 190251, 84 грн.

На виконання умов Договору поставки, 12.11.2019 відповідачем сплачено на рахунок позивача передоплату у розмірі 95125, 92 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 7449 від 12.11.2019 на суму 57577, 92 грн. та № 7450 від 12.11.2019 на суму 37548, 00 грн. (а.с. 19-20).

З матеріалів справи вбачається, що поставка продукції була здійснена на загальну суму 190251, 84 грн., що підтверджується видатковою накладною № ТП-00009136 від 06.12.2019 на суму 7875, 74 грн. та № ТП-00009282 від 13.12.2019 (а.с. 17-18).

Таким чином, відповідач повинен був остаточно розрахуватись з позивачем:

- за видатковою накладною № ТП-00009136 від 06.12.2019 на суму 7875, 74 грн. до 16.12.2019 (включно);

- за видатковою накладною № ТП-00009282 від 13.12.2019 до 23.12.2019 (включно).

08.04.2020 відповідачем сплачено на рахунок позивача заборгованість у розмірі 37548, 00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1933 від 08.04.2020 на суму 37548, 00 грн. (а.с. 21).

07.05.2020 відповідачем сплачено на рахунок позивача заборгованість у розмірі 25000, 00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 2521 від 07.05.2020 на суму 25000, 00 грн. (а.с. 22).

Разом з тим, позивач вказує, що до теперішнього часу не сплаченою відповідачем залишається заборгованість за поставлений товар у розмірі 32577, 92 грн.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку, а також нарахування відповідачу, на підставі п. 6.3.1. Договору пені у розмірі 1564, 81 грн., на підставі статті 625 ЦК України 3 % річних у розмірі 961, 20 грн. та інфляційних у розмірі 1322, 63 грн.

Відповідач в свою чергу заперечує проти задоволення позову, в обґрунтування вказує, що позивачем не надсилалась на адресу відповідача вимога про оплату товару за Специфікацією від 28.03.2019, у зв`язку з чим строк виконання покупцем зобов`язання з оплати не настав. Вказує, що в порушення умов Договору позивачем поставка товару здійснювалася без обов`язкового письмового повідомлення про готовність товару до відвантаження, що є умовою для здійснення остаточного розрахунку, а отже станом на дату подачі позову у відповідача не виникло обов`язку оплати товару за Договором. Зазначає, що видаткові накладні додані позивачем до матеріалів справи не відповідають вимогам закону, оскільки не містять посади особи, відповідальної за здійснення господарської операції, а саме: прийняття товару. Крім того, вказує, що до матеріалів справи до додано довіреності на прийняття товару.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить із наступного.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічна правова норма передбачена ч. 1 статті 193 ГК України.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором поставки.

Згідно зі статтею 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 265 ГК України до відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Згідно зі статтею 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

У даному разі, матеріалами справи підтверджено, що товар на загальну суму 190251, 84 грн. був поставлений, переданий відповідачу та прийнятий останнім без будь-яких зауважень. Однак оплата відповідачем проведена не у повному обсязі та заборгованість останнього становить 32577, 92 грн.

Відповідач просить відмовити у задоволенні позову, оскільки позивачем не надсилалась на адресу відповідача вимога про оплату товару та не було повідомлено про готовність товару до поставки, що передбачено п. 3.2 Договору.

Суд не приймає вказані доводи відповідача, оскільки зобов`язанням позивача за цим Договором є передання у власність покупцю товару, асортимент, комплектність, кількість та вартість якого визначається сторонами окремо в специфікації, що є невід`ємною частиною Договору, що і було зроблено позивачем.

Факт поставки товару не заперечується сторонами, а отже, не повідомлення позивачем покупця - відповідача про готовність товару до поставки не завадило отриманню поставленого товару.

Відтак, суд робить висновок, що обов`язок відповідача оплатити вартість поставленого йому товару виникає в силу закону (статей 655, 692, 712 ЦК України, ч. 1 статті 265 ГК України) та не залежить від факту повідомлення або неповідомлення про готовність товару.

Крім того, 07.11.2019 позивачем виставлено відповідачу рахунок фактуру № ТП-00010685 на загальну суму 190251, 84 грн.

Також, суд звертає увагу відповідача на те, що позивачам просить стягнути заборгованість з відповідача за товар поставлений за Специфікацією № 2 до Договору поставки від 07.11.2019, якою передбачено умови оплати: 50 % передоплата, 50 % - 10 днів від моменту поставки, а не за Специфікацією № 1 від 28.03.2019, як зазначає відповідач.

Крім того, відповідач просить відмовити у задоволенні позову, оскільки видаткові накладні додані позивачем до матеріалів справи не містять посади особи, відповідальної за здійснення господарської операції, а саме: прийняття товару.

Суд критично оцінює вказані доводи відповідача, оскільки вказані видаткові накладні містять відтиск печатки відповідача.

Так, у постанові від 20.12.2018 по справі № 910/19702/17 Верховний Суд дійшов висновку, що відсутність у видаткових накладних назви посади особи, яка отримала товар за цією накладною, за наявності підпису у цій накладній, який засвідчений відтиском печатки покупця, не може свідчить про те, що такі видаткові накладні є неналежними доказами у справі. Відтиск печатки на видаткових накладних є свідченням участі особи у здійсненні господарської операції за цими накладними.

Приймаючи до уваги викладені обставини, враховуючи те, що станом на момент розгляду справи, відповідач заборгованість не сплатив у повному обсязі та не надав суду жодних доказів, які б спростовували суму боргу, відповідач визнається судом таким, що прострочив виконання зобов`язання з оплати вартості поставленого товару на суму 32577, 92 грн., а позовні вимоги в частині стягнення цієї суми заборгованості є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо заявленої до стягнення з відповідача пені у розмірі 1564, 81 грн., суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 3 ч. 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Згідно з ч. 1, 3 статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

У відповідності до ч. 1 статті 216 ГК України встановлено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ч. 1 статті 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

У відповідності до ч. 6 статті 231 ГК України, штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до ч. 6 статті 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

За умовами Договорів, сторони передбачили відповідальність за неналежне виконання його умов, так, відповідно до п. 6.3.1. Договору, у разі неналежного виконання грошового зобов`язання, прострочення якого триває більше 10 календарних днів, покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі облікової ставки НБУ, що діяла у період нарахування пені, від простроченої до оплати суми, за кожен день такого порушення, але в будь якому випадку не більше 30 % від суми заборгованості за відповідним зобов`язанням.

За розрахунком позивача, сума пені за період з 01.01.2020 по 01.07.2020 становить 1564, 81 грн.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок суми пені у розмірі 1564, 81 грн. за вищезазначений період у системі «Законодавство» та із урахуванням положень Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», суд встановив, що дані нарахування не суперечать вимогам законодавства та умовам Договору, у зв`язку з чим, вимога про стягнення пені у розмірі 1564, 81 грн. підлягає задоволенню.

Щодо стягнення з відповідача 3 % річних у розмірі 961, 20 грн. та інфляційних втрат у розмірі 1322, 63 грн., суд виходить з наступного.

У відповідності до статті 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При цьому, передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

За розрахунком позивача, сума 3 % річних за період з 01.01.2020 по 28.12.2020 та з 05.01.2020 по 28.12.2020 становить 961, 20 грн.

Перевіривши розрахунок 3 % річних за період з 01.01.2020 по 28.12.2020 та з 05.01.2020 по 28.12.2020 у розмірі 961, 20 грн., суд встановив, що дані нарахування не суперечать вимогам чинного законодавства, здійснено вірно, з урахуванням чого, позовні вимоги в частині стягнення 3 % річних у розмірі 961, 20 грн. підлягають задоволенню.

За розрахунком позивача, сума інфляційних втрат за період з січня 2020 по листопад 2020 року становить 1322, 63 грн.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок суми інфляційних втрат у розмірі 1322, 63 грн. за вищезазначений період у системі «Законодавство» та із урахуванням положень Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», судом встановлено, що такі нарахування здійснено не вірно.

Судом здійснено власний розрахунок у системі «Законодавство» та встановлено, що до стягнення підлягає сума інфляційних втрат у розмірі 1321, 26 грн., в решті нарахованої суми інфляційних втрат у розмірі 1,37 грн. слід відмовити як безпідставно нарахованої.

Розподіл судових витрат. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з положень статті 129 ГПК України та враховуючи висновки суду про часткове задоволення позову покладає витрати по сплаті судового збору у розмірі 2101, 92 грн. на відповідача, в іншій частині залишає за позивачем.

Керуючись статтями 7, 8 Кодексу України з процедур банкрутства, статтями 73, 74, 76-79, 86, 129, 236-241 ГПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельно промислова компанія Промімпекс» - задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства «Завод імені В.О. Малишева» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельно промислова компанія Промімпекс» заборгованість за договором поставки № 228дп від 28.03.2019 у розмірі 36425, 19 грн., з яких: 32577, 92 грн. основний борг, 1564, 81 грн. пеня, 961, 20 грн. 3 % річних, 1321, 26 грн. інфляційні втрати та витрати зі сплати судового збору у розмірі 2101, 92 грн.

В іншій частині відмовити.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ в установленому порядку.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгівельно промислова компанія Промімпекс» (04073, м. Київ, вул. Сирецька, 96, ).

Відповідач: Державне підприємство «Завод імені В.О. Малишева» (61001, м. Харків, вул. Плеханівська, 126, ).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення відповідно до статей 256, 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням п.п. 17.5 п.17 Перехідних положень Кодексу.

Учасники справи можуть одержати інформацію по справі зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/.

Головуючий суддя Суддя Суддя В.О. Усатий П.В. Хотенець В.О. Яризько