РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

15.03.2021Справа № 910/9695/20
Господарський суд міста Києва у складі судді Алєєвої І.В., за участю секретаря судового засідання Голуб.О.М., розглянувши матеріали справи

за позовом Приватного підприємства «Антоніна «Стоматологічний центр лікаря Бережного»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Смайл Асистанс»

про стягнення 38 646, 65 грн. (з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог)

Представники сторін: згідно протоколу судового засідання від 15.03.2021.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача про стягнення 37 152, 60 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.07.2020 позовну заяву Приватного підприємства «Антоніна «Стоматологічний центр лікаря Бережного» було залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків та спосіб їх усунення.

20.07.2020 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від Приватного підприємства «Антоніна «Стоматологічний центр лікаря Бережного» надійшла заява про усунення недоліків, у якій позивач усунув недоліки, зазначені в ухвалі Господарського суду міста Києва від 13.07.2020.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.07.2020 було відкрито провадження у справі, розгляд справи визначено здійснювати за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.10.2020 було здійснено перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 23.11.2020.

09.11.2020 від Приватного підприємства «Антоніна «Стоматологічний центр лікаря Бережного» надійшло клопотання про ознайомлення з матеріалами справи.

У судовому засіданні 23.11.2020 уповноважений представник позивача надав усні пояснення на рахунок поданої позовної заяви.

Представник відповідача у судове засідання 23.11.2020 не з`явився.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.11.2020 було відкладено розгляд справи на 14.12.2020.

У судовому засіданні 14.12.2020 представник позивача надав письмові пояснення по справі.

Представник відповідача у судове засідання 14.12.2020 не з`явився.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.12.2020 було продовжено строк підготовчого провадження та відкладено розгляд справи на 25.01.2021.

У судовому засіданні 25.01.2021 уповноважений представник позивача надав усні пояснення по справі, на рахунок закриття підготовчого провадження та призначення розгляду справи по суті не заперечував.

Представник відповідача у судове засідання 25.01.2021 не з`явився.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.01.2020 було закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 15.02.2020.

Судове засідання 15.02.2021 не відбулося у зв`язку з перебуванням судді Алєєвої І.В. на лікарняному з 09.02.2021 по 26.02.2021.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.03.2021 було перепризначено розгляд справи на 15.03.2021.

У судовому засіданні 15.03.2021 представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання 15.03.2021 не з`явився.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 15.03.2021 було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

28.08.2018 року між Приватним підприємством «Антоніна «Стоматологічний центр лікаря Бережного» (далі - Позивач) і Товариством з обмеженою відповідальністю «Смайл Асистанс» (далі - Відповідач) було укладено Договір № 146-18 про надання стоматологічної допомоги та послуг клієнтам асистентської компанії «Смайл Асистанс» (далі - Договір).

Згідно п.1 Договору, предметом цього договору є надання необхідної медичної допомоги Закладом Клієнтам асистанської компанії «Смайл Асистанс».

Під Клієнтом асистанської компанії «Смайл Асистанс», у відповідності до п.2.2. Договору є особа, яка потребує надання медичної допомоги або послуг, та яка звернулася до Закладу через «Смайл Асистанс», і на момент виникнення збитку його здоров`ю та звернення має право користуватися послугами «Смайл Асистанс» на території України на підставі діючого договору про медичне страхування або на підставі інших діючих договорів, та яка має відповідні документи, які підтверджують цс: договір страхування, страховий поліс, страховий сертифікат або страхову картку (в подальшому - Страховий поліс). Зазначена особа може бути як громадянином України, так і громадянином іншої держави.

У відповідності до п.3.1.1. Договору, заклад зобов`язується надавати клієнтам «Смайл Асистанс» можливість отримання необхідної висококваліфікованої медичної стоматологічної невідкладної, терапевтичної та хірургічної допомоги та послуг кваліфікованого персоналу згідно даного Договору та Прейскуранту цін та послуг (Додаток №1 до Договору).

В свою чергу, «Смайл Асистанс», відповідно до п.3.2.2. Договору, зобов`язується забезпечити покриття витрат Закладу, пов`язаних з накладанням медичної допомоги та послуг в Закладі клієнтам «Смайл Асистанс».

Як зазначає позивач він добросовісно виконував покладені на нього згідно з Договором зобов`язання - надавав необхідну висококваліфіковану медичну стоматологічну допомогу та інші необхідні супутні медичні послуги.

Відповідно до п.3.1.8. Договору Заклад зобов`язується надавати «Смайл Асистанс» наступну медичну та фінансову документацію (кур`єром за адресою: м. Київ, вул. Жилянська. 29, 4 поверх або поштою за адресою: «Смайл Асистанс» Україна, а/с М/ м. Київ. 03150)

- рахунок-фактура

- акт виконаних робіт по формі, що узгоджена з «Смайл Асистанс». у двох примірниках з печаттю Закладу, прізвищем пацієнта, номером страхового полісу та повним переліком проведених лікувально діагностичних процедур (з зазначенням номеру зуба та виконаних робіт) та їх вартістю калькуляцією;

- податкову накладну (в випадку, якщо Заклад не зареєстровано як платника ПДВ. Заклад одноразово надає «Смайл Асистанс» лист про це).

Позивач на виконання покладених на нього договірних зобов`язань надав у період з 28.08.2018 по 24.06.2019 року медичні послуги застрахованим особам Відповідача на загальну суму 35 368,00 грн.

Вказаний факт підтверджується наступними документами, а саме рахунками-фактурами: №57 від 02.10.2018: №4 від 08.02.2019; №5 від 08.02.2019: №6 від 08.02.2019: №14 від 23.03.2019; №21 від 24,06.2019 та звітами про виконану роботу: за серпень 2018; за грудень 2018; за січень 2019; за лютий 2019; за квітень-травень 2019.

Згідно п.5.2.1. Договору «Смайл Аснстанс» перераховує на розрахунковий рахунок Закладу суму за фактом надання медичних послуг клієнтам «Смайл Аснстанс» один раз на місяць протягом 14 банківських днів з часу отримання оригіналу рахунку Закладу та іншої документації, вказаної в пункті 3.1.8. у відповідності з обсягом допомоги, наданої Клієнту, та цінами, наданими в Додатку 1 до цього Договору:

- якщо медична допомога або послуги надавалися Клієнту безпосередньо на основі замовлення «Смайл Асистанс»:

- якщо «Смайл Асистанс» прогарантував Закладу оплату медичної допомоги та послуг, які надавалися Клієнту, у випадку якщо звернення Клієнта в Заклад було здійснене не на основі замовлення «Смайл Асистанс». У цьому випадку приймається до уваги телефонне або письмове підтвердження «Смайл Асистанс» (за узгодженням Сторін).

Проте, Відповідач, зі свого боку, взяті на себе зобов`язання не виконав, вартість наданих послуг па вказану суму не сплатив у порядку та межах встановлених Договором строків.

Крім того, відповідач надав Позивачу Гарантійний лист вих. № 14/06-19 від 14.06.2019 року (далі - Гарантійний лист), в якому зобов`язувався оплатити виставлені рахунки у відповідні строки:

- №57 від 02.11.2018-до 21.06.2019;

- №4 віл 08.02.2019-до 21.06.2019:

- №5 від 08.02.2019 - до 27.06.2019:

- №6 від 08.02,2019 - до 27.06.2019;

- №14 від 23.03.2019-до 05.07.2019,

Всупереч домовленостям, відповідач в обумовлений строк грошові кошти не сплатив, що зумовило звернення із даним позовом до суду. У межах позову позивач також просить суд стягнути з відповідача 1 651, 69 грн. інфляційних втрат та 1 626, 96 грн. три проценти річних.

Оцінюючи наявні в матеріалах справи докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про наступне.

Згідно зі статтею 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За приписами статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Частинами 1, 3, 5 статті 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Положеннями статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (статті 525 Цивільного кодексу України).

Так, відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Враховуючи викладене, оскільки відповідач не надав суду жодних доказів належного виконання свого зобов`язання щодо сплати заборгованості в строк до 30.09.2019 у повному обсязі, суд дійшов висновку, що відповідачем було порушено умови укладених договорів, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 39 050,00 грн підлягають задоволенню

Згідно зі статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Частиною 1 статті 614 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. При цьому відсутність своєї вини відповідно до ч. 2 ст. 614 Цивільного кодексу України доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором. Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинення ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведено, що ним вжито усіх належних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення (статті 216, 218 Господарського кодексу України).

Штрафними санкціями згідно з частини 1 статті 230 Господарського кодексу України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача 1 626, 96 грн. - трьох процентів річних за вказані періоди у позовній заяві та 1 651, 69 грн. - інфляційних втрат за період, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові. (п.4.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" №14 від 17.12.2013 року).

Відповідно до п.п. 3.1, 3.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013 року "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань", інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Судом перевірено правильність наданих позивачем розрахунків трьох процентів річних та інфляційних втрат і встановлено, що останні відповідають вимогам чинного законодавства, зокрема, проведені з урахуванням моменту виникнення прострочення виконання грошового зобов`язання та за відповідний період прострочення.

Оскільки матеріалами справи підтверджується прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання, у силу положень статті 625 Цивільного кодексу України, підлягають стягненню з відповідача в заявлених розмірах.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Частиною 1 статті 78 ГПК України визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З системного аналізу вищевикладеного, беручи до уваги, що відповідачем не надано суду належних доказів на спростування викладених у позові обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статями 74, 76-80, 129, 236-242, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги задовольнити.

2.Стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СМАЙЛ АСИСТАНС» (Україна, 01133, місто Київ, ВУЛИЦЯ ЛЕОНІДА ПЕРВОМАЙСЬКОГО, будинок 11, ЛІТЕРА А, офіс 22, ) на користь ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА «АНТОНІНА «СТОМАТОЛОГІЧНИЙ ЦЕНТР ЛІКАРЯ БЕРЕЖНОГО» (Україна, 03124, місто Київ, ВУЛИЦЯ МИКОЛИ ВАСИЛЕНКА, будинок 23-А, квартира 123, ) основний борг у розмірі 35 368 (тридцять п`ять тисяч триста шістдесят вісім) грн. 00 коп., 3 % річних у розмірі 1 626 (одна тисяча шістсот двадцять шість) грн. 96 коп., втрат від інфляції у розмірі 1 651 (одна тисяча шістсот п`ятдесят одна) грн. 69 коп. та витрат по сплаті судового збору у розмірі 2 102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп.

3.Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 18.03.2021.

Суддя І.В. Алєєва