ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

04.03.2021 справа № 914/825/19

За заявою: Фізичної особи - підприємця Радецької Ганни Степанівни, с. Ільник, Турківський район, Львівська область

про повернення судового збору

у справі № 914/825/19

за позовом: Фізичної особи - підприємця Радецької Ганни Степанівни, с. Ільник, Турківський район, Львівська область,

до відповідача-1: Фізичної особи - підприємця Копитчака Івана Івановича, м. Турка, Львівська область,

до відповідача-2: Фізичної особи - підприємця Кулієва Арзу Мугдат Огли, м. Львів

з участю у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ОСОБА_1 , м. Львів

про витребування майна із чужого незаконного володіння

Суддя Манюк П.Т.

Представники сторін: не викликалися

На розгляді Господарського суду Львівської області перебувала справа № 914/825/19 за позовом Фізичної особи - підприємця Радецької Ганни Степанівни до Фізичної особи - підприємця Копитчака Івана Івановича та до Фізичної особи - підприємця Кулієва Арзу Мугдат Огли, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - ОСОБА_1 про витребування майна із чужого незаконного володіння.

15.01.2020 Господарським судом Львівської області у справі № 914/825/19 прийнято рішення, яким прийнято відмову та закрито провадження в частині позовних вимог позивача щодо майна, зазначеного в заяві про зменшення позовних вимог. Зменшені позовні вимоги задоволено повністю, витребувано від Фізичної особи - підприємця Копитчака Івана Івановича на користь Фізичної особи - підприємця Радецької Ганни Степанівни майно (обладнання для автосервісу та ремонту автомобілів), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Заяву Фізичної особи - підприємця Радецької Ганни Степанівни про визнання недійсними пов`язаних з предметом спору договорів купівлі-продажу обладнання від 20.08.2013, від 16.09.2013, від 03.10.2013 та від 02.12.2013, укладених між Суб`єктом підприємницької діяльності Кулієвим Арзу Мугдат Огли та Копитчаком Іваном Івановичем задоволено. Визнано недійсними пов`язані з предметом спору договори купівлі-продажу обладнання від 20.08.2013, від 16.09.2013, від 03.10.2013 та від 02.12.2013, укладені між Суб`єктом підприємницької діяльності Кулієвом Арзу Мугдат Огли та Копитчаком Іваном Івановичем . Стягнуто з Фізичної особи - підприємця Копитчака Івана Івановича на користь Радецької Ганни Степанівни 6 647, 05 грн судового збору та стягнуто з фізичної особи - підприємця Кулієва Арзу Мугдат Огли на користь Радецької Ганни Степанівни 3 842, 00 грн судового збору.

03.02.2020 представник позивача - ФОП Радецької Г.С. звернувся до господарського суду із заявою про прийняття додаткового рішення у справі № 914/825/19. У поданій заяві представник позивача просив суд повернути ФОП Радецькій Г.С. сплачений нею судовий збір за частину позовних вимог, від яких вона відмовилася, у розмірі 317, 88 грн.

Ухвалою суду від 17.02.2020 в задоволенні заяви ФОП Радецької Г.С. про прийняття додаткового рішення у справі № 914/825/19 відмовлено.

Відповідач 1 подав апеляційну скаргу на рішення Господарського суду Львівської області від 15.01.2020 року у справі № 914/825/19. Постановою Західного апеляційного господарського суду від 30.11.2020 залишено без задоволення апеляційну скаргу ФОП Копитчака І.І. Рішення Господарського суду Львівської області від 15.01.2020 року у справі №914/825/19 змінено, викладено мотивувальну частину рішення в редакції цієї постанови. Виключено пункти 4, 5 з резолютивної частини рішення Господарського суду Львівської області від 15.01.2020 року у справі №914/825/19. В іншій частині рішення Господарського суду Львівської області від 15.01.2020 року у справі № 914/825/19 залишено без змін. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покладено на скаржника.

24.12.2020 на виконання судових рішень, господарським судом були видані відповідні накази.

15.01.2021 ФОП Копитчак І.І. подав до Західного апеляційного господарського суду заяву від 12.01.2021 про ухвалення додаткового рішення у справі № 914/825/19, в якій зазначив, що суд першої інстанції поклав судові витрати в частині вимог заяви про визнання недійсними пов`язаних з предметом спору правочинів (договорів купівлі-продажу обладнання від 20.08.2013, від 16.09.2013, від 03.10.2013 та від 02.12.2013) на відповідачів 1, 2 порівну. Однак, постановою Західного апеляційного господарського суду від 30.11.2020 року виключено з резолютивної частини рішення Господарського суду Львівської області від 15.01.2020 у справі № 914/825/19 пункти 4, 5 про задоволення вказаної заяви та визнання недійсними правочинів, пов`язаних з предметом спору, а тому судовий збір у відповідній частині не може бути стягнутий з ФОП Кулієва Арзу Мугдат Огли та ФОП Копитчака Івана Івановича. Однак, змінюючи рішення місцевого господарського суду, апеляційний суд не здійснив нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи в суді першої інстанції, а саме: судового збору в сумі 7 684,00 грн, сплаченого позивачем за подання заяви про визнання недійсними пов`язаних з предметом спору правочинів. З огляду на наведене відповідач 1 просив суд покласти на позивача судовий збір в сумі 7 684,00 грн за розгляд заяви про визнання недійсними пов`язаних з предметом спору правочинів.

Додатковою постановою Західного апеляційного господарського суду від 10.02.2021 встановлено, що позивач при зверненні до суду першої інстанції із заявою про визнання недійсними пов`язаних з предметом спору правочинів сплатив судовий збір в сумі 7 684, 00 грн, згідно квитанцій Приватбанку від 08.08.2019 та 19.08.2019. Проте, Господарський процесуальний кодекс України та Закон України "Про судовий збір" не передбачають вимоги щодо сплати судового збору у випадку подання позивачем заяви про визнання недійсним пов`язаного з предметом спору правочину в порядку частини 3 статті 237 ГПК України. Оскільки, вищезазначеними правовими нормами не встановлено обов`язку заявника сплачувати судовий збір за подання такої заяви, тому він не підлягає розподілу за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення у справі № 914/825/19 і не повинен покладатись на заявника (позивача). В той же час, враховуючи те, що зазначеною постановою суд апеляційної інстанції виключив з резолютивної частини рішення Господарського суду Львівської області від 15.01.2020 року пункти 4, 5 щодо визнання недійсними договорів купівлі-продажу обладнання від 20.08.2013, від 16.09.2013, від 03.10.2013 та від 02.12.2013, укладених між ФОП Кулієвом Арзу Мугдат Огли та ФОП Копитчаком І.І., тому в силу положень ст. 129 ГПК України відсутні правові підстави для стягнення з відповідачів по 3 842, 00 грн (разом 7 684,00 грн) судового збору, сплаченого заявником (позивачем) за подання заяви про визнання недійсними пов`язаних з предметом спору правочинів. Відтак, суд апеляційної інстанції постановив заяву Фізичної особи - підприємця Копитчака Івана Івановича від 12.01.2021 про ухвалення додаткового рішення у справі № 914/825/19 задоволити частково. Змінено розподіл судових витрат за розгляд вказаної справи в суді першої інстанції. Викладено пункт 6 резолютивної частини рішення Господарського суду Львівської області від 15.01.2020 у справі № 914/825/19 в такій редакції: «Стягнути з Фізичної особи - підприємця Копитчака Івана Івановича ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Фізичної особи - підприємця Радецької Ганни Степанівни ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) 2 805, 05 грн судового збору».

Крім того, виключено пункт 7 резолютивної частини рішення Господарського суду Львівської області від 15.01.2020 у справі № 914/825/19.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судовий збір належить до судових витрат, розмір, порядок сплати, повернення і звільнення від сплати якого встановлюється законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України "Про судовий збір".

Статтею 1 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір це - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів і включається до складу судових витрат.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду, зокрема, у разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. У випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.

Згідно з ч. 5 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

За таких обставин, враховуючи, що Господарський процесуальний кодекс України та Закон України "Про судовий збір" не передбачають вимоги щодо сплати судового збору у випадку подання позивачем заяви про визнання недійсним пов`язаного з предметом спору правочину в порядку частини 3 статті 237 ГПК України, про що зазначено у додатковій постанові Західного апеляційного господарського суду від 10.02.2021 у справі № 914/825/19, тому сплачений позивачем згідно квитанцій від 08.08.2019 та 19.08.2019 при поданні вказаної вище заяви судовий збір в розмірі 7 684, 00 грн підлягає поверненню позивачу з Державного бюджету України.

Керуючись 123, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ухвалив:

1. Заяву ФОП Радецької Г.С. про повернення судового збору задоволити.

2. Повернути Фізичній особі - підприємцю Радецькій Ганні Степанівні ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) з Державного бюджету України 7 684, 00 грн судового збору, сплаченого згідно з квитанціями від 08.08.2019 та від 19.08.2019.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та апеляційному оскаржненню не підлягає.

Суддя П.Т. Манюк