УХВАЛА

м. Київ

23.02.2021Справа № 910/12595/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Пукшин Л.Г., розглянувши заяву Державного підприємства "Гарантований покупець"

про відстрочку виконання рішення у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Улянівка-Еліос"

до Державного підприємства "Гарантований покупець"

про стягнення 8 719 731,45 грн

за участю представників

від позивача - Нечитайло О.М. за дов.

від відповідача - Коваль О.С. за дов.

від третьої особи 1 (НКРЕКП) - не з`явився.

від третьої особи 2 (ПрАТ "НЕК "Укренерго") - не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 02.02.2021 у справі №910/12595/20 позов задоволено частково, стягнуто з Державного підприємства "Гарантований покупець" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Улянівка-Еліос" заборгованість у розмірі 8 330 043,05 грн, 1 000,00 грн - пеню, 1 000,00 грн - штраф, 24 164,40 грн - 3 % річних та 130 795,97 грн - витрати по сплаті судового збору. В іншій частині в задоволенні позову відмовлено.

12.02.2021 через відділ діловодства суду від Державного підприємства "Гарантований покупець" надійшла заява про відстрочення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 02.02.2021 у справі №910/12595/20 строком на один рік з моменту ухвалення рішення.

Ухвалою Господарського міста Києва від 15.02.2021 призначено розгляд заяви про відстрочення виконання рішення.

Розглянувши заяву про відстрочку виконання рішення, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для її розгляду, суд вважає, що заява підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Частиною 1 статті 331 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Тобто, підставою для відстрочки виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк.

При цьому, вирішуючи питання про відстрочку виконання рішення суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Отже, законодавець у будь-якому випадку пов`язує відстрочення виконання судового рішення у судовому порядку з об`єктивними, непереборними, винятковими обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

В обґрунтування поданої заяви відповідач вказує, що за своїм призначенням він є суб`єктом господарювання, який відповідно до Закону зобов`язаний купувати електричну енергію у виробників, яким встановлено "зелений" тариф, а також у виробників за аукціонною ціною, однак єдиним джерелом надходжень для оплати такого придбання є кошти, отримані від ПрАТ "НЕК "Укренерго", виключно якому Державне підприємство "Гарантований Покупець" і зобов`язано продавати таку електроенергію. Тому, обсяг виконання зобов`язань Державного підприємства "Гарантований Покупець" з оплати відпущеної електроенергії виробникам за "зеленим" тарифом ставиться Законом в залежність від виконання спеціальних обов`язків ПрАТ "НЕК "Укренерго". Однак, на сьогоднішній день ПрАТ "НЕК "Укренерго" має великий обсяг заборгованості перед Державним підприємством "Гарантований Покупець", що і зумовлює виникнення непогашених зобов`язань останнього перед виробниками.

У своїй заяві заявник також вказує на необхідність забезпечення Гарантованим покупцем оплати електричної енергії перед виробникам за "зеленим" тарифом у обсягах, що пов`язані з невиконанням ПЕК "Укренерго" спеціальних обов`язків з забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії; встановлений в п.4 Розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення умов підтримки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії" від 21.07.2020 №810-ІХ строк погашення заборгованості державного підприємства "Гарантований покупець" перед суб`єктами господарювання, які виробляють електричну енергію з альтернативних джерел енергії, що утворилася станом на 1 серпня 2020 року, та фактично буде відбуватися протягом 2021-2022 років; визначені в ст. 8 ЗУ "Про альтернативні джерела енергії" та пункті 11-1 розділу XVII Прикінцеві та перехідні положення ЗУ "Про ринок електричної енергії" додаткові джерела фінансування ПрАТ "НЕК "Укренерго" та ДП "Гарантованого покупця" для виконання зазначених спеціальних обов`язків згідно з Законом та Порядком; складний фінансовий стан ДП "Гарантований покупець", невиконання іншим учасником спірних правовідносин наведених спеціальних обов`язків, що ускладнять виконання рішення.

За твердженням заявника, відстрочення виконання рішення на строк, що не перевищує 1 (один) рік буде кореспондувати встановленому в п.4 Розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення умов підтримки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії" від 21.07.2020 №810-ІХ порядку погашення заборгованості та додаткові джерела фінансування сфери сприятиме нормальному функціонуванню підприємства стягувача та боржника, а також реальній можливості виконання рішення суду.

Дослідивши заяву відповідача, суд погоджується з доводами останнього, що стан виконання державним підприємством "Гарантований покупець" своїх зобов`язань перед виробниками електричної енергії з альтернативних джерел енергії, яким є також позивач у цій справі, зумовлена певними об`єктивними обставинами. Про це свідчать не тільки темпи накопичення відповідачем боргів перед такими виробниками а й запровадження державою з серпня 2020 року інших механізмів фінансування вартості електричної енергії, виробленої з альтернативних джерел енергії (Закон України від 21.07.2020 № 810-ІХ). Ці обставини не свідчать про відсутність вини відповідача, проте вказують на її ступніть як такий, що не пов`язаний з його умислом.

А тому ці доводи заявника, на думку суду, можуть бути покладені в основу рішення про відстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва №910/12595/20 від 02.02.2021.

Суд також приймає до уваги, що Державне підприємство "Гарантований покупець" хоч і є суб`єктом господарювання, однак договірні правовідносини між позивачем та відповідачем виникли на підставі вказівки закону, і майнова самостійність державного підприємства "Гарантований покупець" обмежена обсягом прав, закріплених за ним власником.

Враховуючи ті механізми, які держава планує запровадити для погашення заборгованості державного підприємства "Гарантований покупець" перед виробниками електричної енергії з альтернативних джерел енергії (оформлення протягом 2021-2022 років облігацій внутрішньої державної позики, надання кредитів), суд вважає, що погашення заборгованості за їх допомогою є не тільки припущенням, а й носить реальний характер.

Відстрочення виконання рішення суду є таким законодавчо врегульованим механізмом відтермінування поновлення порушеного права стягувача, який ґрунтується на об`єктивних, виняткових обставинах, застосування яких не призводить до шкоди сутності права на суд, гарантованого статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, ратифікованою Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР.

В силу закріплених в пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) принципів на державі лежить позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як у теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 у справі "Чижов проти України", заява №6962/02).

Однак, за практикою Європейського суду з прав людини в окремих справах проти України було встановлено, що короткі затримки, менші ніж один рік, не вважаються настільки надмірними, щоб піднімати питання про порушення пункту 1 статті 6 Конвенції ("Корнілов та інші проти України", заява N 36575/02, ухвала від 07.10.2003). І навіть два роки та сім місяців не визнавались надмірними і не розглядалися як такі, що суперечать вимогам розумного строку, передбаченого статтею 6 Конвенції (ухвала від 17.09.2002 у справі "Крапивницький та інші проти України", заява №60858/00).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про достатню винятковість наведених обстави для застосування визначеної ст.331 Господарського процесуального кодексу України процедури відстрочення виконання судового рішення на шість місяців та встановлюючи строк такого відстрочення враховує здійснення державою заходів, спрямованих на врегулювання питань розрахунків ДП "Гарантований покупець" з суб`єктами господарювання, які виробляють електричну енергію з альтернативних джерел енергії.

Відтак, визначений судом строк відстрочення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 02.02.2021 у справі №910/12595/20 на шість місяців, в т.ч. зважаючи на необхідність таких дій задля забезпечення балансу інтересів всіх учасників відносин у сфері виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії на час врегулювання державою ситуації із відповідними розрахунками, жодним чином не зумовить порушення гарантованого пунктом 1 статті 6 Конвенції позивачу права на суд.

Також при вирішенні питання строку відстрочки суд вважає, що 6 місяців відстрочення рішення суду не порушить інтереси сторін, забезпечить їх баланс, буде співмірним можливості поновлення порушеного права стягувача з можливістю відповідача забезпечити таке поновлення.

Керуючись ст. 234, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Частково задовольнити заяву Державного підприємства "Гарантований покупець" про відстрочення виконання рішення Господарського суду міста Києва №910/12595/20 від 02.02.2021.

2. Відстрочити виконання рішення Господарського суду міста Києва №910/12595/20 від 02.02.2021 на шість місяців до 02.08.2021.

Ухвала набирає законної сили 23.02.2021 та може бути оскаржена в апеляційному порядку у строк визначений ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Шкурдова Л.М.