РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

10.03.2021Справа № 910/19240/20
Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О. при секретарі судового засідання Степов`юк С.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ХІМАЛЬЯНС" до Акціонерного товариства "Аграрний фонд" про стягнення 351 131,50 грн. та зобов`язання вчинити дії, за участю представників позивача - Пучина М.Ф, ордер серія АА №1077526 від 01.02.21, відповідача - Проніна О.А., довіреність № 735-7/20 від 30.12.2020 року,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2021 року позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача, в якому просив про стягнення з відповідача 321 807,60 грн. заборгованості за послуги зберігання майна за період з лютого 2020 року по листопад 2020 року, 23 493,67 грн. пені за період з 23.03.2020 року по 23.09.2020 року за договором зберігання №60-07/18 від 26.12.2018 року та про зобов`язання відповідача забрати з місця зберігання за адресою: Рівненська область, с. Нова Любомирівка, вул. Промислова, 6, амонію нітрат (аміачну селітру) в кількості 1 056,000 тонни на підставі ст.ст. 11, 509, 526, 626, 627, 936, 938 ЦК України та ст. 193, 343 ГК України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.12.2020 року відкрито провадження та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

30.12.2020 року представником відповідача через канцелярію суду надано заяву з проханням розглядати дану справу в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.01.2021 року розгляд справи по суті призначено в судовому засіданні на 01.02.2021 року.

16.01.2021 року відповідачем через канцелярію суду надано відзив на позовну заяву, в якому він просив суд відмовити в позові з тих підстав, що умови зберігання добрив не відповідали умовам, що встановлені сторонами в договорі, а тому строк оплати за договором не настав у відповідності до умов п. 5.7., п. 5.6. договору зберігання №60-07/18 від 26.12.2018 року.

01.02.2021 року в судовому засіданні оголошено перерву на 15.02.2021 року.

15.02.2021 року в судовому засіданні оголошено перерву на 03.03.2021 року.

15.02.2021 року позивачем в судовому засіданні надано відповідь на відзив.

25.02.2021 року відповідачем через канцелярію суду надано письмові заперечення на відповідь на відзив.

04.03.2021 року позивачем через канцелярію суду надано письмові пояснення у справі.

05.03.2021 року позивачем через канцелярію суду надано заяву про відмову від позовних вимог в частині зобов`язання відповідача забрати з місця зберігання за адресою: Рівненська область, с. Нова Любомирівка, вул. Промислова, 6, амонію нітрат (аміачну селітру) в кількості 1 056,000 тонни.

Статтею 191 ГПК України передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до статті 231 ГПК України встановлено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом.

У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Судом перевірено повноваження представника позивача на відмову від позову.

Вищевказана відмова позивача від позову прийнята судом.

За таких обставин, провадження у справі в частині позовних вимог про зобов`язання відповідача забрати з місця зберігання за адресою: Рівненська область, с. Нова Любомирівка, вул. Промислова, 6, амонію нітрат (аміачну селітру) в кількості 1 056,000 тонни у відповідності до вимог п. 4 ч. 1 ст. 231 ГПК України підлягає закриттю у зв`язку з відмовою позивача від позову.

Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що в іншій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Предметом позову є вимоги позивача про стягнення з відповідача 321 807,60 грн. заборгованості за послуги зберігання майна за період з лютого 2020 року по листопад 2020 року, 23 493,67 грн. пені за період з 23.03.2020 року по 23.09.2020 року за договором зберігання №60-07/18 від 26.12.2018 року.

Судом встановлено, що 26.12.2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ХІМАЛЬЯНС" (далі - зберігач, позивач) та Акціонерним товариством "Аграрний фонд" (далі - поклажодавець, відповідач) було укладено договір зберігання №60-07/18 (далі - договір), за умовами якого (п. 1.1. договору) зберігач зобов`язаний за плату зберігати на визначених цим договором умовах майно, яке буде передано поклажодавцем у майбутньому, і повернути майно у схоронності поклажодавцеві або особі, зазначеній ним як одержувач такого майна.

Відповідно до п. 2.4. договору строк зберігання майна - з моменту передачі майна на зберігання по 30 квітня 2020 року.

Згідно п. 2.7. договору зберігання майна, в залежності від виду добрив та виду їх упаковки, з урахуванням вимог технічної документації, здійснюється: - у критих, сухих і чистих складських приміщеннях, що відповідають санітарним нормам та нормам пожежної безпеки; - на спеціально пристосованих площадках з бетонним/асфальтобетонним покриттям, що огороджені та забезпечені первинними засобами пожежогасіння; - у сталевих збірниках (контейнерах) з щільно зачиненими люками (для КАС).

Пунктом 5.2. договору визначено, що розмір плати по наданню послуг із приймання майна на зберігання становить 75 грн. разом з ПДВ за одну тонну.

Згідно п. 5.4. договору поклажодавець сплачує вартість послуг вказаних в п.5.2. цього договору, на підставі наданого зберігачем в термін до 5 числа місяця, наступного за звітним, належним чином оформленого акту наданих послуг.

Оплата вартості наданих послуг здійснюється поклажодавцем протягом 15 банківських днів з моменту отримання належним чином оформленого акту наданих послуг у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок зберігача вказаний у розділі 9 цього договору (п.5.5. договору).

Пунктом 5.6. договору визначено, що у разі не підписання поклажодавцем акту наданих послуг, при відсутності письмової мотивованої відмови, послуги вважаються наданими належним чином, а зберігач після закінчення 15 робочих днів від дати отримання поклажодавцем акта наданих послуг вправі його затвердити в односторонньому порядку.

Пунктом 5.7. договору встановлено, що у разі невідповідності фактичної кількості майна поклажодавця у зберігача кількості, що обліковується за даними поклажодавця, погіршення його якісних показників, чи порушення умов зберігання майна, оплата послуг поклажодавцем за цим договором не здійснюється до приведення кількості, якості та умов зберігання майна у відповідність до вимог цього договору та діючої нормативної документації (ДСТУ, ТУ, ТП). При цьому не здійснення оплати з підстав вказаних в даному пункті не є порушенням поклажодавцем умов цього договору.

Відповідно до п. 6.4. договору у разі несвоєчасного виконання грошових зобов`язань за цим договором з боку поклажодавця він сплачує зберігачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховувалась пеня.

Як вбачається з актів приймання-передачі майна №1 від 09.02.2019 року, №2 від 21.02.2019 року, №3 від 25.02.2019 року, №6 від 02.03.2019 року, №7 від 04.03.2019 року, №11 від 13.03.2019 року, №12 від 15.03.2019 року, №14 від 19.03.2019 року, копії яких містяться в матеріалах справи, позивачем передано, а відповідачем отримано на зберігання амонію нітрат (аміачну селітру) в кількості 1 112,000 тонни (далі, майно).

Відповідно до акту наявності товарно-матеріальних цінностей, що належить ПАТ «Аграрний фонд» та відповідності його кількісним показникам від 08.04.2020 року, який підписано уповноваженими представниками обох сторін, вказано, що селітра аміачна є закам`янілою та зберігається під відкритим небом, упакування пошкоджене, умови зберігання добрив не відповідають умовам, що встановлені сторонами у договорі.

02.12.2020 року позивачем направлено на юридичну адресу відповідача лист №34 до якого було додано акти наданих послуг за лютий-серпень 2020 року на загальну суму 321 807,60 грн., які містяться в матеріалах справи та які не підписані відповідачем.

11.12.2020 року відповідач направив позивачу вмотивовану відмову від підписання вищевказаних актів наданих послуг на підставі п.5.6. та п. 5.7. договору у зв`язку з порушенням умов зберігання майна, яку було отримано позивачем 17.12.2020 року, що підтверджується зворотнім повідомленням про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи.

Доказів приведення умов зберігання майна у відповідність до вимог цього договору та діючої нормативної документації позивачем суду не надано та матеріали справи не містять.

Частиною 1 ст. 936 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) визначено, що за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов`язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, як вбачається з наявних в матеріалах справи та наведених вище доказів, позивачем не доведено суду, що майно, яке було передане йому на зберігання відповідачем зберігалось у відповідності до вимог договору та діючої нормативної документації, а тому у відповідності до вимог п. 5.7. договору строк виконання зобов`язань з оплати послуг зберігання за цим договором не настав.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що права позивача, за захистом яких він звернувся до суду, не порушено відповідачем, а тому в позові в частині стягнення з відповідача 321 807,60 грн. заборгованості за послуги зберігання майна за період з лютого 2020 року по листопад 2020 року та похідних вимогах в частині стягнення 23 493,67 грн. пені за період з 23.03.2020 року по 23.09.2020 року за договором зберігання №60-07/18 від 26.12.2018 року слід відмовити.

Судовий збір відповідно до вимог ст. 129 ГПК України покладається напозивача.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 191, 231, 232, 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Провадження у справі в частині позовних вимог про зобов`язання відповідача забрати з місця зберігання за адресою: Рівненська область, с. Нова Любомирівка, вул. Промислова, 6, амонію нітрат (аміачну селітру) в кількості 1 056,000 тонни закрити.

В іншій частині позовних вимог в позові відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню в порядку та у строк, які визначені розділом IV ГПК України.

Повне рішення складено 15.03.2021р.

Суддя С.О. Чебикіна