СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

15 березня 2021 року Справа № 917/381/20

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Пушай В.І., суддя Барбашова С.В., суддя Стойка О.В.

секретар судового засідання Євтушенко Є.В.

за участю представників:

від позивача - не з`явився;

від відповідача-1 - Мазур Л.Б. (підписант за реєстром);

від відповідача-2 - Сирота К.О. (особисто);

від ОСОБА_1 - не з`явився;

від Полтавського БТІ «Інвентаризатор» - не з`явився;

від ДП МОУ «Укрвійськбуд» - Івашін Є.В. (адвокат), за ордером та посвідченням;

від Кабінету Міністрів України - Дмитренко Я.О., згідно з положенням;

розглянувши заяву Державного підприємства Міністерства оборони України «Укрвійськбуд», м. Київ про відвід судді Пушай В.І. від розгляду справи № 917/381/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрінвест-груп», м. Полтава

до

1. Держави України в особі Міністерства оборони України, м. Київ

2. Державного реєстратора Департаменту з питань реєстрації Сироти Крістіни Олександрівни, м. Полтава

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - ОСОБА_1 , м. Полтава

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Полтавського бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор», м. Полтава

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Державного підприємства Міністерства оборони України «Укрвійськбуд», м. Київ

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів - Кабінету Міністрів України, м. Київ

про визнання права власності на земельну ділянку, визнання протиправним і скасування рішення про реєстрацію прав та їх обтяжень, поновлення державної реєстрації права власності та визнання речових прав на нерухоме майно

ВСТАНОВИЛА:

02.03.2020 р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрінвест-груп» звернулося до господарського суду Полтавської області з позовом (в редакції заяви про уточнення позовних вимог від 10.11.2020 р., яка ухвалою суду від 18.11.2020 р. прийнята до розгляду) до Держави України в особі Міністерства оборони України (далі - відповідач-1) та державного реєстратора Департаменту з питань реєстрації Сироти Крістіни Олександрівни (далі - відповідач-2) про:

- визнання права власності на земельну ділянку, на якій розташовані нежитлові приміщення в громадському будинку А-2 за адресою: Полтавська обл., м. Полтава, вул. Європейська, 6, загальною площею (кв.м.): 364,7, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, та загальною площею (кв.м.): 66,5, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, за ТОВ «Укрінвест-груп»;

- визнання протиправним і скасування рішення та запису про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 51008588 від 06.02.2020 р. 15:49:36 год. державного реєстратора Департаменту з питань реєстрації Сироти Крістіни Олександрівни щодо реєстрації права власності на нежитлові приміщення в громадському будинку А-2, за адресою: Полтавська обл., м. Полтава, вул. Європейська, 6, загальною площею (кв.м.): 364,7, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, за державою Україна в особі Міністерства оборони України та скасування державної реєстрації прав на ці нежитлові приміщення за державою Україна в особі Міністерства оборони України;

- визнання протиправним і скасування рішення та запису про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 51007063 від 06.02.2020 р. 15:10:56 год. державного реєстратора Департаменту з питань реєстрації Сироти Крістіни Олександрівни щодо реєстрації права власності на нежитлові приміщення в громадському будинку А-2, за адресою: Полтавська обл., м. Полтава, вул. Європейська, 6, загальною площею (кв.м.): 66,5, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, за державою Україна в особі Міністерства оборони України та скасування державної реєстрації прав на ці нежитлові приміщення за державою Україна в особі Міністерства оборони України;

- зобов`язання державного реєстратора Департаменту з питань реєстрації Сироту Крістіну Олександрівну поновити держреєстрацію права власності на нерухоме майно - нежитлові приміщення в громадському будинку А-2 за адресою: Полтавська обл., м. Полтава, вул. Європейська, 6, загальною площею (кв.м.): 364,7, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, та загальною площею (кв.м.): 66,5, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, за ТОВ «Укрінвест-груп»;

- визнання права власності на нерухоме майно - нежитлові приміщення в громадському будинку А-2 за адресою: Полтавська обл., м. Полтава, вул. Європейська, 6, загальною площею (кв.м.): 364,7, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, та загальною площею (кв.м.): 66,5, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, за ТОВ «Укрінвест-груп».

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що рішенням господарського суду Полтавської області від 07.05.2018 р. у справі № 917/154/15 не передбачено обов`язку скасування рішення про держреєстрацію права власності ТОВ «Укрінвест-груп» на спірне майно, тому оспорювані реєстраційні дії були проведені держреєстратором за відсутності відповідного судового рішення всупереч вимогам ч. 3 ст. 26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Під час розгляду справи судом першої інстанції ухвалами від 06.04.2020 р., від 28.04.2020 р., від 14.07.2020 р., від 28.07.2020 р. залучено до участі у справі вищезазначених третіх осіб.

Рішенням господарського суду Полтавської області від 18.12.2020 р. позов задоволено частково:

- визнано протиправним і скасовано рішення та запис про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 51008588 від 06.02.2020 р. 15:49:36 год. державного реєстратора Департаменту з питань реєстрації Сироти Крістіни Олександрівни щодо реєстрації права власності на нежитлові приміщення в громадському будинку А-2, за адресою: Полтавська обл., м. Полтава, вул. Європейська, 6, загальною площею (кв.м.): 364,7, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, за державою Україна в особі Міністерства оборони України та скасовано державну реєстрацію прав на ці нежитлові приміщення за державою Україна в особі Міністерства оборони України;

- визнано протиправним і скасовано рішення та запис про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 51007063 від 06.02.2020 р. 15:10:56 год. державного реєстратора Департаменту з питань реєстрації Сироти Крістіни Олександрівни щодо реєстрації права власності на нежитлові приміщення в громадському будинку А-2, за адресою: Полтавська обл., м. Полтава, вул. Європейська, 6, загальною площею (кв.м.): 66,5, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, за державою Україна в особі Міністерства оборони України та скасовано державну реєстрацію прав на ці нежитлові приміщення за державою Україна в особі Міністерства оборони України;

- зобов`язано державного реєстратора Департаменту з питань реєстрації Сироту Крістіну Олександрівну поновити держреєстрацію права власності на нерухоме майно - нежитлові приміщення в громадському будинку А-2 за адресою: Полтавська обл., м. Полтава, вул. Європейська, 6, загальною площею (кв.м.): 364,7, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, та загальною площею (кв.м.): 66,5, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, за ТОВ «Укрінвест-груп»;

- в іншій частині позовних вимог відмовлено;

- стягнуто з державного реєстратора Департаменту з питань реєстрації Сироти Крістіни Олександрівни на користь ТОВ «Укрінвест-груп» судовий збір в сумі 6 306,00 грн.

Рішення суду мотивоване, зокрема, з тих підстав, що:

- спір про право власності на спірне майно існував між ТОВ «Укрінвест-груп» та державою України в особі Міністерства оборони України та вирішений по суті (справа № 917/154/15);

- позивачем не надано жодного доказу того, що земельна ділянка, яка розташована під об`єктом нерухомого майна перебувала у власності або у користуванні у власника спірних нежитлових приміщень;

- з огляду на приписи ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», держреєстратор не мав права проводити державну реєстрацію набуття речових прав на нежитлові приміщення, оскільки рішення суду про скасування держреєстрації прав на нерухоме майно ТОВ «Укрінвест-груп» не виносилося;

- держреєстрація прав на нерухоме майно відбулася раніше прийнятого рішення про держреєстрацію прав на нерухоме майно, що суперечить п. 19 Порядку № 1127 від 25.12.2015 р.;

- з моменту держреєстрації права власності на нерухоме майно за відповідачем-1 відбувся перехід права власності на предмет іпотеки (нерухоме майно) від ТОВ «Укрінвест-груп» до відповідача-1, проте держреєстратор всупереч вимогам ст. 24 ЗУ «Про іпотеку», п.п. 20, 21 Порядку № 1127 від 25,12.2015 р. не відобразив у відповідному розділі актуальну інформацію про іпотекодавця нерухомого майна;

- держреєстратор самостійно здійснив розподіл об`єкту, який зазначений в рішенні ГСПО від 07.05.2018 р. у справі № 917/154/15, зареєстрував його різними частинами і надав статус самостійного об`єкта права.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, державний реєстратор Департаменту з питань реєстрації Сирота К.О. звернулася до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить оскаржуване рішення скасувати в частині задоволених позовних вимог та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

Скаржник вважає, що:

- суд першої інстанції вирішив похідні вимоги від спору про право, які як самостійні вимоги не відносяться до юрисдикції господарського суду, а також не відповідають ефективному способу захисту прав та інтересів позивача;

- задоволені позовні вимоги не є підставою для внесення запису про право власності за ТОВ «Укрінвест-груп»;

- належним відповідачем за позовом про визнання права власності на спірні об`єкти нерухомого майна є держава Україна в особі Міністерства оборони України, яка згідно з рішенням ГСПО від 07.05.2018 р. у справі № 917/154/15 є власником цих об`єктів, а держреєстратор не є належним відповідачем у справі;

- відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» рішення ГСПО від 07.05.2018 р. у справі № 917/154/15 є підставою для внесення до Держреєстру речових прав на нерухоме майно запису про держреєстрацію права власності на нерухоме майно, для чого не потрібно окремо скасовувати запис про держреєстрацію права власності за відповідачем;

- при розгляді заяв № 38268913 та № 38268715 держреєстратором вірно ідентифіковано реєстраційні номери об`єкта нерухомого майна, тому висновки суду першої інстанції щодо підміни реєстраційного номера є необгрунтвоаними та безпідставними;

- спірні об`єкти нерухомого майна існували саме у зазначеному держреєстратором розмірі до моменту держреєстрації на них за відповідачем-1, що свідчить про безпідставність висновків місцевого господарського суду про довільний поділ об`єкта нерухомого майна;

- держреєстратором прийнято рішення про держреєстрацію прав 06.02.2020 р., а дата і час поданих заяв - 04.02.2020 р, що є датою і часом держреєстрації прав;

- на виконання ст. 20 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п. 11-1 Порядку № 1127 держреєстратором поштовим відправленням направлені повідомлення власнику об`єкта нерухомого майна від 06.02.2020 р. за вих. № 01-12-01.3-08/115 та від 06.02.2020 р. за вих. № 01-12-01.3-08/116 на адресу ТОВ «Укрінвест-груп» про тип заяви, її реєстраційний номер, дату та час подання, найменування заявника;

- з урахуванням ч. 8 ст. 18 наведеного Закону, п. 21 Порядку № 1127 підлягав застосуванню саме щодо держреєстрації заявленого заявником права шляхом внесення держреєстратором до відкритиїх розділів Держреєстру прав відповідних відомостей про право власності на нерухоме майно та не передбачав підстав зміни відомостей про іпотекодавця в записах про іпотеку, тобто, під час проведення оспорюваних реєстраційних дій держреєстратором внесено відомості до вже відкритих розділів реєстру;

- враховуючи висновки ВСУ, викладені у постанові від 01.03.2017 р. у справі № 640/4117/16-ц внаслідок проведення реєстраційних дій Сиротою К.О. не порушено прав позивача, запис про обтяження іпотекою спірного нерухомого майна є чинним, а іпотека є дійсною.

Разом із цим, до Східного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Міністерства оборони України, в якій відповідач-1 просить скасувати рішення суду від 18.12.2020 р. у справі № 917/381/20 та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

За доводами апеляційної скарги:

- з 16.01.2020 р. (на момент ухвалення оскаржуваного рішення суду) внаслідок внесення законодавцем відповідних змін до ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» такого способу захисту порушених речових прав як скасування рішення, запису та держреєстрації прав закон не передбачає;

- судом першої інстанції неправильно застосовано норму, закріплену у ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»;

- держреєстратором виконувалося рішення суду щодо підтвердження державою фактів набуття права власності на об`єкти нерухомого майна за державою України в особі Міноборони України на підставі судового рішення, що набрало законної сили, шляхом внесення держреєстратором відомостей до Держреєстру прав;

- інші доводи апеляційної скарги відповідача-1 тотожні доводам апеляційної скарги відповідача-2.

11.03.2021 р. на електронну пошту суду від Кабінету Міністрів України надійшов відзив на апеляційні скарги.

12.03.2021 р. через канцелярію суду від позивача отриманий відзив на апеляційні скарги.

15.03.2021 р. на електронну пошту суду від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи через зайнятість повноважного представника в іншому судовому процесі.

У судовому засіданні учасники апеляційного провадження висловили свої позиції щодо апеляційних скарг та оскаржуваного рішення суду, зокрема, представником ДП МОУ «Укрвійськбуд» озвучені в усній формі пояснення, які після закінчення судового засідання у справі надані ним через канцелярію суду до матеріалів справи у письмовій формі.

Крім того, у судовому засіданні представник ДП МОУ «Укрвійськбуд» заявив про відвід головуючого судді Пушай В.І. від розгляду справи № 917/381/20.

Посилаючись на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 03.04.2017 р. у справі № 917/154/15, прийнятою колегією суддів у складі: головуючий суддя - Пушай В.І., судді - Могилєвкін Ю.О., Гребенюк Н.В., третя особа вважає, що суддею Пушай В.І. під час розгляду апеляційної скарги у справі № 917/154/15 невірно вирішено питання щодо застосування позовної давності до позовних вимог в межах справи № 917/154/15, внаслідок чого постановою Вищого господарського суду України від 26.10.2017 р. скасовано дану постанову ХАГС від 03.04.2017 р. та рішення ГСПО від 26.09.2016 р.

У своїй заяві про відвід третя особа звертає увагу, що ВГСУ у постанові від 26.10.2017 р. дійшов висновку про те, що оскільки позови про визнання права власності, що пред`явлені на підставі ст. 392 ЦК України, пов`язані з невизначеністю відносин права власності позивача щодо свого майна, то на ці позови не поширюються правила про позовну давність.

На думку третьої особи, факт скасування ВГСУ процесуального документу, який ухвалював головуючий суддя Пушай В.І. через порушення норм матеріального права при недотриманні норм процесуального права є обставиною, що викликає сумнів у неупередженості даного судді відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 35 ГПК України.

Розглянувши заяву ДП МОУ «Укрвійськбуд» про відвід головуючого судді від розгляду справи № 917/381/20 за апеляційними скаргами держреєстратора Сироти К.О. та Міністерства оборони України, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення, з огляду на наступне.

Право подавати заяву про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи. Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР), закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини під терміном «суд, встановлений законом» у статті 6 Конвенції мається на увазі, що «судова влада у демократичному суспільстві регулюється законами, джерелом яких є Парламент». Зазначений термін охоплює не лише правові підстави існування суду, але і його склад у кожній конкретній справі (рішення ЄСПЛ у справі «Занд проти Австрії» та у справі «Сокуренко і Стригун проти України»).

Європейським судом з прав людини в рішенні по справі «Білуха проти України» (Заява № 33949/02) від 09.11.2006 зазначено, що: «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного».

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Газета «Україна-центр» проти України» від 15.10.2010, для забезпечення існування неупередженості суду для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини необхідно виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо безсторонності суду.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Бочан проти України» від 03 травня 2007 року суд нагадує, що «безсторонність», в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності суддів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

Отже, при вирішенні питання про відвід судді (складу суду) необхідно перевірити додержання як об`єктивного, так і суб`єктивного критеріїв безсторонності суду, а саме формування суду (колегії суддів) для розгляду конкретної справи (об`єктивний критерій) у встановлений законом спосіб, та надати оцінку доводам заявника на предмет недодержання вимог щодо особистої безсторонності суду (суб`єктивний критерій).

Кожен суддя колегії об`єктивно, безсторонньо, неупереджено, незалежно, справедливо та кваліфіковано здійснює правосуддя, керуючись принципом верховенства права, підкоряючись лише закону, чесно і сумлінно здійснює повноваження та виконує обов`язки судді, дотримуючись етичних принципів і правил поведінки судді, підвищує свій професійний рівень, не вчиняє дій, що порочать звання судді або підривають авторитет правосуддя.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені статтею 35 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якою суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Згідно з частиною третьою статті 38 Господарського процесуального кодексу України, відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Згідно з відміткою про отримання на рекомендованому повідомленні про вручення (т. 4., а.с. 207), ухвали САГС від 15.02.2021 р. про відкриття апеляційного провадження отримані ДП МОУ «Укрвійськбуд» 19.02.2021 р., проте у зазначеній заяві не наведено жодного доводу про те, коли саме третя особа дізналася про існування обставин, які викликають сумніви у неупередженості та об`єктивності головуючого судді у справі № 917/381/20.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 39 ГПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Враховуючи, що єдиною підставою заявленого відводу судді Пушай В.І., від розгляду справи № 917/381/20 є незгода третьої особи з процесуальним рішенням колегії суддів у складі: головуючий суддя - Пушай В.І., судді - Могилєвкін Ю.О., Гребенюк Н.В. - постановою ХАГС від 03.04.2017 р. у справі № 917/154/15, тому у задоволенні заяви ДП МОУ «Укрвійськбуд» про відвід головуючого судді Пушай В.І. від розгляду справи № 917/381/20 слід відмовити за необґрунтованістю.

Оскільки цю заяву заявлено представником третьої особи безпосередньо у судовому засіданні (тобто, пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання та з пропуском строків, встановлених ч. 3 ст. 38 ГПК України), тому у розумінні абз. 2 ч. 3 ст. 39 ГПК України заява ДП МОУ «Укрвійськбуд» не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді Пушай В.І. вирішено судом, що розглядає справу у нарадчій кімнаті, про що постановлено дану ухвалу.

Керуючись статтями 32, 35, 39, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, колегія, -

УХВАЛИЛА:

1. Визнати необґрунтованим заявлений Державним підприємством Міністерства оборони України «Укрвійськбуд» відвід судді Пушай В.І. від розгляду справи № 917/381/20.

2. Заяву Державного підприємства Міністерства оборони України «Укрвійськбуд» про відвід судді Пушай В.І. від розгляду справи № 917/381/20 залишити без задоволення.

Головуючий суддя В.І. Пушай

Суддя С.В. Барбашова

Суддя О.В. Стойка