ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2021 року м. ОдесаСправа № 915/1169/20
Колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду у складі:

Головуючого судді: Головея В.М.

Суддів: Разюк Г.П., Савицького Я.Ф.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну Товариства з обмеженою відповідальністю Фірми «Елькатро»

на рішення Господарського суду Миколаївської області від 11.12.2020 (суддя Ржепецький В.О.)

за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Незалежність 13»

до Товариства з обмеженою відповідальністю Фірми «Елькатро»

про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2020 року ОСББ «Незалежність 13» (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Миколаївської області із позовом до ТОВ Фірми «Елькатро» (далі - відповідач) про стягнення заборгованості в розмірі 50 812,04 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач власними силами, а також із залученням відповідних підприємств на договірній основі забезпечує утримання та обслуговування будинку № 13 по вул. Незалежності, в м. Южноукраїнську та прибудинкової території, відповідно до Статуту. У вищевказаному будинку Відповідачу належать19 приміщень загальною площею 280,9 м2 . З 01.09.2017 по 31.08.2020 відповідач не виконує належним чином свої обов`язки зі сплати внесків, до яких входить оплата послуг з утримання будинку та прибудинкової території, у зв`язку з чим у останнього виникла заборгованість, на яку позивач нарахував пеню, 3% річних, інфляційні втрати та з відповідним позовом звернувся до суду.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 11.12.2020 позов задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість зі сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 40 056,36 грн., 3% річних 1 572,99 грн. та інфляційних втрат 8 553,44 грн., в іншій частині позову відмовлено.

Рішення мотивовано тим, що відсутність відносин між відповідачем, як членом ОСББ, та самим ОСББ щодо утримання житлового будинку та прибудинкової території не є підставою для звільнення відповідача від сплати відповідних внесків на утримання будинку та прибудинкових територій, за умови документального підтвердження ОСББ відповідних витрат, спрямованих на управління, утримання та збереження як власне самого будинку, так і прибудинкової території. Обов`язок утримання зазначеного майна виникає у співвласників багатоквартирного будинку безпосередньо з актів цивільного законодавства. При цьому, витрати на утримання спільного майна у багатоквартирному будинку розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, незалежно від факту використання ними належного їм нежитлового приміщення та спільного майна, а також членства в об`єднанні співвласників багатоквартирного будинку.

Відмовляючи у задоволенні позову в частині стягнення пені, суд першої інстанції зазначив, що позивачем не надано належних доказів наявності правових підстав для застосування до відповідача відповідальності у вигляді пені, зокрема, правочину.

Не погоджуючись із вказаним рішенням ТОВ звернулось до апеляційного господарського суду зі скаргою, в якій просить рішення скасувати в частині задоволених позовних вимог, ухвалити в цій частині нове, яким відмовити у задоволенні позову. В іншій частині рішення господарського суду залишити без змін.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що відповідач є власником нежитлового приміщення площею 280,9 кв.м., яке використовує для здійснення господарської діяльності у відповідності до Статуту. При цьому відповідач наполягає на відсутності правовідносин з позивачем. Кожна особа окремо від іншої здійснює свою діяльність, не пов`язана спільним майном, спільними правами та обов`язками.

Апелянт зазначає, що подані позивачем до суду документи підтверджують лише факт створення ОСББ, до якого відповідач не має жодного відношення. Приміщення відповідача не має спільних з майном відповідача конструктивних елементів, оскільки обладнано окремим входом, не має спільних комунікаційних систем, мереж та споруд, адже на всі комунікації укладені окремі договори, відведені окремі вузли та точки розподілу послуг, встановлені окремі прилади обліку. Позивач не надає відповідачу жодних послуг з обслуговування та утримання прилеглої до приміщення ТОВ Фірми «Елькатро» території. Позивач хибно вважає відповідача членом ОСББ. Згідно поданих до суду протоколів зборів, жоден не містить доказів присутності на зборах представника відповідача, жоден документ не вказує на участь відповідача у прийнятті рішень ОСББ, чи окремої думки.

Також, скаржник вважає, суд першої інстанції не взято до уваги, наступні документи

поданий позивачем акт обстеження від 27.10.2020 року, який був складений з порушенням, без присутності представника відповідача;

копії журналу внутрішніх обмірів та плану по поверхам, погоджений БТІ, при цьому судом не враховано, що на всіх копіях міститься штамп БТІ «Погашено. 27.05.2014»;

технічний паспорт на приміщення відповідача, який є актуальним на дату розгляду справи;

копії технічної документації з землеустрою. Згідно кадастрового плану земельної ділянки, чітко визначений розмір 0,0177 га, на якому розміщено об`єкт нерухомості відповідача. Це свідчить, що приміщення відповідача площею 177 кв.м. жодним чином не входить до складу будинку та прибудинкової території позивача.

Позивачем не надано до суду технічного паспорту житлового будинку, графічних зображень, експлуатації, тощо, що підтверджують належність приміщення відповідача або його частини до складу майна ОСББ.

Ухвалою суду від 04.02.2021 відкрито апеляційне провадження та визначено здійснювати розгляд справи у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч.13 ст.8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно з ч.2 ст.270 ГПК України, розгляд справ у суді апеляційної інстанції починається з відкриття першого судового засідання або через п`ятнадцять днів з дня відкриття апеляційного провадження, якщо справа розглядається без повідомлення учасників справи.

В ході апеляційного розгляду справи, у відповідності до п.4 ч.5 ст.13 ГПК України, учасникам справи судом було створено умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строку, встановленого ч. 1 ст. 273 ГПК України, позивач скористався своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу.

Так, 17.02.2021 до апеляційного суду від ОСББ «Незалежність 13» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній зазначає що рішення є законним, обґрунтованим та таким, що прийняте з вірним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а також при повному і всебічному встановленні всіх обставин для вирішення справи. Позивач у відзиві просив відмовити відповідачу у задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду залишити без змін.

До відзиву позивач додав додатковий документ Лист Міністерства розвитку громад та територій України № 8/9.1.2/8604-20 від 30.12.2020, який судова колегія при перегляді справи в апеляційному порядку, не приймає до уваги оскільки вказаний лист датований після прийняття оскаржуваного рішення судом першої інстанції.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія встановила наступне.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Елькатро» згідно Свідоцтва на право власності №10450 від 28.12.1995 року на праві власності належать дев`ятнадцять приміщень загальною площею 280,9 кв.м. за адресою проспект Незалежності, 13 (до перейменування вулиць проспект Леніна, 13) м. Южноукраїнськ Миколаївської області, де за вказаною адресою, за ініціативою власників квартир та нежитлових приміщень, 11.05.2016 було створено ОСББ «Незалежність 13».

26.05.2016 року для обслуговування ОСББ було передано житловий будинок №13 з відповідною документацією, що підтверджується актом про списання багатоквартирного будинку з балансу, погодженого рішенням Южноукраїнської міської ради від 07.07.2016 року №231 (т. 1, а.с. 21).

Відповідно до розділу ІІ п.п. 1, 3 Статуту ОСББ, метою створення Об`єднання є належне утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством, цим Статутом.

Завданням та предметом діяльності Об`єднання є забезпечення реалізації прав співвласників на володіння та користування спільним майном, забезпечення належного утримання будинку, належних до нього будівель і споруд та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами, забезпечення виконання співвласниками своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю Об`єднання.

Відповідно до розділу IV п. 2 Статуту сплата встановлених загальними зборами об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до ремонтного, резервного фондів у розмірах і в строки, що встановлені загальними зборами об`єднання, є обов`язковою для всіх співвласників. Частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного та капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності.

Відповідно до розділу V п. 2 п.п. 8 Статуту співвласник зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі.

ОСББ було укладено ряд договорів на технічне обслуговування та ремонт об`єктів нерухомості позивача (т.1, а.с. 87-121).

Загальними зборами ОСББ було затверджено розмір внесків на утримання будинку, обов`язкових до сплати всіма власниками квартир та нежитлових приміщень в будинку, в наступних розмірах відповідно до протоколів:

№ 5 від 07 грудня 2017 внески за кв.м. з 01.01.2018 року - 3,06 грн. за кв.м., для власників нежитлових приміщень та 4,82 грн. за кв.м. для населення (т.1, а.с. 29-35);

№ 6 від 30 грудня 2018 - внески за кв.м. з 01.01.2019 року - 3,85 грн. за кв.м. для власників нежитлових приміщень та 6, 35 грн. за кв.м. для населення (т.1, а.с. 36-43),

№ 7 від 30 грудня 2019 року внески за кв.м. з 01.01.2020 року - 5,51 грн. за кв.м. для власників нежитлових приміщень та 7,25 грн. за кв.м. для населення (т.1, а.с. 55).

Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих і нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначено Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку».

За змістом ч. 1 ст. 1 Закону про ОСББ та п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» власник квартири у багатоквартирному будинку є співвласником багатоквартирного будинку.

Відповідно до статті 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», вищим органом управління об`єднання є загальні збори його членів, до виключної компетенції яких, зокрема, належить затвердження кошторису, балансу об`єднання та річного звіту; визначення розмірів внесків і платежів членами об`єднання. За результатами розгляду питань, віднесених до компетенції загальних зборів, приймається рішення, яке може бути оскаржено в судовому порядку.

У разі відмови співвласника сплачувати внески і платежі на утримання та проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна об`єднання або за його дорученням управитель має право звернутися до суду (частина 6 статті 13 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»).

Згідно з ст. 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» співвласник зобов`язаний, зокрема виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання; виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі.

Частиною 1 статті 20 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» визначено, що частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності.

У відповідності до частин 5 та 8 статті 22 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» (в редакції чинній на момент укладення договору) у разі, якщо правління об`єднання самостійно здійснює функції управителя, воно за договором із постачальниками комунальних послуг може бути колективним замовником (абонентом) таких послуг. У цьому випадку об`єднання несе повну відповідальність за своєчасну сплату вартості фактично спожитих членами об`єднання комунальних послуг. Відмова від укладення договору, від оплати рахунків або несплата рахунків не допускається. Такі дії є порушенням прав інших членів об`єднання і підставою для звернення до суду про стягнення заборгованості з плати за відповідними рахунками в примусовому порядку.

Особа, яка є власником приміщення в будинку, в якому створено ОСББ, зобов`язана здійснювати платежі та внески на утримання спільного майна незалежно від членства в об`єднанні, а тому за наявності підтверджених витрат на управління, утримання та збереження будинку така сума боргу підлягає стягненню.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» витрати на управління багатоквартирним будинком розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, якщо рішенням зборів співвласників або законодавством не передбачено іншого порядку розподілу витрат.

Дослідивши матеріали справи, Статут позивача, рішення загальних зборів Об`єднання, оформленими протоколами № 5 від 07 грудня 2017, № 6 від 30 грудня 2018 та № 7 від 30 грудня 2019 року, колегія суддів дійшла висновку, про обов`язковість сплати платежів (внесків), встановлених рішеннями загальних зборів, на заперечення позовних вимог відповідачем не надано доказів, які б свідчили про оскарження та визнання недійсними рішень позивача, оформлених зазначеними протоколами, в свою чергу належними чином встановлено відсутність доказів оплати відповідачем суми основного боргу за спірний період.

Отже, судова колегія погоджується з судом першої інстанції, що відповідач повинен сплачувати внески на утримання будинку та прибудинкової території, однак колегія суддів зауважує, що позивач просить стягнути загальну суму заборгованості 40 056, 36грн. за період з 01.09.2017 по 21.08.2020, проте в матеріалах справи є лише протоколи загальних зборів, якими затверджено розмір внесків на утримання будинку, обов`язкових до сплати всіма власниками квартир та нежитлових приміщень в будинку з 01.01.2018, 01.01.2019 та 01.01.2020, тобто позивач не надав до суду належних доказів розміру внесків у 2017 році, а враховуючи положення ч. 1 та ч. 4 ст. 74 ГПК України кожна сторона довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи. Судова колегія відмовляє позивачу в задоволенні позову в частині стягнення основної суми заборгованості за період з вересня по грудень 2017 року в розмірі 4 382,04 грн., оскільки остання не доведена ОСББ належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами. У зв`язку з цим, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача основної суми боргу за період з січня 2018 по серпень 2020 року підлягають частковому задоволенню в розмірі 35 674,32 грн.

Щодо стягнення суми пені, то судова колегія відповідно до вимоги апеляційної скарги та положень ст. 269 ГПК України не переглядає рішення в цій частині.

Відносно позовних вимог про стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат за період з 01 вересня 2017 року по 01 вересня 2020 року, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При цьому, інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Колегія суддів перевіривши правильність розрахунку позивачем 3% річних та інфляційних та встановила, що позивач не вірно визначив період нарахування вказаних сум, у зв`язку з чим, судова колегія зробила власний перерахунок, з врахуванням вірного періоду нарахування.

Враховуючи, що позивачем не було надано до суду розміру внесків у 2017 році, отже вірним періодом нарахування 3% річних та інфляційних - з 01.01.2018 по 01.09.2020.

Судова колегія за зробила власний розрахунок вказаних сум за кожний місяць окремо та встановила, що позов в частині стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат підлягає задоволенню в розмірі 1 205,81 грн. (3% річних) та 1 373,34 грн. (інфляційні втрати), а рішення суду першої інстанції в цій частині зміні.

Стосовно доводів апеляційної скарги, що приміщення відповідача відокремлені від решти квартир будинку, що відповідач самостійно обслуговує свою власність, в тому числі шляхом укладення відповідних договорів з третіми особами та що між відповідачем та позивачем відсутні будь-які правовідносини, судова колегія зазначає наступне.

Сама по собі відсутність відносин між відповідачем, як членом ОСББ, та самим ОСББ щодо утримання житлового будинку та прибудинкової території не є підставою для звільнення відповідача від сплати відповідних внесків на утримання будинку та прибудинкових територій, за умови документального підтвердження ОСББ відповідних витрат, спрямованих на управління, утримання та збереження як власне самого будинку, так і прибудинкової території. Обов`язок утримання зазначеного майна виникає у співвласників багатоквартирного будинку безпосередньо з актів цивільного законодавства. При цьому, витрати на утримання спільного майна у багатоквартирному будинку розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, незалежно від факту використання ними належного їм нежитлового приміщення та спільного майна, а також членства в об`єднанні співвласників багатоквартирного будинку.

Отже, враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що апеляційна скарга відповідача підлягає частковому задоволенню, а рішення зміні в частині стягнення основної суми боргу, 3% річних та інфляційних втрат.

Розподіл судового збору здійснюється за положеннями ст.129 ГПК України, пропорційно розміру задоволення позовних вимог та вимог апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 277, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Фірми «Елькатро» задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду Миколаївської області від 11.12.2020 року змінити, пункт 2 резолютивної частини викласти в наступній редакції:

«Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Фірми «Елькатро» на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Незалежність 13» заборгованість зі сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 35 674,32 грн., 3% річних в сумі 1 205,81 грн., інфляційних втрат 1 373,34 грн. та 1 576,50 грн. судового збору.».

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

3. Стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Незалежність 13» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фірми «Елькатро» витрати по сплаті судового збору за подану та розглянуту апеляційну скаргу в сумі 788,25 грн.

Доручити Господарському суду Миколаївської області видати відповідні накази.

Постанова відповідно до вимог ст. 284 Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова суду є остаточною і оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених у п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя: Головей В.М.

Судді: Разюк Г.П.

Савицький Я.Ф.