РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

16.02.2021Справа № 910/19304/20

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтова компанія України"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Брітіш Петроліум"

про стягнення 450 000,00 грн

Суддя: Шкурдова Л.М.

секретар с/з Лисенко А.І.

Представники:

від позивача: не з`явився

від відповідача: Дехтяренко С.В., за ордером

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Господарським судом міста Києва розглядається справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтова компанія України" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Брітіш Петроліум" про стягнення 450 000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.12.2020 відкрито провадження у справі №910/19304/20 за правилами спрощеного позовного провадження.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що між позивачем та відповідачем укладено Договір постачання нафтопродуктів №2869 від 21.04.2020, за умовами якого відповідач зобов`язався здійснити поставку нафтопродуктів. Позивач зазначає, що відповідач поставку нафтопродуктів не здійснив, попередню оплату не повернув, в зв`язку з чим рішенням Господарського суду міста Києва від 20.10.2020 у справі №910/12109/20 була стягнута заборгованість на користь позивача. Позивач вказує, що невиконання відповідачем своїх зобов`язань за Договором постачання нафтопродуктів №2869 від 21.04.2020 призвело до порушення виконання своїх зобов`язань позивачем перед третьою особою - ТОВ «Агріколь-Самара» за іншим договором, що призвело до стягнення з позивача штрафу в розмірі 450 000,00 грн. Позивач вказує, що грошові кошти в розмірі 450 000,00 грн є збитками позивача, завданих внаслідок порушення відповідачем своїх зобов`язань за Договором постачання нафтопродуктів №2869 від 21.04.2020, а відтак просить суд стягнути з відповідача 450 000,00 грн.

Відповідачем подано відзив на позов, в якому відповідач зазначає, що перераховані позивачем грошові кошти було ним повернуто; невиконання умов Договору щодо поставки товару відбулось внаслідок встановлення карантину на території України; відповідач зазначив, що позивач мав достатньо часу для укладення договору на поставку нафтопродуктів з іншими постачальниками для виконання своїх зобов`язань, відповідач не є єдиним постачальником товару; укладений між сторонами, а саме Договір не містив відомостей, що нафтопродукти закуповуються позивачем для продажу третій особі (ТОВ «Агріколь-Самара»).

Позивачем подано відповідь на відзив, в якому позивач зазначив, що не укладав інших договорів на постачання нафтопродуктів, в зв`язку з відсутністю обігових коштів, які були сплачені відповідачу в якості попередньої оплати за Договором та які були повернуто позивачу лише у листопаді 2020 року.

В судовому засіданні 16.02.2021 року було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

21.04.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Нафтова компанія України" (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "БРІТІШ ПЕТРОЛІУМ" (постачальник) укладено Договір постачання нафтопродуктів №2869 (далі - Договір), відповідно до умов якого постачальник зобов`язався у відповідності з замовленням передавати у власність покупця наступні нафтопродукти: бензин А-92, бензин А-95, дизельне паливо.

Згідно п.3.1. Договору товар поставляється погодженими партіями, у відповідності із заявками покупця на постачання тієї чи іншої партії товару. Належним чином оформлена заявка є підставою для оформлення постачальником рахунку-фактури.

Пунктом 3.4. Договору встановлено, що на основі наданої покупцем заявки постачальник оформлює і направляє покупцю рахунок-фактуру, який дійсний до сплати протягом трьох робочих днів.

Пунктом 3.5. Договору передбачено, що постачальник забезпечує поставку товару протягом п`яти робочих днів після отримання від покупця заявки на поставку товару.

Перехід права власності на товар відбувається в момент передачі. Моментом передачі товару вважається дата фактичного переходу товару, що підтверджується підписанням накладних на отримання товару покупцем. (п.3.7 Договору)

Згідно з п.4.2. Договору оплата може здійснюватись на умовах попередньої оплати вартості товару. У випадку погодження сторонами попередньої оплати за товар, покупець здійснює 100% передплату за товар шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника.

Відповідно до п.4.4. Договору оплата здійснюється згідно рахунку-фактури постачальника.

Договір набирає чинності з дати його укладання та діє до 31.12.2020 року, а в частині розрахунків до їх повного проведення (п.10.1 Договору).

В зв`язку з порушенням відповідачем зобов`язань за Договором постачання нафтопродуктів №2869 щодо поставки нафтопродуктів позивач звернувся з позовом до суду про стягнення з відповідача суми попередньої оплати.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 20.10.2020 у справі №910/12109/20 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтова компанія України" задоволено частково; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "БРІТІШ ПЕТРОЛІУМ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтова компанія України" заборгованість у розмірі 340 083,10 грн та судовий збір у розмірі 5 101,25 грн, в задоволені іншої частини позову - відмовлено.

Звертаючись з даним позовом до суду позивач вказує, що невиконання відповідачем своїх зобов`язань за Договором постачання нафтопродуктів №2869 від 21.04.2020 призвело до порушення виконання своїх зобов`язань позивачем перед третьою особою - ТОВ «Агріколь-Самара» за іншим договором, що призвело до стягнення з позивача штрафу в розмірі 450 000,00 грн. Позивач вказує, що грошові кошти в розмірі 450 000,00 грн є збитками позивача, завданими внаслідок порушення відповідачем своїх зобов`язань за Договором постачання нафтопродуктів №2869 від 21.04.2020, а відтак просить суд стягнути з відповідача дану суму.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 20.10.2020 року по справі №904/5049/20 було затверджено Мирову угоду між ТОВ «Нафтова Компанія України» та ТОВ «Агріколь-Самара», згідно якої ТОВ «Нафтова Компанія України» зобов`язано сплатити на користь ТОВ «Агріколь-Самара» штраф в розмірі 450 000 грн.

Відповідно ДО ч. 1, 2 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Як встановлено судом, відповідач не здійснив поставку обумовленої Договором нафтопродукції, в зв`язку з чим рішенням Господарського суду міста Києва від 20.10.2020 у справі №910/12109/20 з відповідача стягнуто залишок попередньої оплати.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

За змістом ст. ст. 224, 225 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

До складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що особа, яка порушила зобов`язання, несе цивільно-правову відповідальність, зокрема, у вигляді відшкодування збитків.

Для застосування такої міри відповідальності як відшкодування збитків, необхідна наявність всіх чотирьох загальних умов відповідальності, а саме: протиправна поведінка боржника, яка полягає у невиконанні або неналежному виконанні ним зобов`язання; наявність шкоди (збитки - це грошове вираження шкоди); причинний зв`язок між протиправною поведінкою та завданою шкодою, вина боржника, яка може бути виражена у формі умислу або необережності.

Таким чином, неналежне виконання відповідачем зобов`язань за Договором постачання нафтопродуктів №2869 від 21.04.2020 року не є безумовною підставою для стягнення з відповідача збитків, оскільки позивач має довести наявність усіх елементів складу правопорушення, зокрема наявністю причинного зв`язку між протиправною поведінкою та завданою шкодою.

Як вбачається з п.10.1. Договору від 12.04.2020, укладеного між позивачем та ТОВ «Агріколь-Самара» договір діяв в період з 12.04.2020 по 31.12.2020р.

Відповідно до ст.75 ГПУ України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Як встановлено судом у справі №910/12109/20 на виконання умов Договору постачання нафтопродуктів №2869 від 21.04.2020 року позивач надіслав на адресу відповідача заявки на постачання товару від 23.06.2020 р., 01.07.2020 року, а Товариство з обмеженою відповідальністю "БРІТІШ ПЕТРОЛІУМ" в свою чергу здійснило поставку товару на суму в розмірі 471 652 грн. 90 коп., що підтверджується видатковою накладною №2425 від 30.04.2020 року. 09.07.2020 року Позивач надіслав на адресу Відповідача вимогу №9/7/1/20 про здійснення поставки товару в повному обсязі. У відповідь на яку Відповідач листом повідомив про визнання наявної заборгованості у розмірі 1280083 грн. 00 коп. Товариство з обмеженою відповідальністю "БРІТІШ ПЕТРОЛІУМ" здійснило повернення Товариству з обмеженою відповідальністю "Нафтова компанія України" перерахованих грошових коштів у загальному розмірі 100 000 грн. 00 коп., що підтверджується платіжними дорученнями №4529 від 10.07.2020 р. на суму 50 000 грн. 00 коп., №4580 від 15.07.2020 р. на суму 50 000 грн. 00 коп.

Графіком погашення заборгованості за Договором постачання нафтопродуктів №2869 від 21.04.2020 року Сторони узгодили, що товариство з обмеженою відповідальністю "БРІТІШ ПЕТРОЛІУМ" визнає заборгованість у розмірі 1 180 083 грн. 10 коп. та зобов`язується в строк до 30.07.2020 року оплатити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтова компанія України" грошові кошти у загальному розмірі 1 180 083 грн. 10 коп. згідно з графіком. Товариство з обмеженою відповідальністю "БРІТІШ ПЕТРОЛІУМ" здійснило повернення товариству з обмеженою відповідальністю "Нафтова компанія України" перерахованих грошових коштів у загальному розмірі 740 000 грн. 00 коп., що підтверджується платіжними дорученнями №4590 від 15.07.2020 р. на суму 100 000 грн. 00 коп., №4604 від 16.07.2020 р. на суму 60 000 грн. 00 коп., №4629 від 17.07.2020 р. на суму 60 000 грн. 00 коп., №4662 від 21.07.2020 р. на суму 60 000 грн. 00 коп., №4683 від 21.07.2020 р. на суму 60 000 грн. 00 коп., №4695 від 22.07.2020 р. на суму 60 000 грн. 00 коп., №4604 від 16.07.2020 р. на суму 60 000 грн. 00 коп№4711 від 23.07.2020 р. на суму 60 000 грн. 00 коп., №4728 від 27.07.2020 р. на суму 60 000 грн. 00 коп., №4780 від 31.07.2020 р. на суму 60 000 грн. 00 коп., №4796 від 03.08.2020 р. на суму 100 000 грн. 00 коп. Як встановлено судом у справі №910/12109/20 відповідач дійсно не здійсним поставку товару та не повернув суму попередньої оплати в повному обсязі, а саме не здійснив повернення грошових коштів в розмірі 340 083,10 грн, які були стягнуто в судовому порядку.

Таким чином, враховуючи вищенаведене суд зазначає, що у липні 2020 відповідачем було повідомлено позивача про неможливість здійснення поставки нафтопродуктів в повному обсязі та у липні 2020 року вже було повернуто суму попередньої оплати в розмірі 840 000,00 грн та у серпні додатково повернуто 100 000,00 грн.

Згідно ст.226 ГК України сторона господарського зобов`язання позбавляється права на відшкодування збитків у разі якщо вона була своєчасно попереджена другою стороною про можливе невиконання нею зобов`язання і могла запобігти виникненню збитків своїми діями, але не зробила цього, крім випадків, якщо законом або договором не передбачено інше.

Під час дії Договору від 12.04.2020, укладеного між позивачем та ТОВ «Агріколь-Самара» (з 12.04.2020 по 31.12.2020р.) позивач мав можливість здійснити закупівлю нафтопродуктів у іншого постачальника, однак матеріали справи не містять доказів вчинення позивачем відповідних дій.

Посилання позивача на те, що він не укладав інших договорів на постачання нафтопродуктів, в зв`язку з відсутністю обігових коштів, які були сплачені відповідачу в якості попередньої оплати за Договором суд вважає необґрунтованим, з огляду на те, що позивачем не надано доказів відсутності у нього грошових коштів для закупівлі нафтопродуктів у інших постачальників, більша частина попередньої оплати була повернута відповідачем у липні 2020 року.

Дослідивши умови Договору постачання нафтопродуктів №2869 від 21.04.2020 суд звертає увагу про відсутність посилання в Договорі на те, що позивачем здійснюється закупівля нафтопродуктів з метою подальшого продажу третім особам, зокрема товариству з обмеженою відповідальністю «Агріколь-Самара», позивачем не доведено, що саме нафтопродукти за Договором №2869 від 21.04.2020 мали бути перепродані ТОВ «Агріколь-Самара», що свідчить про недоведеність позивачем причинного зв`язку між штрафом, погодженим позивачем та ТОВ «Агріколь-Самара» в мировій угоді (затвердженій ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 20.10.2020 року у справі №904/5049/20) та порушенням відповідачем зобов`язання щодо поставки товару в повному обсязі за Договором №2869 від 21.04.2020.

У відповідності до п.3.5. Договору від 12.04.2020, укладеного між позивачем та ТОВ «Агріколь-Самара» постачальник забезпечує поставку товару протягом 5 календарних днів після отримання від покупця заявки на поставку товару.

Згідно з п.6.5. Договору від 12.04.2020 у випадку затримки поставки постачальником товару більше ніж на 25 календарних днів, з дати попередньо узгодженої сторонами Договору, постачальник на письмову вимогу покупця сплачує штраф у розмірі 30 % від вартості товару, поставку якого прострочено. Сторони погодили, що штраф, визначений в п.6.5. цього Договору, є окремою санкцією.

Суд зазначає, що у справі №904/5049/20 Господарським судом Дніпропетровської області не досліджувалось питання щодо визначення обсягу непоставлених нафтопродуктів, не досліджувалось питання щодо строків поставки нафтопродуктів та їх порушення, не здійснювався розрахунок штрафних санкцій, та не встановлювалось порушення позивачем строків поставки.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено належними і допустимими доказами складу цивільного правопорушення (протиправної поведінки), зокрема наявність прямого та безпосереднього причинно-наслідкового зв`язку між діями (бездіяльністю) відповідача та сплаченими позивачем штрафними санкціями по мировій угоді, а тому підстави для задоволення позову відсутні.

Відповідно до ч.1 ст.129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст.74, 76-80, 129, 236 - 240 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В позові - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили через 20 днів з моменту виготовлення повного тексту рішення в разі не оскарження його в установленому порядку. Рішення може бути оскаржене в 20-денний строк до Північного апеляційного господарського суду.

Суддя Шкурдова Л.М.

Дата складення тексту рішення: 09.03.21р.