У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

09.03.2021 м. КиївСправа № 910/3108/21

Суддя Балац С.В., розглянувши

позовну заяву: приватного акціонерного товариства "КИЇВСЬКИЙ ЗАВОД "АНАЛІТПРИЛАД";

до: приватного акціонерного товариства "АКЦІОНЕРНА КОМПАНІЯ "КИЇВВОДОКАНАЛ";

про: визнання технічних умов виконаними, визнання акту недійсним, визнання дій незаконними та зобов`язання погодити акти.

В С Т А Н О В И В :

Приватне акціонерне товариство "КИЇВСЬКИЙ ЗАВОД "АНАЛІТПРИЛАД" (далі - позивач) звернулося до господарського суду міста Києва із позовом до приватного акціонерного товариства "АКЦІОНЕРНА КОМПАНІЯ "КИЇВВОДОКАНАЛ" про визнання технічних умов виконаними, визнання акту недійсним, визнання дій незаконними та зобов`язання погодити акти.

Позивачем заявлені наступні немайнові вимоги:

1) визнати технічні умови № 11171 від 09.03.2016 на каналізування: "Будівництво торгово-розважального і спортивно-оздоровчого комплексу з підземним паркінгом, кінотеатром ім. О. Довженка та житловим будинком з вбудовано-прибудованими приміщеннями на проспекті Перемоги, 24 (літ. А), 26 у Шевченківському районі м. Києва" виконаними;

2) визнати акт здачі-приймання виконаних робіт відповідача та позивача з подовження (коригування) технічних умов на водопостачання або на каналізування від 23.08.2019 № 14/вх.6386-К недійним;

3) визнати дії відповідача з видачі змін до технічних умов № 11171 (замість ТУ - 11171 від 09.03.2016) від 28.08.2019 на каналізування об`єкту "Будівництво торгово-розважального і спортивно-оздоровчого комплексу з підземним паркінгом, кінотеатром ім. О. Довженка та житловим будинком з вбудовано-прибудованими приміщеннями на проспекті Перемоги, 24 (літ. А), 26 у Шевченківському районі м. Києва" незаконними;

4) зобов`язати відповідача погодити позивачу акти готовності та балансового розмежування мереж проекту "Будівництво торгово-розважального і спортивно-оздоровчого комплексу з підземним паркінгом, кінотеатром ім. О. Довженка та житловим будинком з вбудовано-прибудованими приміщеннями на проспекті Перемоги, 24 (літ. А), 26 у Шевченківському районі м. Києва".

Частиною 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема:

1) справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці;

2) справи у спорах щодо приватизації майна, крім спорів про приватизацію державного житлового фонду;

3) справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів;

4) справи у спорах, що виникають з правочинів щодо акцій, часток, паїв, інших корпоративних прав в юридичній особі, крім правочинів у сімейних та спадкових правовідносинах;

5) справи у спорах щодо цінних паперів, в тому числі пов`язані з правами на цінні папери та правами, що виникають з них, емісією, розміщенням, обігом та погашенням цінних паперів, обліком прав на цінні папери, зобов`язаннями за цінними паперами, крім боргових цінних паперів, власником яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та векселів, що використовуються у податкових та митних правовідносинах;

6) справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці;

7) справи у спорах, що виникають з відносин, пов`язаних із захистом економічної конкуренції, обмеженням монополізму в господарській діяльності, захистом від недобросовісної конкуренції, в тому числі у спорах, пов`язаних з оскарженням рішень Антимонопольного комітету України, а також справи за заявами органів Антимонопольного комітету України з питань, віднесених законом до їх компетенції, крім спорів, які віднесені до юрисдикції Вищого суду з питань інтелектуальної власності;

8) справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України;

9) справи за заявами про затвердження планів санації боржника до відкриття провадження у справі про банкрутство;

10) справи у спорах щодо оскарження актів (рішень) суб`єктів господарювання та їх органів, посадових та службових осіб у сфері організації та здійснення господарської діяльності, крім актів (рішень) суб`єктів владних повноважень, прийнятих на виконання їхніх владних управлінських функцій, та спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем;

11) справи про оскарження рішень третейських судів та про видачу наказу на примусове виконання рішень третейських судів, утворених відповідно до Закону України "Про третейські суди", якщо такі рішення ухвалені у спорах, зазначених у цій статті;

12) справи у спорах між юридичною особою та її посадовою особою (у тому числі посадовою особою, повноваження якої припинені) про відшкодування збитків, заподіяних юридичній особі діями (бездіяльністю) такої посадової особи, за позовом власника (учасника, акціонера) такої юридичної особи, поданим в її інтересах;

13) вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, визнання недійсними актів, що порушують права на майно (майнові права), якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав чи спору, що виник з корпоративних відносин, якщо цей спір підлягає розгляду в господарському суді і переданий на його розгляд разом з такими вимогами;

14) справи у спорах про захист ділової репутації, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем або самозайнятою особою;

15) інші справи у спорах між суб`єктами господарювання;

16) справи за заявами про видачу судового наказу, якщо заявником та боржником є юридична особа або фізична особа - підприємець.

Перша вимога позивача є нічим іншим, як встановлення факту.

В свою чергу, вимоги про встановлення юридичних фактів не підвідомчі господарським судам України, що також вбачається із системного аналізу частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України.

Також із системного аналізу частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України не вбачається, що господарські суди розглядають справи у спорах про визнання дій незаконними.

Суд вказує, що зміст позовних вимог, в розумінні пункту 4 частини 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України, має бути чітким.

Проте, із четвертої вимоги позивача не вбачається чіткого змісту останньої в частині погодження актів готовності та балансового розмежування мереж, а саме: змісту таких актів.

Приписами п. 2. ч. 5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи також у разі, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 173 цього Кодексу).

Положеннями частини 4 статті 173 Господарського процесуального кодексу України визначено, що не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи викладене вище суд дійшов висновку, що позивачем порушено правила об`єднання позовних вимог, що суперечить вимогам 173 Господарського процесуального кодексу України, оскільки заявлені позивачем вимоги підлягають розгляду в порядку різного судочинства, внаслідок чого дана позовна заява підлягає поверненню.

Керуючись п. 2 ч. 5 ст. 174, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В :

Повернути позовну заяву і додані до неї документи заявнику.

Дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в порядку та строки встановлені ст.ст. 255, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя С.В. Балац