РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

17.03.2021Справа № 910/786/21
Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О, розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом розглянувши позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "СІЛЬВА ВІРДІС" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Санбум" про стягнення 84 956,96 грн., без виклику представників сторін,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2021 року позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача, в якому просив стягнути 78 532,39 грн. основного боргу, 2 830,17 грн. 3 % річних, 3 594,40 грн. інфляційних витрат за договором №180618 від 18.06.2018 року на підставі ст.ст. 526, 530, 625 ЦК України та ст.ст. 4,5, 162-164, 249, 173-175, 193 ГК України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.01.2021 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Заперечень щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін від сторін у встановлений законом строк не надано.

03.03.2021 року відповідачем через канцелярію суду надано відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити позивачу у задоволенні позовних до відповідача в заявленому обсязі, оскільки позивачем не було надано відповідачу відповідних документів у повному обсязі, а саме карантинного сертифікату.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 18.06.2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СІЛЬВА ВІРДІС» (надалі - постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «САНБУМ» (надалі - покупець) укладено договір поставки №180618 (надалі - договір), за умовами якого (п. 1.1. договору) постачальник зобов`язується передати у власність покупця товар з доставкою автомобільним транспортом або вагонами на склади (станції) визначені покупцем в специфікаціях (додатках), а покупець - прийняти цей товар та оплатити його в асортименті, кількості та за ціною на умовах даного договору згідно рахунку-фактури.

Пунктом 4.2. договору передбачено, що поставка товару, відповідно до п. 1.1 і п. 2.3 договору, здійснюється у період, що визначається в специфікаціях (додатках), які після їх підписання є невід`ємною частиною цього договору.

Відповідно до п. 4.3 договору на поставлений товар постачальник надає покупцю наступні документи: видаткову накладну, рахунок-фактуру, податкову накладну, відвантажувальну специфікацію, карантинний сертифікат, товаро-транспортну накладну(якщо доставка була автомобільним транспортом).

Згідно п. 5.2 договору термін оплати за лісову продукцію покупцем вказується в специфікації до договору та надання наступних документів:

- при поставці залізничним транспортом - рахунок, видаткової

накладної, податкова накладна, карантинного сертифікату, специфікації;

- при поставці автотранспортом - рахунок, видаткової накладної,

податкова накладна, специфікації та ТТН.

Пунктом 3 специфікації №6 передбачено, що оплата лісової продукції покупцем здійснюється шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок постачальника протягом 5 (п`яти) робочих днів з 120 (сто двадцять) календарного дня з дати поставки продукції постачальником та надання наступних документів: рахунок, видаткова накладна, відвантажувальна специфікація, карантинний сертифікату, акт приймання-передачі товару.

Згідно п. 6 специфікації №6 датою поставки вважається дата з відміткою покупця у видатковій накладній постачальника або дата в графі 52 залізничної накладної.

Поясненнями позивача, які викладені у позовній заяві, відповідача, які викладені у відзиві на позовну заяву, видатковою накладною №101 від 12.08.2019 року на суму 88 532,39 грн., актом прийому-передачі товару №12/08-1 від 12.08.219 року на суму 88 532,39 грн., які підписані уповноваженими представниками обох сторін, рахунком на оплату №101 від 12.08.2019 року, залізничною накладною, карантинним сертифікатом №60/16-6048/КЕ-198842 від 31.07.2019, які містяться в матеріалах справи, підтверджується факт поставки позивачем товару відповідачу на виконання умов договору на суму 88 532,39 грн.

Таким чином, позивач виконав взяті на себе зобов`язання з поставки відповідачеві товару, а відповідач не виконав зобов`язання з оплати поставленого товару у строк визначений п.3 специфікації №6 до договору і на даний час має заборгованість у розмірі 78 532,39 грн. з урахуванням часткової оплати.

Доказів сплати вказаної заборгованості відповідачем суду не надано.

Ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судом надано належну оцінку доводам відповідача, які викладені у відзиві на позовну заяву, проте його посилання на те, що позивачем не було надано відповідачу відповідних документів у повному обсязі, а саме карантинного сертифікату, повністю спростовується карантинним сертифікатом №60/16-6048/КЕ-198842 від 31.07.2019, який міститься в матеріалах справи.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що права позивача, за захистом яких він звернувся до суду, порушено відповідачем, а тому позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача 78 532,39 грн. основного боргу обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У зв`язку із порушенням відповідачем взятих на себе зобов`язань з оплати вартості поставленого товару, позивачем нараховано відповідачеві 2830,17 грн. 3 % річних та 3 594,40 грн. інфляційних втрат.

Позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача 2830,17 грн. 3 % річних та 3 594,40 грн. інфляційних втрат обґрунтовані та також підлягають задоволенню за розрахунком позивача, який відповідає умовам договору та вимогам закону.

Відповідно до вимог ст. 129 ГПК України судовий покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 232, 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «САНБУР» (01014, м. Київ, Петра Болбочана, 4-А; код 36617030) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СІЛЬВА ВІРДІС" (39600, Полтавська область, м. Кременчук, вул. О.Халаменюка, 8, кім. 529; код 41296740) 78 523 (сімдесят вісім тисяч п`ятсот триста двадцять) грн. 39 коп. основного боргу, 2 830 (дві тисячі вісімсот тридцять) грн. 17 коп. 3 % річних, 3 594 (три тисячі п`ятсот дев`яносто чотири) грн. 40 коп. інфляційних втрат та 2270 (дві тисячі дві сімдесят) грн. 00 коп. судового збору.

Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню в порядку та у строк, які визначені розділом IV ГПК України.

Повне рішення складено 17.03.2021 року

Суддя С.О. Чебикіна