РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

10.03.2021Справа № 910/21008/20

Суддя Господарського суду міста Києва ДЖАРТИ В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" (03187, місто Київ, просп. Академіка Глушкова, 40, офіс 315; ідентифікаційний код 38039872)

до Голосіївського районного відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Київ) (03127, місто Київ, вул. Ломоносова, 22/15; ідентифікаційний код 34999976)

про стягнення 19 017,46 грн,

Без виклику (повідомлення) представників учасників судового процесу,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У грудні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Голосіївського районного відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Київ) про стягнення 19 017,46 грн збитків.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним та несвоєчасним виконанням відповідачем ухвали Господарського суду Одеської області від 22.11.2018 у справі № 916/2436/16.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.01.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/21008/20 для розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; визначені строки для подання відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечень на відповідь на відзив.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини 4 статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до частини 11 статті 242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Нормами частини 4 статті 89 Цивільного кодексу України передбачено, що відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

За приписами частини 1 статті 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Так, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи, ухвала від 04.01.2021 про відкриття провадження у справі була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на дату відкриття провадження у справі.

Відповідно до наявного в матеріалах справі рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 342 вказана поштова кореспонденція була вручена відповідачу 13.01.2021.

У даному випаду судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з частинами 1, 2 статті 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (частина 1 статті 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач мав право та дійсну можливості ознайомитись, з ухвалою про відкриття провадження у справі від 25.09.2020 в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Частиною 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Беручи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України та ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.01.2021, не подав до суду відзиву на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Будь яких інших заяв, клопотань або заперечень від сторін не надходило.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Приписами статті 248 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю (далі - Товариство, Компанія) «Компанія «НІКО-ТАЙС» звернулось до Господарського суду Одеської області із позовом до ТОВ «СОВАГРО» та Фермерського господарства «АГРОСТАР», в якій в остаточній редакції просив суд стягнути солідарно з обох відповідачів 7 331,66 грн. заборгованості у вигляді дооцінки вартості товару (курсової різниці) на підставі договору поруки № 28-01-2014-1 від 28.01.2014, угоди № 402/07-12 про заміну кредитора у зобов`язанні (відступлення права вимоги в порядку статей 512-519 ЦК України) від 02.07.2012 та договору купівлі-продажу № КФ91ТР/3 від 27.03.2008, а також судові витрати: судовий збір в сумі 1 378грн. та адвокатські витрати у розмірі 700 грн згідно з договором № 02-3/06-15 про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 02.06.2015.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 18.10.2018 задоволено позов ТОВ "Ніко-Тайс", саме: стягнуто солідарно з ТОВ ,,СОВАГРО" та ФГ ,,АГРОСТАР" на користь ТОВ ,,НІКО-ТАЙС" заборгованість у вигляді дооцінки вартості товару (курсової різниці) у сумі 7 331,66 грн, по 689,00 грн витрат зі сплати судового збору, а також по 350,00 грн витрат на правову допомогу.

07.11.2016 Господарським судом Одеської області видані відповідні накази на виконання рішення Господарського суду Одеської області від 18.10.2016 у даній справі.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 26.06.2017 рішення Господарського суду Одеської області від 18.10.2016 у справі № 916/2436/16 скасовано. У задоволенні позову ТОВ „Компанія "Ніко-Тайс" відмовлено. Стягнуто з ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" на користь ФГ "Агростар" судові витрати в сумі 1 515,80 грн.

07.07.2017 Господарським судом Одеської області видано відповідний наказ на виконання постанови Одеського апеляційного господарського суду від 26.06.2017 №916/2436/16.

21.03.2017 до Господарського суду Одеської області від Тетіївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київському районі надійшли постанови про закінчення виконавчого провадження разом з наказом Господарського суду Одеської області від 07.11.2016, відповідно до яких вбачається, що пізніше скасоване рішення суду було виконано у самостійний строк згідно платіжного доручення №195 від 22.02.2017 та платіжного доручення №196 від 22.02.2017.

11.12.2017 до Господарського суду Одеської області від ФГ "Агростар" надійшла заява про поворот виконання рішення.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 13.12.2017 заяву ФГ "Агростар" про поворот виконання рішення задоволено. Видано поворотний наказ про стягнення з ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" на користь ФГ "Агростар" заборгованості у вигляді дооцінки вартості товару (курсової різниці) у сумі 7 331,66 грн, судового збору у розмірі 689,00 грн та витрат на правову допомогу у розмірі 350,00 грн.

20.03.2018 старшим державним виконавцем Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №56026972 з примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області від 13.12.2017 у справі № 916/2436/16.

Постановою старшого державного виконавця Голосіївського РВДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві від 18.05.2018 накладено арешт на грошові кошти ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс", що містяться на рахунках в АТ "Прокредит Банк" МФО 320984 № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 та в ПАТ "ПУМБ" МФО 334851 № НОМЕР_4 та всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів - 9 707,72 грн.

11.06.2018 ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" звернулося до Голосіївського РВДВС міста Київ ГТУЮ міста Києва з вимогами щодо здійснення списання грошових коштів у сумі 9 707,72 грн із поточного рахунку боржника № НОМЕР_4 , відкритого в ПАТ "ПУМБ", МФО 334851, на якому наявні необхідні та достатні для виконання наказу Господарського суду Одеської області від 13.12.2017 у справі №916/2436/16 кошти, та зняття арешту із поточних рахунків боржника № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , відкритих в АТ "Прокредит Банк", МФО 320984, арешт на котрі було накладено відповідно до постанови від 18.05.2018; закінчення виконавчого провадження № 56026972 щодо примусового виконання наказу господарського суду Одеської області від 13.12.2017 у справі № 916/2436/16 на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону України "Про виконавче провадження"; скасування арешту та інших заборон, накладених Голосіївським РВДВС міста Київ ГТУЮ у місті Києві у виконавчому проваджені №56026972 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області від 13.12.2017 у справі № 916/2436/16.

Натомість, 23.07.2018 на підставі платіжної вимоги № 56026972 із поточного рахунку № НОМЕР_4 , облікованого за ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" в ПАТ "ПУМБ", МФО 334851 було списано кошти в сумі 9 508,73 грн на примусове виконання наказу Господарського суду Одеської області від 13.12.2017 у справі №916/2436/16. Крім того, 24.07.2018 на підставі платіжної вимоги №56026972 від 12.07.2018 із поточного рахунку № НОМЕР_1 та поточного рахунку № НОМЕР_3 , облікованих за ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" в АТ "Прокредит Банк", МФО 320984 було списано кошти в сумі 9 508,73 грн з кожного рахунку на примусове виконання наказу Господарського суду Одеської області від 13.12.2017 у справі № 916/2436/16.

ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" вважає, що Голосіївським РВДВС Київ ГТУЮ у місті Києві неправомірно та безпідставно списано кошти у сумі 19 017,46 грн, які станом на день звернення із позовом до суду є неповернутими.

Вказані обставини також були підставою звернення Товариства до Господарського суду Одеської області із скаргою на бездіяльність Голосіївського РВДВС Київ ГТУЮ у місті Києві.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 22.11.2018 у справі № 916/2436/16 скаргу ТОВ „Компанія "Ніко-Тайс" задоволено, а саме:

- визнано неправомірною бездіяльність державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві у виконавчому провадженні №56026972 щодо примусового виконання наказу господарського суду Одеської області від 13.12.2017 у справі №916/2436/16, котра виразилась у нездійсненні заходів щодо завершення виконавчого провадження №56026972 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області від 13.12.2017 у справі №916/2436/16 та зняття арешту з майна та коштів ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс", застосованих у виконавчому провадженні №56026972 щодо примусового виконання наказу господарського суду Одеської області від 13.12.2017 у справі №916/2436/16;

- зобов`язано державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві провести всі необхідні дії, направлені на закінчення виконавчого провадження №56026972 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області від 13.12.2017 у справі №916/2436/16 та зняття арешту з майна та коштів ТОВ "Компанія "НІКО-ТАЙС", застосованих у виконавчому провадженні №56026972 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області від 13.12.2017 у справі №916/2436/16;

- зобов`язано державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві здійснити повернення ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" на поточний рахунок № НОМЕР_1 , відкритий в АТ "Прокредит Банк", МФО 320984, кошти у сумі 19 017,46 грн, котрі були безпідставно та неправомірно списані під час здійснення заходів примусового виконання у виконавчому провадженні №56026972 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області від 13.12.2017 у справі № 916/2436/16;

- стягнуто з Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві на користь ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" витрати на правничу допомогу у розмірі 2 700 грн.

Вказана ухвала Господарського суду Одеської області від 22.11.2018 оскаржена не була та набрала законної сили, однак грошові кошти в розмірі 19 017,46 грн повернуті не були, що зумовило звернення із даним позовом до суду, в межах якого Товариство просить суд стягнути з Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві вказану суму грошових коштів, посилаючись на приписи статті 22 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Як вказано судом вище, відповідач до суду не надав відзив та будь-яких інших пояснень чи документів.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про наступне.

Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним з способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до частини 1 статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Отже, загальною підставою деліктної відповідальності є протиправне, шкідливе, винне діяння завдавача шкоди (цивільне правопорушення).

Для настання відповідальності необхідна наявність складу правопорушення, а саме: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача, г) вина.

Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи.

Приписами частини 1 т 2 статті 5 ГПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

За приписами статті 22 Цивільного кодексу України під шкодою розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо). У відносинах, що розглядаються, шкода - це не тільки обов`язкова умова, але й міра відповідальності, оскільки за загальним правилом статті, що коментується, завдана шкода відшкодовується в повному обсязі. Мова йде про реальну шкоду та упущену вигоду.

Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди.

Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за вини заподіювача шкоди. Відсутність у діях особи умислу або необережності звільняє її від відповідальності, крім випадків, коли за нормами Цивільного кодексу України відповідальність настає незалежно від вини.

Особливістю деліктної відповідальності за завдану шкоду є презумпція вини.

Відповідно до частини 2 статті 1166 Цивільного кодексу України особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Тобто відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди.

Умовами статті 22 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2)доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до статті 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Статтею 1173 Цивільного кодексу України встановлено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Статті 1173, 1174 Цивільного кодексу України є спеціальними і передбачають певні особливості, характерні для розгляду справ про деліктну відповідальність органів державної влади та посадових осіб, які відмінні від загальних правил деліктної відповідальності. Так, зокрема, цими правовими нормами передбачено, що для застосування відповідальності посадових осіб та органів державної влади наявність вини не є обов`язковою. Втім, цими нормами не заперечується обов`язковість наявності інших елементів складу цивільного правопорушення, які є обов`язковими для доказування у спорах про стягнення збитків.

На відміну від загальної норми статті 1166 ЦК України, яка вимагає встановлення усіх чотирьох елементів цивільного правопорушення (протиправна поведінка, наявність шкоди, причинний зв`язок між протиправною поведінкою та завданою шкодою, вина заподіювача шкоди), спеціальні норми статті 1173 ЦК України допускають можливість відшкодування шкоди незалежно від вини органу державної влади та його посадової або службової особи.

Таким чином, необхідною підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є факти неправомірних дій чи бездіяльності цього органу чи його посадових або службових осіб, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями чи бездіяльністю і заподіяною шкодою. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає цивільну відповідальність за заподіяну шкоду.

У спірних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди (її розмір), протиправність (незаконність) поведінки органу державної влади та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

Як судом встановлено вище та не спростовано сторонами у межах розгляду цього спору, ухвалою Господарського суду Одеської області від 22.11.2018 у справі №916/2436/16, визнано неправомірною бездіяльність державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві у виконавчому провадженні №56026972 щодо примусового виконання наказу господарського суду Одеської області від 13.12.2017 у справі №916/2436/16, котра виразилась у нездійсненні заходів щодо завершення виконавчого провадження №56026972 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області від 13.12.2017 у справі №916/2436/16 та зняття арешту з майна та коштів ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс", застосованих у виконавчому провадженні №56026972.

Отже, на момент розгляду господарським судом спору про відшкодування шкоди обставини щодо неправомірної бездіяльності відповідача в аспекті нездійснення заходів щодо завершення виконавчого провадження №56026972 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області від 13.12.2017 у справі №916/2436/16 та зняття арешту з майна та коштів ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" не підлягають доведенню в межах даної справи в силу приписів частини 4 статті 75 ГПК України обставини.

Щодо факту наявності шкоди та її розміру суд зазначає наступне.

Категорії "збитки" та "шкода" є дефініціями цивільного законодавства. Різниця між даними правовими поняттями полягає в тому, що під шкодою прийнято розуміти втрати, яких зазнала потерпіла сторона у формі знищення або пошкодження майна внаслідок протиправної поведінки іншої особи, тобто це зменшення кількості майнового блага. Збитки - це грошова оцінка (еквівалент) заподіяної матеріальної шкоди.

Як судом встановлено вище та не спростовано сторонами, у межах даного господарського спору, Компанія заявляє до стягнення суму матеріальної шкоди, яку розраховує як суму надмірно списаних грошових коштів з двох банківських рахунків у загальному розмірі 19 017,46 грн. Факт списання вказаних грошових коштів підтверджується наявними в матеріалах справи банківськими виписками про рух грошових коштів від 23.07.2018 та від 24.07.2018.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи викладене, оскільки відповідач не надав суду жодних доказів належного виконання свого зобов`язання щодо повернення грошових коштів у розмірі 19 017,46 грн, суд дійшов висновку, що відповідачем було завдано Товариству матеріальну шкоду в розмірі 19 017,46 грн, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача вказаної грошової суми підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Частиною 1 статті 78 ГПК України визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З системного аналізу вищевикладеного, приймаючи до уваги, що відповідачем не надано суду належних доказів на спростування викладених у позові обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Державного підприємства "Новгород - Сіверське лісове господарство" підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача та підлягають сплаті на користь державного бюджету України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 73-74, 76-80, 86, 129, 232-233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва,

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" до Голосіївського районного відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Київ) про стягнення 19 017,46 грн,- задовольнити повністю.

2. Стягнути з Голосіївського районного відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Київ) (03127, місто Київ, вул. Ломоносова, 22/15; ідентифікаційний код 34999976) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" (03187, місто Київ, просп. Академіка Глушкова, 40, офіс 315; ідентифікаційний код 38039872) 19 017,46 грн (дев`ятнадцять тисяч сімнадцять гривень 46 копійок).

3. Стягнути з Голосіївського районного відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Київ) (03127, місто Київ, вул. Ломоносова, 22/15; ідентифікаційний код 34999976) в дохід Державного бюджету України 2 102,00 грн (дві тисячі сто дві гривні 00 копійок) судового збору.

4. Після набрання рішенням Господарського суду міста Києва законної сили видати відповідний наказ.

Рішення Господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 12.03.2021.

СУДДЯ В. В. ДЖАРТИ