ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

11 березня 2021 року Справа № 903/783/20

Господарський суд Волинської області Дем`як В. М., за участю секретаря судового засідання Русинчук М.М., розглянувши заяву Комунального підприємства "Луцькводоканал"

про розстрочення виконання судового рішення

по справі № 903/783/20

за позовом: Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Волиньгаз", м.Луцьк

до відповідача-1: Комунального підприємства "Луцькводоканал", м. Луцьк

відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Гідросервісбуд", м. Київ

про стягнення 97493,45 грн.

за участю представників сторін :

від стягувача: Козлюк Зінаїда Ростиславівна, довіреність № 007.1Др-1-0121 від 04.01.2021;

від заявника (боржника-1): не прибув;

від боржника-2: не прибув;

Встановила: 04.03.2021 на адресу суду надійшла заява Комунального підприємства "Луцькводоканал" за вх. № 01-62/10/21, в якій просить розстрочити комунальному підприємству "Луцькводоканал" виконання рішення Господарського суду Волинської області від 08.02.2021 у судовій справі №903/783/20 на 6 календарних місяців.

В обґрунтування підстав для розстрочення рішення посилається на неможливість виконати рішення суду, оскільки Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної інфекції (COVID-19)» на період дії карантину у зв`язку з поширенням коронавірусу (COVID-19) підприємства житлово-комунальної сфери в т.ч. КП «Луцькводоканал» було позбавлено дієвого інструменту для боротьби із неплатниками та стягнення нарахувань за надані послуги, водоканалам заборонено проведення нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги та припинення надання житлово-комунальних послуг громадян України у разі їх не оплати або оплати не в повному обсязі. Внаслідок зазначеного заборгованість населення за надані послуги у 2020 зросла до 35 421, 75 тис. грн. Крім того звертає увагу суду на те, що на виконання наказу Господарського суду Волинської області від 26.02.2020 №903/737/19-1 Другим відділом державної виконавчої служби у м. Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо КП «Луцькводоканал» розпочато виконавче провадження №64050309 та вчиняються виконавчі дії по виконанню інших виконавчих документів.

Ухвалою господарського суду від 05.03.2021 заяву КП «Луцькводоканал» прийнято до провадження та призначено до розгляду на 11.03.2021.

Представники заявника та відповідача -2 в судове засідання не прибули, хоча належним чином були повідомленні про час та дату судового засідання.

Представник АТ "Оператор газорозподільної системи "Волиньгаз" в судовому засіданні та в письмових поясненнях за вх.№01-57/1311/21 від 11.03.2021 просить суд відмовити в заяві про розстрочку рішення суду.

Заслухавши пояснення стягувача, та розглянувши матеріали заяви та справи, господарський суд встановив наступне.

Рішенням Господарського суду Волинської області від 08.02.2021 у справі №903/783/20 позов задоволено, стягнуто солідарно з Комунального підприємства "Луцькводоканал", (43010, м. Луцьк, вул. Дубнівська,26, ) з Товариства з обмеженою відповідальністю "Гідросервісбуд" (03148, м.Київ, вул. Сім`ї Сосніних, 7 а, ) на користь Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи" "Волиньгаз" (43000, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Франка, будинок 12, ) 97 493,45 грн. шкоди, стягнуто з Комунального підприємства "Луцькводоканал", (43010, м.Луцьк, вул. Дубнівська,26, ) на користь Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи" "Волиньгаз" (43000, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Франка, будинок 12, ) судовий збір у розмірі 1051,00 грн., стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Гідросервісбуд" (03148, м.Київ, вул. Сім`ї Сосніних, 7 а, ) на користь Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи" "Волиньгаз" (43000, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Франка, будинок 12, ) судовий збір у розмірі 1051,00 грн.

На примусове виконання рішення Господарського суду Волинської області видано накази від 05.03.2021 за №903/783/20-1, №903/783/20-2, №903/783/20-3.

Відповідно до ст. 129 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Статтею 326 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (ч. 1 ст. 237 Господарського кодексу України).

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п.2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 р. № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п.3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012р. №11-рп/2012).

Згідно з мотивувальною частиною рішення № 16-рп/2009 від 30.06.2009р. Конституційного Суду України виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової держави.

Виходячи з того, що згідно зі ст.1 Конституції України Україна є правовою державою, обов`язковість виконання судових рішень є обов`язковою гарантією, дотримання якої є визначальним для утвердження авторитету України.

За приписами ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і неупередженим судом.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2004р. по справі «Шмалько проти України» (заява №60750/00) зазначено, що для цілей ст.6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина «судового розгляду». У рішенні від 17.05.2005р. по справі «Чіжов проти України» (заява №6962/02) Європейський суд з прав людини зазначив, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії, передбаченої параграфом 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Відповідно до змісту рішення від 20.07.2004 р. Європейського суду з прав людини «Шмалько проти України» право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

Таким чином, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

З урахуванням викладеного, відповідно до вимог Конституції України, рішення суду по справі №903/783/20, яке набрало законної сили, є обов`язковим до виконання та має бути виконане.

Між тим, частиною 1 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Відповідно до частин 3 та 4 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Приписами ч. 5 ст. 331 ГПК України встановлено, що розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначено судом. Стосовно системності виконання Європейський суд підкреслює, що присудження грошових коштів не надає пом`якшення у виконавчому провадженні, а отже сама можливість надання відстрочки виконання судового акту повинна носити виключний характер. Обставини, які зумовлюють надання розстрочки виконання рішення суду повинні бути об`єктивними, непереборними, іншими словами - виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення. Безпідставне надання відстрочки без обґрунтованих на те мотивів, надане на тривалий період без дотримання балансу інтересів стягувача та боржника порушує основи судового рішення, яке ухвалене іменем України, позбавляє кредитора можливості захистити свої права, знижує авторитет судового рішення, а тому таке рішення не може вважатися законним та справедливим.

З огляду на викладені норми вбачається, що рішення суду, яке набрало законної сили підлягає безумовному виконанню у визначеному законодавством порядку та строки, і лише у виключних випадках суд, за наявності обґрунтованих обставин, що ускладнюють чи роблять неможливим його виконання, може відстрочити таке виконання.

Так, мотивуючи заяву про розстрочку виконання рішення, відповідач вказує на те що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної інфекції (COVID-19)» на період дії карантину у зв`язку з поширенням коронавірусу (COVID-19) підприємства житлово-комунальної сфери в т.ч. КП «Луцькводоканал» було позбавлено дієвого інструменту для боротьби із неплатниками та стягнення нарахувань за надані послуги, водоканалам заборонено проведення нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги та припинення надання житлово-комунальних послуг громадян України у разі їх не оплати або оплати не в повному обсязі. Внаслідок зазначеного заборгованість населення за надані послуги у 2020 зросла до 35 421, 75 тис. грн. Крім того, звертає увагу суду на те, що на виконання наказу Господарського суду Волинської області від 26.02.2020 №903/737/19-1 Другим відділом державної виконавчої служби у м. Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо КП «Луцькводоканал» розпочато виконавче провадження №64050309 та вчиняються виконавчі дії по виконанню інших виконавчих документів, а тому зазначені обставини, унеможливлюють виконання рішення суду від 08.02.2021.

Наведені обставини боржником в силу вищевикладеного не є такими обставинами, що дають суду підставі для розстрочення виконання рішення суду.

При цьому судом взято до уваги, що стягувач - АТ "Оператор газорозподільної системи "Волиньгаз" є також підприємством, яке надає житлово-комунальні послуги та знаходиться в аналогічних обставинах господарювання.

Крім того, боржником - КП «Луцькводоканал» не враховано ту обставину, що рішенням Господарського суду Волинської області від 08.02.2021 у справі №903/783/20 позов задоволено, стягнуто солідарно з Комунального підприємства "Луцькводоканал", з Товариства з обмеженою відповідальністю "Гідросервісбуд" на користь Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи" "Волиньгаз" 97 493,45 грн. шкоди.

Згідно ст. 541 Цивільного кодексу України визначено, що солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.

Отже, солідарна відповідальність - це відповідальність кількох боржників перед кредитором, коли кредитор управі вимагати, як від усіх боржників разом, так і від кожного з них окремо повного або часткового виконання зобов`язання.

Рішенням господарського суду не визначено частки основного боргу щодо кожного із боржників, даний обов`язок покладається на кредитора.

Однак, відповідач -1 звернувся із заявою про розстрочення рішення суду та на власний розсуд визначив розмір боргу та його розстрочення.

За приписами ч. 1.ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

В силу положень ч. ч. 1, 2 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З урахуванням вищезазначеного, суд приходить до висновку, що відповідачем -1 не доведено наявність підстав для розстрочення виконання рішення, а тому - у задоволенні заяви КП «Луцькводоканал» про розстрочення виконання рішення слід відмовити.

Відповідно до ч. 7 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена. У необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю, приватному виконавцю.

Керуючись ст. ст. 234, 331 Господарського процесуального кодексу України суд,

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви за №01-62/10/21 від 04.03.2021 Комунального підприємства «Луцькводоканал» про розстрочку виконання рішення Господарського суд Волинської області від 08.02.2021 по справі №903/783/20 відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складено та підписано 15.03.2021.

Суддя В. М. Дем`як