УХВАЛА

15.03.2021Справа № 910/3832/21
Суддя Господарського суду міста Києва Трофименко Т.Ю., розглянувши

заяву Фізичної особи-підприємця Савицького Вячеслава Валентиновича

про забезпечення позову до подання позовної заяви

Особи, які можуть отримати статус учасника справи:

Відповідач: Комунальне підприємство «Київтранспарксервіс»

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ВІП ОХОРОНА»,

УСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва надійшла заява Фізичної особи-підприємця Савицького Вячеслава Валентиновича про забезпечення позову до подачі позовної заяви, у якій він просить:

1) заборонити КП «КИЇВТРАНСПАРКСЕРВІС» укладати будь-які договори та/або вчиняти будь-які інші дії, пов`язані з передачею права користування фіксованими місцями для паркування, а саме: 30 (тридцять) місць для платного паркування транспортних засобів, а також 3 (трьох) спеціальних місць для безкоштовного паркування транспортних засобів, які перевозять інвалідів, що знаходяться за адресою: м. Київ, Дарницький район вул. Ташкентська, (ст. м. Бориспільська), в межах III територіальної зони паркування в м. Києві.

2) заборонити КП «КИЇВТРАНСПАРКСЕРВІС», ТОВ «ВІП Охорона» чинити перешкоди ФОП Савицькому В.В. в користуванні фіксованими місцями для паркування, а саме: 30 (тридцять) місць для платного паркування транспортних засобів, а також 3 (трьох) спеціальних місць для безкоштовного паркування транспортних засобів, які перевозять інвалідів, що знаходяться за адресою: м. Київ, Дарницький район вул. Ташкентська, (ст. м. Бориспільська), в межах III територіальної зони паркування в м. Києві, у тому числі заборонити чинити перешкоди в допуску представників ФОП Савицького В.В. та в проїзді (виїзді) транспортних засобів до вказаних місць для паркування.

В обґрунтування вказаної заяви, заявник зазначає, зокрема, що 15.12.2017 року між Фізичною особою підприємцем Савицьким Вячеславом Валентиновичем та Комунальним підприємством «Київтранспарксервіс», було укладено договір про надання права на експлуатацію фіксованих місць паркування № ДНП - 2017 -12-85 від 15.12.2017 року (далі Договір).

Предметом Договору (п. 1.1 Договору) передбачено, що Сторона 1 за плату надає Стороні 2 право на організацію та експлуатацію 30 місць для платного паркування транспортних засобів, а також 3 спеціальних місць для безкоштовного паркування транспортних засобів, які перевозять інвалідів, що розташовані на паркувальному майданчику за адресою: м. Київ, Дарницький район вул. Ташкентська, (ст. м. Бориспільська), в межах III територіальної зони паркування м. Києва, а також здійснення розрахунків з юридичними та фізичними за паркування їхнього автотранспорту.

Згідно п. 6.1. Договору, Договір вступив в силу з 01 січня 2018 року та діє до 31 грудня 2020 року, який є чинним на даний час.

27.01.2021 на адресу КП «Київтранспарксервіс» було направлено лист, щодо продовження договору до 31.12.2021.

Однак, незважаючи на зазначені обставини 28.01.2021 року на території паркувального майданчика, що розташований за адресою, місто Київ, Дарницький район вул. Ташкентська, (ст. м. Бориспільська), з`явились представники КП «Київтранспарксервіс» та ТОВ «ВІП Охорона» (останні діяли на підставі Договору про надання послуг з охорони №П.3.21 від 25.01.2021 р., укладеного між КП «Київтранспарксервіс» та ТОВ «ВІП Охорона») які в усному порядку повідомили представників Заявника про закінчення дії Договору та почали чинити перешкоди у користуванні паркувальним майданчиком, зокрема фізично заблокували доступ ФОП Савицького В.В. чим повністю унеможливили належне виконання зобов`язань за Договором.

На даний час КП «КИЇВТРАНСПАРКСЕРВІС» (), ТОВ «ВІП Охорона» () чинять перешкоди ФОП Савицький В.В. в користуванні фіксованими місцями для паркування, передбаченими договором.

У зв`язку з наведеним заявник на даний час готує пакет документів для звернення до суду з позовною заявою до КП "Київтранспарксервіс" та ТОВ "ВІП ОХОРОНА" з вимогами: - вважати договір про надання права на експлуатацію фіксованих місць паркування №ДНП - 2017-12/84 від 21.12.2017 року продовженим до 31.12.2021 рік; - заборонити КП «КИЇВТРАНСПАРКСЕРВІС», ТОВ «ВІП Охорона» чинити перешкоди ФОП Савицький В.В. в користуванні фіксованими місцями для паркування, а саме: 30 (тридцять шість) місць для платного паркування транспортних засобів, а також 3 (трьох) спеціальних місць для безкоштовного паркування транспортних засобів, які перевозять інвалідів, що знаходяться за адресою: м. Київ, Дарницький район вул. Ташкентська, (ст. м. Бориспільська), в межах III територіальної зони паркування в м. Києві, у тому числі заборонити чинити перешкоди в допуску ФОП Савицький В.В. та в проїзді (виїзді) транспортних засобів до вказаних місць для паркування.

За твердженнями заявника, КП «Київтранспарксервіс» вчиняє дії, що свідчать про невизнання прав Заявника, на продовження строку дії Договору, та має намір розпоряджатися спірним паркувальним майданчиком на власний розсуд (зокрема, передавати в користування іншим особам) можна дійти висновку про наявність передбачених процесуальним законодавством підстав для забезпечення позову.

Розглянувши вказану заяву про забезпечення позову, суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення, з огляду на таке.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Згідно з частиною 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Частиною 4 ст. 137 ГПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Водночас, відповідно до пункту 11 статті 137 Господарського процесуального кодексу України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Співмірність передбачає врахування господарським судом співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Суд зазначає, що наведений заявником захід забезпечення позову щодо заборони КП «КИЇВТРАНСПАРКСЕРВІС», ТОВ «ВІП Охорона» чинити перешкоди ФОП Савицькому В.В. в користуванні фіксованими місцями для паркування є аналогічним позовній вимозі, з якою заявник має намір звернутися до суду, а саме: «Заборонити КП «КИЇВТРАНСПАРКСЕРВІС», ТОВ «ВІП Охорона» чинити перешкоди ФОП Савицький В.В. в користуванні фіксованими місцями для паркування, а саме: 30 (тридцять шість) місць для платного паркування транспортних засобів, а також 3 (трьох) спеціальних місць для безкоштовного паркування транспортних засобів, які перевозять інвалідів, що знаходяться за адресою: м. Київ, Дарницький район вул. Ташкентська, (ст. м. Бориспільська), в межах III територіальної зони паркування в м. Києві, у тому числі заборонити чинити перешкоди в допуску ФОП Савицький В.В. та в проїзді (виїзді) транспортних засобів до вказаних місць для паркування.».

Враховуючи зазначені вище вимоги Господарського процесуального кодексу України, предмет майбутніх позовних вимог та заявлений захід забезпечення позову в частині заборони чинити перешкоди, суд доходить висновку про те, що зміст позовних вимог та цей захід забезпечення позову, фактично є тотожними, що суперечить вимогам пункту 11 статті 137 Господарського процесуального кодексу України.

Щодо заходу забезпечення позову в частині заборони КП «КИЇВТРАНСПАРКСЕРВІС» укладати будь-які договори та/або вчиняти будь-які інші дії, пов`язані з передачею права користування фіксованими місцями для паркування, суд зазначає, що цей захід забезпечення позову на даний час видається суду необґрунтованим та передчасним, оскільки позивачем не подано жодних доказів на підтвердження того, що відповідач активно здійснює будь-які дії чи заходи щодо передачі права користування спірними місцями для паркування іншим особам.

Натомість, доводи заявника зводяться лише до припущення наміру КП «КИЇВТРАНСПАРКСЕРВІС» розпоряджатися спірним паркувальним майданчиком на власний розсуд, зокрема, передати в користування іншим особам.

Отже, суд доходить висновку, що заявником не наведено належних обґрунтувань та не доведено в порядку приписів статей 76 - 79 Господарського процесуального кодексу України, що існує реальна загроза, що невжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав позивача (у разі задоволення позову), за захистом яких він має намір звернутися до суду.

Отже, наведене вище зумовлює відмову у задоволенні заяви Фізичної особи-підприємця Савицького Вячеслава Валентиновича про забезпечення позову до його подання.

Керуючись статтями 136, 137, 139, 140, 233 - 235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Фізичної особи-підприємця Савицького Вячеслава Валентиновича про забезпечення позову до подачі позовної заяви у справі № 910/3823/21 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання 15.03.2021 та відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду через Господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складення повного тексту ухвали.

Суддя Т.Ю.Трофименко