ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"24" лютого 2021 р. Справа № 911/554/21

Суддя Бацуца В. М. розглянувши заяву б/н від 20.02.2021 р. позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробничого підприємства «Укренерго-Сервіс» про забезпечення позову

у справі № 911/554/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробничого підприємства "Укренерго-Сервіс", м. Рогатин, Івано-Франківська область

до:

1) Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська виробничо-дослідна компанія «Екотехнологія», м. Київ;

2) ОСОБА_1 , м. Відень, Австрія

про визнання недійсними договорів, витребування з незаконного володіння часток в статутному капіталі

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство «Укренерго-Сервіс» звернулось в Господарський суд Київської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська виробничо-дослідна компанія «Екотехнологія», ОСОБА_1 про визнання недійсним договору управління корпоративними правами та здійснення представництва інтересів, укладеного 05.08.2015 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство «Укренерго-Сервіс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Українська виробничо-дослідна компанія «Екотехнологія», посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Красієм Віктором Яковичем та зареєстрованого в реєстрі за № 512; визнання недійсним договору купівлі-продажу 70.5 % частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Соларенерго» від 19.10.2020 р. № 19-10/11, підписаного від імені Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство «Укренерго-Сервіс», Товариством з обмеженою відповідальністю «Українська виробничо-дослідна компанія «Екотехнологія», як управителем корпоративних прав позивача та громадянином Брацці Даніеле, на підставі якого було підписано акт приймання-передачі від 20.10.2020 р.; витребування з незаконного володіння ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство «Укренерго-Сервіс», 70.5 % статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Соларенерго».

Позовні вимоги обґрунтовані позивачем тим, що на підставі підробленого договору б/н від 05.08.2015 р. управління корпоративними правами та здійснення представництва, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю Науково-виробничого підприємства "Укренерго-Сервіс" та Товариством з обмеженою відповідальністю «Українська виробничо-дослідна компанія «Екотехнологія», останнє як управитель корпоративних прав Товариства з обмеженою відповідальністю «Соларенерго» уклало з громадянином Італійської Республіки Брацці Діаніеле договір № 19-10/11 від 19.10.2020 р. купівлі-продажу частини статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Соларенерго», відповідно до якого ОСОБА_1 незаконно набув у власність частку у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Соларенерго» у розмірі 70, 5 %, що належить позивачу.

Також, одночасно із позовною заявою, до канцелярії суду від позивача надійшла заява б/н від 20.02.2021 р. про забезпечення позову, у якій він просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти та все нерухоме майно, що належить на праві власності ТОВ «Соларенерго» (), а саме на третю чергу комплексу сонячних електростанцій, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 247, за адресою: Херсонська область, Скадовський район, смт. Лазурне, вул. Магістральна, буд. 5; заборони вчиняти будь-які реєстраційні дії державним реєстраторам у Державному реєстрі речових прав щодо нерухомого майна, що належить на праві власності ТОВ «Соларенерго» (), а саме третьої черги комплексу сонячних електростанцій, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 247, за адресою: Херсонська область, Скадовський район, смт. Лазурне, вул. Магістральна, буд. 5; накладення арешту на статутний капітал ТОВ «Соларенерго» (); заборони внесення змін до статуту ТОВ «Соларенерго» (); заборони державним реєстраторам вчиняти будь-які реєстраційні дії або вносити зміни до відомостей у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань стосовно ТОВ «Соларенерго» ().

Свою заяву про забезпечення позову позивач обґрунтовує тим, що відповідач-2 - ОСОБА_1 шляхом вчинення ряду протиправних дій заволодів часткою у статутному капіталі ТОВ «Соларенерго» у розмірі 100 %, в тому числі часткою позивача у статутному капіталі ТОВ «Соларенерго» у розмірі 70, 5 %, у зв`язку з чим з огляду на зміст Статуту вказаного товариства отримав можливість вільного розпорядження статутним капіталом товариства, вчиняти дії, спрямовані на розпорядження його грошовими коштами та майном, вносити подальші зміни до відомостей про ТОВ «Соларенерго», припиняти чи реорганізовувати товариство, що у разі задоволення позову може унеможливити або утруднити виконання рішення суду.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд вважає, що вимоги заявника, викладені у його заяві про забезпечення позову, є необґрунтованими та визнаються такими, що не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Згідно з ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

2. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частинами 1, 4, 5, 10 ст. 137 цього ж кодексу передбачено, що позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;

6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

4. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

5. Не допускається забезпечення позову у спорах, що виникають з корпоративних відносин, шляхом заборони:

1) проводити загальні збори акціонерів або учасників господарського товариства та приймати ними рішення, крім заборони приймати конкретні визначені судом рішення, які прямо стосуються предмета спору;

2) емітенту, зберігачу, депозитарію надавати реєстр власників іменних цінних паперів, інформацію про акціонерів або учасників господарського товариства для проведення загальних зборів товариства;

3) участі (реєстрації для участі) або неучасті акціонерів або учасників у загальних зборах товариства, визначення правомочності загальних зборів акціонерів або учасників господарського товариства;

4) здійснювати органам державної влади, органам місцевого самоврядування, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб покладені на них згідно із законодавством владні повноваження, крім заборони приймати конкретні визначені судом рішення, вчиняти конкретні дії, що прямо стосуються предмета спору.

10. Заходи забезпечення позову не повинні порушувати прав інших акціонерів (учасників) господарського товариства. Зокрема, крім випадків, передбачених частиною дев`ятою цієї статті, заборона вчиняти дії має стосуватися лише акцій або корпоративних прав, безпосередньо пов`язаних з предметом спору.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 13 та ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Як вбачається із матеріалів справи, заявником у своїй заяві у відповідності до ч. 3 ст. 13, ч. 1 ст. 74, ст. 136 Господарського процесуального кодексу України не було надано суду усіх належних, допустимих та достатніх доказів, що б підтверджували наявність саме станом на момент розгляду заяви обставин, передбачених ст. 136 Господарського процесуального кодексу України, необхідних для забезпечення позову, а саме, яким чином невжиття заходів забезпечення позову в майбутньому може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що вжиття заходів забезпечення позову в частині накладення арешту на грошові кошти та все нерухоме майно, що належить на праві власності ТОВ «Соларенерго», а саме на третю чергу комплексу сонячних електростанцій, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 247; заборони вчиняти будь-які реєстраційні дії державним реєстраторам у Державному реєстрі речових прав щодо нерухомого майна, що належить на праві власності ТОВ «Соларенерго», а саме третьої черги комплексу сонячних електростанцій, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 247; накладення арешту на статутний капітал ТОВ «Соларенерго»; заборони внесення змін до статуту ТОВ «Соларенерго», є такими, що не узгоджуються з приписами ч. 4, п. 4 ч. 5, ч. 10 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, та у зв`язку із тим, що за вищевказаних обставин позивач не зазначив достатніх обставин та доказів їх підтвердження, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, суд дійшов висновку про залишення заяви позивача про забезпечення позову на даній стадії розгляду справи без задоволення.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 136-140, 233-235, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні заяви б/н від 20.02.2021 р. (вх. № 52/21 від 22.02.2021 р.) позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробничого підприємства «Укренерго-Сервіс» про забезпечення позову.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і може бути оскаржена протягом десяти днів шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд Київської області.

Суддя В.М.Бацуца