ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
веб-адреса:://od.arbitr.gov.ua
_____________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"11" березня 2021 р.м. Одеса Справа № 916/3816/20

Господарський суд Одеської області у складі судді Степанової Л.В.

при секретарі судового засідання Тарасенко Ю.Г.

за участю представників сторін:

від позивача: Тутейко А.В. згідно наказу;

від відповідача: Маналатій Ю.М. керівник;

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) до відповідача Комунального підприємства Ананьївської міської ради «Ананьїв-Водоканал» про стягнення 52796,79грн.

ВСТАНОВИВ:

Державна екологічна інспекція Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) звернулося до Господарського суду Одеської області з позовом до відповідача Комунального підприємства Ананьївської міської ради «Ананьїв-Водоканал» про стягнення 52796,79грн.

В обґрунтування позовних вимог Державна екологічна інспекція Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) посилається на порушення Комунальним підприємством Ананьївської міської ради «Ананьїв-Водоканал» п.3 ч.1 ст.44, ст.70 Водного кодексу України.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 04.01.2021р. відкрито провадження у справі №916/3816/20, ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження та призначено справу до розгляду по суті на 02.02.2021р. о 11:20.

25.01.2021р. за вх.суду№2079/21 відповідач надав до суду відзив на позовну заяву.

01.02.2021р. за вх.суду№2841/21 позивач надав до суду відповідь на відзив.

В судовому засіданні від 02.02.2021р. було оголошено перерву на 04.03.2021р. о 11:00 про що зазначено в протоколі судового засідання.

В судовому засіданні від 04.03.2021р. було оголошено перерву на 11.03.2021р. о 10:40 про що зазначено в протоколі судового засідання.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 04.03.2021р. повідомлено учасників справи про дату та час судового засідання.

В судовому засіданні від 11.03.2021р. було винесено вступну та резолютивну частини рішення по справі №916/3816/20.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив:

Як вказує позивач, відповідно до Положення про територіальні та міжрегіональні територіальні органи Держекоінспекції, затвердженого наказом Міністерства енергетики та захисту довкілля України від 07.04.2020р. №230, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16.04.2020р. за №350/34633 (далі - Положення), Державна екологічна інспекція Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) (далі - Інспекція) є міжрегіональним територіальним органом Держекоінспекції та їй підпорядковується. Пунктом 2 розділу II Положення встановлено, що Інспекція здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням територіальними органами центральних органів виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства у тому числі про охорону, раціональне використання вод та відтворення водних ресурсів, зокрема щодо: наявності та додержання умов дозволів, установлених нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин, лімітів забору і використання води та скидання забруднюючих речовин; права державної власності на води; ведення водокористувачами обліку забору та використання вод, здійснення контролю за якістю і кількістю скинутих у водні об`єкти зворотних вод і забруднюючих речовин та за якістю води водних об`єктів у контрольних створах, а також подання відповідним органам звітів; здійснення водокористувачами заходів із запобігання забрудненню водних об`єктів стічними (дощовими, сніговими) водами, що відводяться з їх території; здійснення заходів, пов`язаних із запобіганням шкідливій дії води і ліквідацією її наслідків; дотримання регламентів скидання промислових забруднених стічних чи шахтних, кар`єрних, рудникових вод з накопичувачів, норм і правил експлуатації технологічних водойм (ставки-охолоджувачі теплових і атомних станцій, рибоводні ставки, ставки-відстійники та інші).

Позивач зазначає, що згідно з розділом II Положення, Інспекція проводить перевірки (у тому числі документальні) із застосуванням інструментально-лабораторного контролю, складає відповідно до законодавства акти за результатами здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства з питань, що належать до її компетенції, надає обов`язкові до виконання приписи щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства та здійснює контроль за їх виконанням і здійснює лабораторні вимірювання (випробування) (п. 3); пред`являє претензії про відшкодування шкоди, збитків і втрат, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства з питань, що належать до її компетенції, та розраховує їх розмір, звертається до суду з відповідними позовами (п. 9); вживає в установленому порядку заходів досудового врегулювання спорів, виступає позивачем та відповідачем у судах (п. 10).

Як вказує позивач, постановою Кабінету Міністрів України від 09.09.2020р. №802 «Про утворення міжрегіональних територіальних органів та ліквідацію територіальних органів Державної екологічної інспекції» утворено як юридичну особу публічного права, зокрема, Державну екологічну інспекцію Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області), ліквідовано як юридичну особу публічного права, зокрема, Державну екологічну інспекцію в Одеській області та Державну екологічну інспекцію у Миколаївській області, пунктом 3 Постанови №802 визначено, що територіальні органи Державної екологічної інспекції, що ліквідуються згідно з пунктом 2 цієї постанови, продовжують виконувати свої повноваження до передачі таких повноважень відповідним міжрегіональним територіальним органам, які утворюються згідно з пунктом 1 цієї постанови. На виконання постанови Кабінету Міністрів України від 09.09.2020р. №802 Державною екологічною інспекцією України 22.12.2020р. прийнято наказ №502 «Про питання діяльності Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області)», яким визначено Державній екологічній інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) забезпечити здійснення покладення на неї функцій і повноважень на відповідній території відповідно до Положення, Державній екологічній інспекції в Одеській області припинити здійснення функцій і повноважень. Згідно пункту 4 наказу Державної екологічної інспекції України від 22.12.2020р. №502 встановлено, що датою початку здійснення відповідних повноважень і виконання відповідних функцій Державною екологічною інспекцією Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) є 23.12.2020р.

Позивач зазначає, що відповідно до ст.ст. 5, 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», ст. 202 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» та на підставі наказу від 06.03.2018 №142 «Про проведення планової перевірки» Державною екологічною інспекцією в Одеській області у період з 26.03.2018р. по 30.03.2018р. проведено планову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства Комунальним підприємством Ананьївської міської ради «Ананьїв-Водоканал». За результатом проведеного планового заходу державного нагляду (контролю) складено Акт №19/10 від 30.03.2018. З метою усунення порушень природоохоронного законодавства, виявлених під час планової перевірки, Інспекцією видано Припис №19 від 30.03.2018р. (підписано та прийнято до виконання директором КП «Ананьїв-Водоканал» Маналатієм Ю.М.). За результатом проведеного позапланового заходу державного нагляду (контролю) складено Акт №67/10 від 06.07.2018р.

Позивач стверджує, що відповідач здійснює водопостачання приватних домоволодінь, організацій, установ та підприємств міста Ананьїв. Під час планового та позапланового заходу державного нагляду (контролю), з метою контролю дотримання встановлених нормативів гранично допустимих скидів та гранично допустимих концентрацій, за період з 26.03.2018р. по 02.07.2018р. спеціалістами Інспекції відібрано та проаналізовано 3 проби зворотних вод КП «Ананьїв-Водоканал» (акти відбору проб від 26.03.2018р. №8/92, від 30.03.2018р. №9/22, від 02.07.2018р. №24/68 та протоколи вимірювань показників складу та властивостей проб вод від 26.03.2018р. №103, від 04.04.2018р. №22, від 09.07.2018р. №68. Встановлено, скид стічних каналізаційних недостатньо очищених та без очистки вод (стоків) до річки Тилігул призводить до забруднення вод поверхневого водного об`єкта, а саме річки Тилігул. Таким чином, у період з 26.03.2018р. по 02.07.2018р. відповідачем здійснено самовільний скид забруднюючих речовин у водний об`єкт (ріка Тилігул), чим спричинено забруднення поверхневих вод, що є порушенням п. 3 ч. 1 ст. 44, ст. 70 Водного Кодексу України, відповідальність за яке передбачена п. 2 абз. 3 ст. 110, ст. 111 Водного Кодексу України. Даний факт зафіксовано в Акті від 30.03.2018 №19/10 та в Акті від 06.07.2018р. №67/10. За фактом порушення правил охорони водних ресурсів, а саме скидів забруднюючих речовин у водний об`єкт (ріка Тилігул) посадовою особою Інспекції складено протокол про адміністративне правопорушення №000131 від 30.03.2018р. за ч. 1 ст. 59 КУпАП та винесено постанову про накладення адміністративного стягнення від 06.04.2018р. №000131, якою директора КП «Ананьїв-Водоканал» ОСОБА_1 визнано винним та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на суму 136грн. Згідно квитанції, винним здійснено сплату штрафу на загальну суму 136грн. Загальний об`єм скидів за період з 26.03.2018р. по 02.07.2017 склав 7,1тис м3 зворотних вод, що встановлено згідно наданої відповідачем довідки №15 від 06.07.2018р.

Позивач зазначає, що вихідні дані та результати розрахунків по кожній забруднюючій речовині наведено згідно таблиць у розрахунку збитків, заподіяних державі внаслідок забруднення вод, на підставі Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 20.07.2009р. №389, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.08.2009р. за №767/16783 зі змінами, затвердженими Наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 30.06.2011р. № 220 (далі - Методика). Внаслідок наднормативного скиду забруднюючих речовин зі зворотними водами КП «Ананьїв-Водоканал» згідно проведеного розрахунку була заподіяна шкода на суму 7444,89грн. Окрім того, КП «Ананьїв-Водоканал» для власних господарчо-побутових потреб та господарчо-побутових і виробничих потреб своїх абонентів здійснював використання підземних вод з десяти свердловин на каптаж підземних вод, які розміщено в м. Ананьєві на земельних ділянках та територіях господарчих дворів підприємства в межах земель Ананьївської міської ради Ананьївського району Одеської області. Інспекцією встановлено, що в період з 26.03.2018р. по 02.07.2018р. КП «Ананьїв-Водоканал» проводив водозабір з підземних водоносних горизонтів за відсутності дозволу на спеціальне водокористування, що є порушенням п. 9 ч. 1 ст. 44, ч. 1 ст. 49 Водного Кодексу України, відповідальність за яке передбачена ст.ст. 110, 111 Водного Кодексу України.

Як вказує позивач, відповідно до наданої КП «Ананьїв-Водоканал» довідки № 14 від 06.07.2018р. обсяг використання підземних вод в період з 26.03.2018 по 02.07.2018р. склав 29,7 тис м3. Даний факт зафіксовано в Акті від 06.07.2018 №67/10, згідно якого встановлено не виконання вимог Припису №19 від 30.03.2020р. зокрема в частині дозволу на спеціальне водокористування, та факт відсутності дозволу на спеціальне водокористування. За порушення вимог природоохоронного законодавства, у тому числі не отримання дозволу на спеціальне водокористування, посадовою особою Інспекції складено протокол про адміністративне правопорушення №000719 від 02.07.2018р. за ст. 1885 КУпАП та винесено постанову про накладення адміністративного стягнення від 06.07.2018р. №000719, якою директора КП «Ананьїв-Водоканал» ОСОБА_1 визнано винним та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на суму 765грн. Згідно квитанції №9, винним здійснено сплату штрафу на загальну суму 765грн. Згідно ставки рентної плати за спеціальне використання води, встановленої пунктом 255.5.2 статті 255 Податкового Кодексу України, розмір, аналогічний ставці рентної плати за спеціальне використання підземних вод в Одеській області станом на дату виявлення порушення складає 101,8грн./100м3 (1,018 грн./1м3); відповідно до пункту 255.7 статті 255 Податкового Кодексу України житлово-комунальні підприємства застосовують до ставок рентної плати коефіцієнт 0,3. Виходячи з вищевикладеного, на підставі п. 9.1 Методики здійснено розрахунок розміру відшкодування збитків, обумовлених самовільним використанням водних ресурсів при відсутності дозволу на спеціальне водокористування в розрізі нормативів плати за спеціальне використання прісних підземних вод в період їх фактичного використання: Зсам = 5 х 29700 м3 х 1,018 грн./м3 х 0,3 = 45351,90грн.

Як зазначає позивач, Інспекція зверталась до КП «Ананьїв-Водоканал» із претензією №10 від 31.01.2019р. та претензією №11 від 31.01.2019р. про відшкодування збитків, заподіяних державі в результаті порушень природоохоронного законодавства в сфері охорони водних ресурсів, загальна сума яких становить 52796,79грн. Згідно даних рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, відповідачем претензії №10 та №11 отримано 01.02.2019р. однак станом на даний час, сума збитків залишається не відшкодованою, у зв`язку з чим в Інспекції виникли законні підстави звернення до суду із даним позовом.

Враховуючи викладене, позивач просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі та стягнути з відповідача 52796,79грн. збитків.

Відповідач проти позову заперечує посилаючись на те, що на час позапланової перевірки 02.07.2018р Державною екологічною інспекцією в Одеській області у КП «Ананьїв-Водоканал» дійсно не було дозволу на спеціальне водокористування, але на той час вже були розпочаті роботи з отримання цього дозволу, а саме, 15.03.2018р. було укладено договори з ТОВ Науковий центр Екологія на виготовлення технічної документації для отримання дозволу, даний дозвіл був отриманий 19.08.2019р. КП «Ананьїв-Водоканал» використовує воду для задоволення господарсько-побутових потреб абонентів КП «Ананьїв-Водоканал», а це 3092 фізичних абонентів та 74 юридичних абонентів (школи, дитячі садки, кафе та магазини). Промислових підприємств які використовують воду, яку постачає КП «Ананьїв-Водоканал» для виробництва немає. Відповідно, під рентну плату попадають втрати води при аварійних ситуаціях на водогонах.

Відповідач вважає, що позивачем безпідставно включено у розрахунок обсяг (29700 куб.м.) води, добутої КП «Ананьїв-Водоканал» у період з 26.03.2018р. по 02.07.2018р., адже має бути враховано тільки втрати води, які складають заданий період, а саме: 303куб.м. При цьому, за ці втрати КП «Ананьїв-Водоканал» сплатив рентну плату в п`ятикратному розмірі згідно п.п. 255.11.13 п.255.11 ст. 255 розділу IX Податкового Кодексу України, що підтверджується податковими деклараціями з рентної плати. Отже, як вважає КП «Ананьїв-Водоканал» відсутні збитки заподіяні державі, що є піставою для відмови у задоволенні позову.

Відповідач вказує, що згідно Статуту, затвердженого рішенням Ананьївської міської ради №257-VІ від 17.11.2011р. за №4000278, є підприємством створеним на базі комунальної власності територіальної громади міста Ананьїва, закріпленої за ним на праві господарського відання. Підприємство підвідомче та підконтрольне Ананьївській міській раді. Основною метою створення та діяльності підприємства є забезпечення підприємств, населення міста Ананьїва та інших абонентів питною водою та приймання і очищення стічних вод, а також одержання прибутку. Предметом діяльності підприємства є, зокрема, надання послуг з водопостачання та водовідведення, очищення стічних вод до норм граничнодопустимих скидів; скид очищених стічних вод в басейн річки Тилігул.

Як зазначає відповідач, ст. 23 Кодексу України про надра (у відповідній редакції) передбачено, що землевласники і землекористувачі в межах наданих їм земельних ділянок мають право без спеціальних дозволів та гірничого відводу видобувати для своїх господарських і побутових потреб корисні копалини місцевого значення і торф загальною глибиною розробки до двох метрів, підземні води для власних господарсько-побутових потреб, нецентралізованого га централізованого (крім виробництва фасованої питної води) господарсько-питного водопостачання, за умови що продуктивність водозаборів підземних вод не перевищує 300 кубічних метрів на добу, та використовувати надра для господарських і побутових потреб. Таким чином, видобувати підземні води без спеціальних дозволів в обсязі, що не перевищує 300 кубічних метрів на добу, мають право суб`єкти господарювання, які є землевласниками або землекористувачами, лише для власних господарсько-побутових потреб, нецентралізованого та централізованого (крім виробництва фасованої питної води) господарсько-питного водопостачання. У свою чергу, видобуток підземних вод для здійснення господарської діяльності вимагає отримання спеціального дозволу уповноваженого державою органу.

Щодо претензій №10 від 31.01.2019р. відповідач вказує, що не вбачається, що видобуток відповідачем води на добу спірний період перевищував 300 кубічних метрів на добу, де зазначено, що за вказаний термін кількість водокористування становила 29,7тис.куб.м. За 4 місяці (що складає у середньому 247,5куб.м на добу загалом на 10 водозаборів). Отже, відсутні підстави вважати, що водовикористання в такому обсязі потребувало отримання спеціального дозволу уповноваженого державою органу. По претензії №10 від 31.012019 р. на суму 7444,89грн. посилаючись на те, що на час позапланової перевірки з 02 по 07 липня 2018 року позивачем у відповідача було виявлено самовільний скид забруднюючих зворотних вод з очисних споруд без дозволу на спец водокористування, та недостатній ступень очищення. Дійсно на час перевірки не було дозволу на спеціальне водокористування, але на той час вже були розпочаті роботи з отримання цього дозволу, а саме, 15.03.2018р. було укладено договори з ТОВ Науковий центр Екологія на виготовлення технічної документації для отримання дозволу, даний дозвіл був отриманий 19.08.2019р., але у відповідача є ліцензія №412/А-2018 від 24.04.2018р. на централізоване водопостачання та водовідведення, яка включає в себе роботи з очистки зворотних вод, та їх скид в річку Тилігул. Згідно протоколу вимірювання показників складу та властивостей води №2103 від 26.03.2018р. було зафіксовано перевищення гранично допустимих скидів вище за течією від місця скиду по сульфатам, а нижче за течією всі показники відповідають нормі, чого теоретично не може бути, відповідно дані вимірювань визивають сумніви, а розрахунок заподіяних збитків був зроблений з неочищених зворотних вод, а це не відповідає дійсності, так як вимірювань показників вод нижче за течією відповідає нормам, відповідно до цього неочищених скидів зворотних вод не було. Згідно протоколу вимірювання показників складу та властивостей води №4268 від 09.07.2018р. було зафіксовано перевищення гранично допустимих скидів вище за течією від місця скиду по сульфатам, та біологічному споживанню кисню, а нижче за течією сульфатам, та біологічному споживанню кисню, та завислим речовинам, а розрахунок заподіяних збитків був зроблений з неочищених зворотних вод, а це не відповідає дійсності, так як вимірювань показників вод нижче за течією не відповідають нормам, лише по 3 показниках, а не як в розрахунку з всіх 13 показниках відповідно до цього розрахунок був зроблено невірно, він повинен включати різницю між показниками гранично - допустимих вод нижче та вище скиду зворотних вод.

Враховуючи викладене, відповідач просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Позивач в своїй відповіді на відзив відповідача зазначає, що відповідачем не спростовано, що у період з 26.03.2018р. по 02.07.2018р. відповідач здійснював водозабір з підземних водоносних горизонтів при наявності дозволу на спеціальне водокористування. Водокористувачі звільняються від відповідальності за порушення водного законодавства, якщо вони виникли внаслідок дії непереборних сил природи чи воєнних дій. Відповідальність за порушення водного законодавства несуть особи, винні, зокрема у порушенні правил спеціального водокористування. Отже, закінчення строку дії дозволу на спеціальне водокористування за відсутності рішення органу, що його видав, про припинення права відповідача на спеціальне водокористування не позбавляє останнього можливості продовжити строк спеціального водокористування у встановленому чинним законодавством порядку. У свою чергу, дії відповідача з використання вод після закінчення строку дії дозволу на спеціальне водокористування, без його продовження та за відсутності рішення компетентного органу про припинення спеціального водокористування, вважаються самовільним водокористуванням. Таким чином, доводи Відповідача про відсутність вини у здійсненні самовільного водокористування у спірний період, є безпідставними.

Як вказує позивач, дозвіл на спеціальне водокористування, отримання якого є необхідним для забору води з природного або створеного штучно елементу довкілля, в якому зосереджуються води (ст.ст. 1, 48, 49 Водного кодексу України) та дозвіл на видобування підземних вод (ст. 21 Кодексу України про надра) визначаються законодавством самостійними дозвільними документами, з огляду на що виконання або невиконання відповідачем умов, передбачених статтею 23 Кодексу України про надра, з якою закон пов`язує можливість видобування підземних вод без дозволу на користування надрами, не звільняє відповідача від передбаченої законодавством відповідальності за забір води без дозволу на спеціальне водокористування. Отже, чинним законодавством передбачено обов`язок отримання господарюючими суб`єктами як дозволу на спеціальне водокористування, так і спеціального дозволу на користування ділянкою надр. При цьому спеціальний дозвіл на користування надрами дає право на видобування підземних вод, а дозвіл на спеціальне водокористування - право на їх використання.

Стосовно доводів відповідача як підставу звільнення від відповідальності із посиланням на сплату рентної плати згідно положень Податкового кодексу України, позивач вказує, що за самовільне використання водних ресурсів за відсутності дозвільних документів (дозвіл на спеціальне водокористування) передбачена відповідальність у вигляді відшкодування шкоди, розмір якої визначається за формулою відповідно до Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону і раціональне використання водних ресурсів», затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 20.07.2009р. №389. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі (ч. 1 ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища»). А відтак, відшкодування збитків, завданих державі внаслідок порушення водного законодавства, є самостійним видом юридичної відповідальності в силу приписів ст. 111 Водного кодексу України. Отже, внесення відповідачем плати за користування підземними водами за відсутності спеціального дозволу не звільняє його від відповідальності за порушення водного законодавства. Таким чином, позивачем правомірно встановлено, що в період з 26.03.2018р. по 02.07.2018р. відповідач проводив водозабір з підземних водоносних горизонтів за відсутності дозволу на спеціальне водокористування, що є порушенням п. 9 ч. 1 ст. 44, ч. 1 ст. 49 Водного Кодексу України, відповідальність за яке передбачена ст.ст. 110, 111 Водного Кодексу України.

Стосовно доводів відповідача про скиди забруднюючих речовин у водний об`єкт (ріка Тилігул), чим було спричинено забруднення поверхневих вод, позивач зазначає, що згідно зі ст. 70 Водного кодексу України скидання стічних вод у водні об`єкти допускається лише за умови наявності нормативів гранично допустимих концентрацій та встановлених нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин. Методика розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, затверджена наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України №389 від 20.07.2009р. встановлює порядок визначення розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, у разі: забруднення водних об`єктів, у тому числі пов`язаного із самовільними та аварійними скидами у водний об`єкт забруднюючих речовин та фізико-хімічних показників із зворотними водами або забруднюючих речовин у чистому вигляді, у складі сировини, продукції чи відходів, крім випадків забруднення територіальних і внутрішніх морських вод та виключної морської економічної зони України із суден, кораблів та інших плавучих засобів; забруднення поверхневих та підземних вод під впливом полігонів (сміттєзвалищ) твердих побутових та промислових відходів; самовільного використання водних ресурсів за відсутності дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води), у разі перевищення встановлених у дозволі на спеціальне водокористування лімітів; забору, використання води та скиду забруднюючих речовин із зворотними водами з порушенням умов водокористування, встановлених у дозволі на спеціальне водокористування. Пункт 1.3. Методики встановлює єдині вимоги до визначення збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів. Згідно з п. 2.1. Методики наднормативними скидами забруднюючих речовин у водний об`єкт з перевищенням ГДС вважаються: скиди зі зворотними водами забруднюючих речовин з перевищенням встановлених нормативів ГДС, що підлягають нормуванню згідно із законодавством, або таких, що не підлягають нормуванню згідно із законодавством; скиди забруднюючих речовин внаслідок порушення регламенту санкціонованого скиду зворотних вод з перевищенням за окремими показниками нормативів ГДС регламенту; скиди забруднюючих речовин внаслідок аварійного скиду зворотних вод; самовільний скид зворотних вод без дозволу на спеціальне водокористування.

Як наполягає позивач, під час планового та позапланового заходу державного нагляду (контролю), з метою контролю дотримання встановлених нормативів гранично допустимих скидів та гранично допустимих концентрацій, за період з 26.03.2018р. по 02.07.2018р. спеціалістами Інспекції відібрано та проаналізовано 3 проби зворотних вод відповідача (акти відбору проб від 26.03.2018р. №8/92, від 30.03.2018р. №9/22, від 02.07.2018р. №24/68 та протоколи вимірювань показників складу та властивостей проб вод від 26.03.2018р. №103, від 04.04.2018р. №22, від 09.07.2018р. №68. Встановлено, у період з 26.03.2018р. по 02.07.2018р. відповідачем здійснено самовільний скид забруднюючих речовин у водний об`єкт (ріка Тилігул), чим спричинено забруднення поверхневих вод, що є порушенням п. 3 ч. 1 ст. 44, ст. 70 Водного Кодексу України, відповідальність за яке передбачена п. 2 абз. 3 ст. 110, ст. 111 Водного Кодексу України. Вимірювання проб проведено відповідно до методик виконання вимірювань (MBB) допущених до використання та наведених у п. 2 протоколу №103 від 26.03.2018р., п. 2 протоколу від 04.04.2018р. №22, п. 2 протоколу від 09.07.2018р. №68. При цьому, усі акти відбору проб від 26.03.2018р. №8/92, від 30.03.2018р. №9/22, від 02.07.2018р. №24/68 представником відповідача підписано без жодних зауважень. Розрахунок розміру відшкодування збитків внаслідок забруднення вод ріки Тилігул проведено за формулою (17) розділу 7 Методики.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши наявні докази у сукупності та надавши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст.1 Водного кодексу України використання води - процес вилучення води для використання у виробництві з метою отримання продукції та для господарсько-питних потреб населення, а також без її вилучення для потреб гідроенергетики, рибництва, водного, повітряного транспорту та інших потреб.

Статтею 2 Водного кодексу України встановлено, що завданням водного законодавства є регулювання правових відносин з метою забезпечення збереження, науково обґрунтованого, раціонального використання вод для потреб населення і галузей економіки, відтворення водних ресурсів, охорони вод від забруднення, засмічення та вичерпання, запобігання шкідливим діям вод та ліквідації їх наслідків, поліпшення стану водних об`єктів, а також охорони прав підприємств, установ, організацій і громадян на водокористування.

Відповідно до ст.149 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання використовують у господарській діяльності природні ресурси в порядку спеціального або загального природокористування відповідно до цього Кодексу та інших законів.

Статтею 151 Господарського кодексу України суб`єктам господарювання для здійснення господарської діяльності надаються в користування на підставі спеціальних дозволів (рішень) уповноважених державою органів земля та інші природні ресурси (в тому числі за плату або на інших умовах). Порядок надання у користування природних ресурсів громадянам і юридичним особам для здійснення господарської діяльності встановлюється земельним, водним, лісовим та іншим спеціальним законодавством.

Судом встановлено, що на підставі наказу від 06.03.2018 №142 «Про проведення планової перевірки» Державною екологічною інспекцією в Одеській області у період з 26.03.2018р. по 30.03.2018р. проведено планову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства Комунальним підприємством Ананьївської міської ради «Ананьїв-Водоканал». За результатом проведеного планового заходу державного нагляду (контролю) складено Акт №19/10 від 30.03.2018. З метою усунення порушень природоохоронного законодавства, виявлених під час планової перевірки, Інспекцією видано Припис №19 від 30.03.2018р. (підписано та прийнято до виконання директором КП «Ананьїв-Водоканал» Маналатієм Ю.М.). За результатом проведеного позапланового заходу державного нагляду (контролю) складено Акт №67/10 від 06.07.2018р.

Під час планового та позапланового заходу державного нагляду (контролю), з метою контролю дотримання встановлених нормативів гранично допустимих скидів та гранично допустимих концентрацій, за період з 26.03.2018р. по 02.07.2018р. спеціалістами Інспекції відібрано та проаналізовано 3 проби зворотних вод КП «Ананьїв-Водоканал» (акти відбору проб від 26.03.2018р. №8/92, від 30.03.2018р. №9/22, від 02.07.2018р. №24/68 та протоколи вимірювань показників складу та властивостей проб вод від 26.03.2018р. №103, від 04.04.2018р. №22, від 09.07.2018р. №68. Встановлено, скид стічних каналізаційних недостатньо очищених та без очистки вод (стоків) до річки Тилігул призводить до забруднення вод поверхневого водного об`єкта, а саме річки Тилігул. Таким чином, у період з 26.03.2018р. по 02.07.2018р. відповідачем здійснено самовільний скид забруднюючих речовин у водний об`єкт (ріка Тилігул), чим спричинено забруднення поверхневих вод, що є порушенням п. 3 ч. 1 ст. 44, ст. 70 Водного Кодексу України, відповідальність за яке передбачена п. 2 абз. 3 ст. 110, ст. 111 Водного Кодексу України. Даний факт зафіксовано в Акті від 30.03.2018 №19/10 та в Акті від 06.07.2018р. №67/10. За фактом порушення правил охорони водних ресурсів, а саме скидів забруднюючих речовин у водний об`єкт (ріка Тилігул) посадовою особою Інспекції складено протокол про адміністративне правопорушення №000131 від 30.03.2018р. за ч. 1 ст. 59 КУпАП та винесено постанову про накладення адміністративного стягнення від 06.04.2018р. №000131, якою директора КП «Ананьїв-Водоканал» ОСОБА_1 визнано винним та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на суму 136грн. Згідно квитанції, винним здійснено сплату штрафу на загальну суму 136грн. Загальний об`єм скидів за період з 26.03.2018р. по 02.07.2017 склав 7,1тис м3 зворотних вод, що встановлено згідно наданої відповідачем довідки №15 від 06.07.2018р.

Вихідні дані та результати розрахунків по кожній забруднюючій речовині наведено згідно таблиць у розрахунку збитків, заподіяних державі внаслідок забруднення вод, на підставі Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 20.07.2009р. №389, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.08.2009р. за №767/16783 зі змінами, затвердженими Наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 30.06.2011р. № 220 (далі - Методика). Внаслідок наднормативного скиду забруднюючих речовин зі зворотними водами КП «Ананьїв-Водоканал» згідно проведеного розрахунку була заподіяна шкода на суму 7444,89грн. Окрім того, КП «Ананьїв-Водоканал» для власних господарчо-побутових потреб та господарчо-побутових і виробничих потреб своїх абонентів здійснював використання підземних вод з десяти свердловин на каптаж підземних вод, які розміщено в м. Ананьєві на земельних ділянках та територіях господарчих дворів підприємства в межах земель Ананьївської міської ради Ананьївського району Одеської області. Інспекцією встановлено, що в період з 26.03.2018р. по 02.07.2018р. КП «Ананьїв-Водоканал» проводив водозабір з підземних водоносних горизонтів за відсутності дозволу на спеціальне водокористування, що є порушенням п. 9 ч. 1 ст. 44, ч. 1 ст. 49 Водного Кодексу України, відповідальність за яке передбачена ст.ст. 110, 111 Водного Кодексу України.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до наданої КП «Ананьїв-Водоканал» довідки №14 від 06.07.2018р. обсяг використання підземних вод в період з 26.03.2018 по 02.07.2018р. склав 29,7 тис м3. Даний факт зафіксовано в Акті від 06.07.2018 №67/10, згідно якого встановлено не виконання вимог Припису №19 від 30.03.2020р. зокрема в частині дозволу на спеціальне водокористування, та факт відсутності дозволу на спеціальне водокористування. За порушення вимог природоохоронного законодавства, у тому числі не отримання дозволу на спеціальне водокористування, посадовою особою Інспекції складено протокол про адміністративне правопорушення №000719 від 02.07.2018р. за ст. 1885 КУпАП та винесено постанову про накладення адміністративного стягнення від 06.07.2018р. №000719, якою директора КП «Ананьїв-Водоканал» ОСОБА_1 визнано винним та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на суму 765грн. Згідно квитанції №9, винним здійснено сплату штрафу на загальну суму 765грн. Згідно ставки рентної плати за спеціальне використання води, встановленої пунктом 255.5.2 статті 255 Податкового Кодексу України, розмір, аналогічний ставці рентної плати за спеціальне використання підземних вод в Одеській області станом на дату виявлення порушення складає 101,8 грн./ЮОм3 (1,018 грн./1м3); відповідно до пункту 255.7 статті 255 Податкового Кодексу України житлово-комунальні підприємства застосовують до ставок рентної плати коефіцієнт 0,3. Виходячи з вищевикладеного, на підставі п. 9.1 Методики здійснено розрахунок розміру відшкодування збитків, обумовлених самовільним використанням водних ресурсів при відсутності дозволу на спеціальне водокористування в розрізі нормативів плати за спеціальне використання прісних підземних вод в період їх фактичного використання: Зсам = 5 х 29700 м3 х 1,018 грн./м3 х 0,3 = 45351,90грн.

Судом встановлено, що позивач звертався до відповідача із претензією №10 від 31.01.2019р. та претензією №11 від 31.01.2019р. про відшкодування збитків, заподіяних державі в результаті порушень природоохоронного законодавства в сфері охорони водних ресурсів, загальна сума яких становить 52796,79грн. Згідно даних рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, відповідачем претензії №10 та №11 отримано 01.02.2019р. однак станом на даний час, сума збитків залишається не відшкодованою.

Згідно зі ст.111 Водного кодексу України підприємства, установи, організації та громадяни України, а також іноземні юридичні і фізичні особи без громадянства, зобов`язані відшкодувати збитки, завдані внаслідок порушень водного законодавства, в розмірах та порядку, встановлених законодавством України. Притягнення винних у порушенні водного законодавства до відповідальності не звільняє їх від обов`язку відшкодування збитків, завданих ними внаслідок порушення водного законодавства.

Наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 20.07.2009р. №389 затверджено Методику розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів.

На підставі Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 20.07.2009р. №389, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.08.2009р. за №767/16783 зі змінами, затвердженими Наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 30.06.2011р. №220 (далі - Методика). Внаслідок наднормативного скиду забруднюючих речовин зі зворотними водами відповідачем згідно проведеного розрахунку була заподіяна шкода на суму 7444,89грн.

Згідно ставки рентної плати за спеціальне використання води, встановленої пунктом 255.5.2 статті 255 Податкового Кодексу України, розмір, аналогічний ставці рентної плати за спеціальне використання підземних вод в Одеській області станом на дату виявлення порушення складає 101,8грн./100м3 (1,018 грн./1м3); відповідно до пункту 255.7 статті 255 Податкового Кодексу України житлово-комунальні підприємства застосовують до ставок рентної плати коефіцієнт 0,3. Виходячи з вищевикладеного, на підставі п. 9.1 Методики здійснено розрахунок розміру відшкодування збитків, обумовлених самовільним використанням водних ресурсів при відсутності дозволу на спеціальне водокористування в розрізі нормативів плати за спеціальне використання прісних підземних вод в період їх фактичного використання: Зсам = 5 х 29700 м3 х 1,018 грн./м3 х 0,3 = 45351,90грн.

Щодо доводів відповідача про скиди забруднюючих речовин у водний об`єкт (ріка Тилігул), чим було спричинено забруднення поверхневих вод, позивач зазначає, що згідно зі ст. 70 Водного кодексу України скидання стічних вод у водні об`єкти допускається лише за умови наявності нормативів гранично допустимих концентрацій та встановлених нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин суд зазначає, що як вірно вказано позивачем Методика розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, затверджена наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України №389 від 20.07.2009р. встановлює порядок визначення розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, у разі: забруднення водних об`єктів, у тому числі пов`язаного із самовільними та аварійними скидами у водний об`єкт забруднюючих речовин та фізико-хімічних показників із зворотними водами або забруднюючих речовин у чистому вигляді, у складі сировини, продукції чи відходів, крім випадків забруднення територіальних і внутрішніх морських вод та виключної морської економічної зони України із суден, кораблів та інших плавучих засобів; забруднення поверхневих та підземних вод під впливом полігонів (сміттєзвалищ) твердих побутових та промислових відходів; самовільного використання водних ресурсів за відсутності дозвільних документів (дозволу на спеціальне водокористування та/або спеціального дозволу на користування надрами (підземні води), у разі перевищення встановлених у дозволі на спеціальне водокористування лімітів; забору, використання води та скиду забруднюючих речовин із зворотними водами з порушенням умов водокористування, встановлених у дозволі на спеціальне водокористування.

Пункт 1.3. Методики встановлює єдині вимоги до визначення збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів.

Згідно з п. 2.1. Методики наднормативними скидами забруднюючих речовин у водний об`єкт з перевищенням ГДС вважаються: скиди зі зворотними водами забруднюючих речовин з перевищенням встановлених нормативів ГДС, що підлягають нормуванню згідно із законодавством, або таких, що не підлягають нормуванню згідно із законодавством; скиди забруднюючих речовин внаслідок порушення регламенту санкціонованого скиду зворотних вод з перевищенням за окремими показниками нормативів ГДС регламенту; скиди забруднюючих речовин внаслідок аварійного скиду зворотних вод; самовільний скид зворотних вод без дозволу на спеціальне водокористування.

Доводи відповідача на те, що були розпочаті роботи з отримання цього дозволу, а саме, 15.03.2018р. було укладено договори з ТОВ Науковий центр Екологія на виготовлення технічної документації для отримання дозволу, даний дозвіл був отриманий 19.08.2019р., але у відповідача є ліцензія №412/А-2018 від 24.04.2018р. на централізоване водопостачання та водовідведення, яка включає в себе роботи з очистки зворотних вод, та їх скид в річку Тилігул судом до уваги не приймається виходячи з наступного.

Згідно з приписами п. 9 ст. 44, ст. 48, 49 Водного кодексу України спеціальне водокористування - це забір води з водних об`єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об`єкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів.

Спеціальне водокористування здійснюється юридичними та фізичними особами лише за наявності дозволу і насамперед для задоволення питних потреб населення, а також для господарсько-побутових, лікувальних, оздоровчих, сільськогосподарських, промислових, транспортних, енергетичних, рибогосподарських та інших державних і громадських потреб.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 55 Водного кодексу України право юридичних та фізичних осіб на спеціальне водокористування припиняється у разі: закінчення строку спеціального водокористування.

Таким чином, право спеціального водокористування у відповідача відповідно до зазначеної норми припинилося із закінченням строку дії дозволу на спеціальне водокористування.

Як вбачається з матеріалів справи та підтверджується відповідачем, останнім було отримано дозвіл лише 19.08.2019р., натомість планова перевірка здійснювалася у 2018 році.

Згідно ст. 110 Водного кодексу України порушення водного законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно з законодавством України.

Дозвіл на спеціальне водокористування, отримання якого є необхідним для забору води з природного або створеного штучно елементу довкілля, в якому зосереджуються води (статті 1, 48, 49 Водного кодексу України) та дозвіл на видобування підземних вод (стаття 21 Кодексу України про надра) визначаються законодавством самостійними дозвільними документами, з огляду на що виконання або невиконання Відповідачем умов, передбачених статтею 23 Кодексу України про надра, з якою закон пов`язує можливість видобування підземних вод без дозволу на користування надрами, не звільняє Відповідача від передбаченої законодавством відповідальності за забір води без дозволу на спеціальне водокористування.

Отже, чинним законодавством передбачено обов`язок отримання господарюючими суб`єктами як дозволу на спеціальне водокористування, так і спеціального дозволу на користування ділянкою надр.

При цьому спеціальний дозвіл на користування надрами дає право на видобування підземних вод, а дозвіл на спеціальне водокористування - право на їх використання.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.

У відповідності до ст.22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ст. 111 Водного кодексу України підприємства, установи, організації і громадяни України, а також іноземці та особи без громадянства, іноземні юридичні особи зобов`язані відшкодувати збитки, завдані ними внаслідок порушень водного законодавства, в розмірах і порядку, встановлених законодавством України. Відшкодування збитків, завданих внаслідок порушень водного законодавства, не звільняє винних від збору за спеціальне водокористування, а також від необхідності здійснення заходів щодо ліквідації шкідливих наслідків. Притягнення винних у порушенні водного законодавства до відповідальності не звільняє їх від обов`язку відшкодування збитків, завданих ними внаслідок порушення водного законодавства.

Згідно частини третьої статті 13 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Під час розгляд справи відповідачем не надано доказів спростовуючих позовні вимоги.

Відповідно до ст.3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є зокрема справедливість, добросовісність та розумність.

Згідно ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За таких обставин, приймаючи до уваги вищенаведене, а також оцінюючи надані документальні докази в їх сукупності, позовні вимоги Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) до відповідача Комунального підприємства Ананьївської міської ради «Ананьїв-Водоканал» про стягнення 52796,79грн., обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2102,00грн. покладаються на відповідача відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 79, 86, 129, ст.ст. 232-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) до відповідача Комунального підприємства Ананьївської міської ради Ананьїв-Водоканал про стягнення 52796,79грн. задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з Комунального підприємства Ананьївської міської ради Ананьїв-Водоканал (66400, Одеська область, м. Ананьїв, вул. Леніна, 11, ) до Державного бюджету України р/р №UA0015023 Фонду охорони навколишнього природного середовища Ананьївської міської ради Ананьївського району Одеської області, , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), отримувач - УК у Анан.р-ні/м. Ананьїв/24062100) збитки у сумі 52796,79грн.

3. Стягнути з Комунального підприємства Ананьївської міської ради Ананьїв-Водоканал (66400, Одеська область, м. Ананьїв, вул. Леніна, 11, ) на користь Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) (65058, м. Одеса, пр. Шевченка, 12, ) 2102,00грн. судового збору.

Накази видати згідно зі ст. 327 ГПК України.

Повне рішення буде складено 16 березня 2021 р.

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст складено

Суддя Л.В. Степанова