РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ

17.02.2021Справа № 910/20731/20

Суддя Господарського суду міста Києва Данилова М.В., при секретарі судового засідання Тарасюку А.Ю., розглянувши матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін

за позовом Заступника військового прокурора Київського гарнізону (01014, м. Київ, вул. Петра Болбочана, 8-А) в інтересах держави в особі Міністерства оборони України (03168, м. Київ, пр.-т Повітрофлотський, 6)

до Приватного акціонерного товариства РВС Банк (04071, м. Київ, вул. Введенська, 29/58)

про стягнення грошових коштів,

Представники сторін:
від прокуратури: Касяненко Д.М.;

від позивача: Ніколова В.М. представник;

від відповідача: Цибіков О.О. адвокат

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
28 грудня 2020 року до Господарського суду міста Києва від Військового прокурора Київського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України (позивач) надійшла позовна заява № 1/6841вих.20 від 23.12.2020 року до Приватного акціонерного товариства РВС Банк (відповідач) про стягнення грошових коштів у розмірі 107 550, 00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю Італтекс Меріно порушило взяті на себе зобов`язання за укладеним між останнім та Міністерством оборони України Договором № 286/3/18/213 про поставку товарів для державних потреб матеріально-технічних засобів речової служби (за кошти Державного бюджету України) від 08.06.2018 року, виконання умов якого у розмірі 5% було забезпечено виданою відповідачем Банківською гарантією від 10.05.2018 року № 2746-18Г на суму 107 550, 00 грн., внаслідок чого наявні підстави для виплати бенефіціару вказаної суми.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.01.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи № 910/20731/20 здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

21 січня 2021 року через відділ діловодства суду від Акціонерного товариства «РВС Банк» надійшло клопотання про залишення позову без розгляду.

21 січня 2021 року через канцелярію суду від Акціонерного товариства «РВС Банк» надійшов відзив.

21 січня 2021 року через відділ діловодства суду від Акціонерного товариства «РВС Банк» надійшло клопотання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.01.2021 року ухвалено розгляд справи № 910/20731/20 здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання на 17.02.2021 року.

01 лютого 2021 року через відділ діловодства суду від Військового прокурора Київського гарнізону надійшла відповідь на відзив ПАТ «РВС Банк».

05 лютого 2021 року через відділ діловодства суду від відповідача по справі надійшли письмові заперечення.

05 лютого 2021 року через відділ діловодства суду від відповідача надійшло клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Італтекс Меріно».

17.02.2021 року судом відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про залишення позову без розгляду.

У судовому засіданні 17.02.2021 року представник відповідача відкликав клопотання про залучення Товариства з обмеженою відповідальністю «Італтекс Меріно» до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.

У судовому засіданні 17.02.2021 року прокурор по справі та представник позивача підтримали позов та просили суд його задовольнити.

Представник відповідача заперечив проти позову та просив суд відмовити у його задоволенні.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:
10.05.2018 року між Приватним акціонерним товариством «РВС Банк» (гарант) та Міністерством оборони України (позивач, бенефіціар) укладено договір про надання банківської гарантії № 2746-18Г (Договір гарантії), відповідно до умов якого банк зобов`язався сплатити на користь Бенефіціара суму банківської гарантії у розмірі 107 550, 00 грн., у випадку невиконання принципалом (ТОВ «Італтекс Меріно») своїх зобов`язань перед бенефіціаром за вказаним договором.

08.06.2018 року за результатами процедури закупівлі між Міністерством оборони України (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ІТАЛТЕКС МЕРІНО» (постачальник) укладено Договір № 286/3/18/213 (Договір) про поставку товарів для державних потреб матеріально - технічних засобів речової служби (за кошти Державного бюджету України).

Відповідно до умов Договору Постачальник зобов`язався поставити Міністерству оборони України (18443300-9) Головні убори (шапка зимова, вид 2) у кількості 20 000 штук вартістю 1 195 000,00 грн., до 30.09.2018 року включно; у кількості 10 000 штук вартістю 5 975 00,00 грн., до 30.10.2018 року включно; всього на загальну суму 2 151 000,00 грн.

Пунктом 1.2 Договору передбачено ціну, кількість та строки постачання товару, яка передбачається Специфікацією договору.

Договірна ціна за Договором становить 2 151 000,00 грн.(п. 3.1 Договору).

Пунктом 2.1. Договору визначено, що здійснення контролю за якістю товару складається з таких етапів: перевірка виготовлення товару, перевірю контрольного зразка, приймальний контроль товару.

Пунктами 4.1, 4.2 Договору передбачено, що постачальник зобов`язанні надати замовнику після постачання продукції наступні документи: акт приймального контролю (якості) товару, на якому повинен бути оригінал підпису одержувача замовника, завірений належним чином, який підтверджу одержання товару; видаткова накладна постачальника, повідомлення підтвердження.

Відповідно до пункту 5.2 Договору місцем поставки товару є об`єднав центри забезпечення Тилу Збройних Сил України згідно з рознарядкою та ростовкою Міністерства оборони України, які є невід`ємною частиною Договору, з обов`язковим дотриманням передбачених ними вимог до асортименту, кількості, адреси одержувачів замовника та черговості відвантажень.

Згідно Додатку 1 Договору від 08.06.2018 року №286/3/18/213 місцем поставки товару визначено центр забезпечення речовим майном військова частина НОМЕР_1 (м. Одеса).

Проте, всупереч умовам укладеного Договору, постачальник не виконав взяті на себе зобов`язання щодо своєчасного постачання продукції та відповідно до Додатку 1 Договору від 08.06.2018 року №286/3/18/213 вказана продукція до центру забезпечення речовим майном поставлена не своєчасно, a саме до військової частини НОМЕР_1 (м. Одеса) з простроченням на 58 діб.

Рознарядкою Міністерства оборони України за Специфікацією (додаток 1 до Додаткової угоди № 1 від 25.11.2018 року, який підписано сторонами підтверджується, що до військової частини НОМЕР_1 сплановано відвантажень (18443300-9) головні убори (шапка зимова, вид 2) 30 000 шт., а саме у кількості 20 000 шт., до 22.10.2018 року включно; у кількості 10 000 штук до 21.11.2018 року включно.

Сторонами укладено Додаткову угоду № 2 від 19.12.2018 року в якій абзац перший пункту 10.1 розділу X виклали в наступній редакції: договір набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє до 31 березня 2019 року (включно), а в частині проведення розрахунків до повного їх завершення.

Додатковою угодою № 3 від 15.01.2019 року до Договору сторони домовилися пункт 1.2 розділу І. «Предмет договору» Договору доповнити Специфікацією на 2019 рік за якою (18443300-9) головні убори (шапка зимова, вид 2) у кількості 6000 шт., вартістю 3 585 00, 00 грн., підлягають поставці до 31.03.2019 року включно на загальну суму 4 302 00,00 грн.

Рознарядкою Міністерства оборони України за Специфікацією на 2019 рік (додаток 1 до Додаткової угоди № 3 від 15.01.2019 року, який підписано сторонами) підтверджується, що до військової частини НОМЕР_1 сплановано відвантаження (18443300-9) головні убори (шапка зимова, вид 2) у кількості 6000 до 31.03.2019 року включно.

Позивач зазначив, що постачальник не виконав взяті на себе зобов`язання щодо своєчасного постачання продукції за Додатковою угодою № 1 від 25.11.2018 року до Договору до військової НОМЕР_2 з запізненням на 28 та 58 діб, а за Додатковою угодою № 3 від 15.01.2019 року із запізненням на 11 діб.

Підтвердженням несвоєчасного виконання постачальником умов Договору щодо термінів поставки є акт приймання-передачі № 1 від 19.12.2018 року та оголошення № 1 від 14.12.2018 року.

У разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань, сторони несуть відповідальність, передбачену Договором та чинним законодавством (п. 7.1 Договору).

Міністерство оборони України направило ПАТ «РВС Банк» письмову вимогу від 03.01.2019 року № 286/6/46 щодо сплати грошового забезпечення в розмірі 107 550, 00 грн. відповідно до умов банківської гарантії від 10.05.2018 року № 2746-18Г.

ПАТ «РВС Банк» листом від 22.01.2019 року № 104/19-БТ відмовило у розгляді вказаної вимоги, посилаючись на невідповідність вимоги умовам визначених гарантією.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує, та вважає що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими та зазначає, що позивачеві у відповідь на його письмові звернення було повідомлено, що Міністерство оборони України не виконало умову гарантії щодо підписання вимоги уповноваженими особами.

Враховуючи викладене вище, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 200 Господарського кодексу України гарантія є специфічним засобом забезпечення виконання господарських зобов`язань шляхом письмового підтвердження (гарантійного листа) банком, іншою кредитною установою, страховою організацією (банківська гарантія) про задоволення вимог управненої сторони у розмірі повної грошової суми, зазначеної у письмовому підтвердженні, якщо третя особа (зобов`язана сторона) не виконає вказане у ньому певне зобов`язання, або настануть інші умови, передбачені у відповідному підтвердженні; зобов`язання за банківською гарантією виконується лише на письмову вимогу управненої сторони; гарант має право висунути управненій стороні лише ті претензії, висунення яких допускається гарантійним листом. Зобов`язана сторона не має права висунути гаранту заперечення, які вона могла б висунути управненій стороні, якщо її договір з гарантом не містить зобов`язання гаранта внести до гарантійного листа застереження щодо висунення таких заперечень; до відносин банківської гарантії в частині, не врегульованій цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Згідно із ст.ст. 560, 561 Цивільного кодексу України за гарантією банк, інша фінансова установа, страхова організація (гарант) гарантує перед кредитором (бенефіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов`язку; гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником; гарантія діє протягом строку, на який вона видана.

Згідно п. 1 ст. 548 ЦК України, виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором чи законом.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з ч. 2, 4 ст. 563 ЦК України вимога кредитора до гаранта про сплату грошової суми відповідно до виданої ним гарантії пред`являється у письмовій формі. До вимоги додаються документи, вказані в гарантії. Кредитор може пред`явити вимогу до гаранта в межах строку, встановленого у гарантії, на який її видано.

Як вбачається із матеріалів справи Міністерством оборони України на адресу відповідача було надіслано вимогу за № 286/6/46 від 03.01.2019 року, щодо перерахування коштів за гарантією у сумі 107 550, 00 грн. Підставою для оплати цієї суми Міністерству є порушення ТОВ «Італтекс Меріно» умов Договору поставки в частині терміну постачання.

Вимога підписана директором Департаменту державних закупівель та постачання матеріальних ресурсів Міністерства оборони України Гулєвичем В.

Умовами Гарантії передбачено, що Банк повинен виплатити бенефіціару суму збитків за умови одночасного виконання бенефіціаром усіх умов гарантії, а саме: отримання Банком письмової вимоги, підписаної уповноваженою особою та у якій бенефіціар заявляє про те, що принципал не виконав (неналежним чином виконав) свої зобов`язання за договором про закупівлю стосовно асортименту, кількості, якості та строків.

Письмова вимога бенефіціара повинна бути підписана уповноваженою особою бенефіціара, скріплена печаткою бенефіціара та відправлена на поштову адресу гаранта: 04071, м. Київ, вул. Введенська, буд. 29/58.

Враховуючи зазначене в гарантії можна дійти висновку, що вимога має бути підписана, як мінімум, двома уповноваженою особою та скріплена печаткою бенефіціара.

Проте, письмова вимога за № 286/6/46 від 03.01.2019 року підписана директора Департаменту державних закупівель та постачання матеріальних ресурсів Міністерства оборони України Гулевичем В.В., який не має права підписувати вимоги щодо стягнення забезпечення виконання договорів, що укладені до бюджетних асигнувань на 2018 рік, крім того вимога скріплена печаткою департаменту, що суперечить вимогам чинного законодавства.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Частиною 1 статті 78 ГПК України визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до статті 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 73, 86, 129, 219, 233, 236, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва,

ВИРІШИВ:
В задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 03.03.2021 р.

Суддя М.В. Данилова