ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.03.2021м. ДніпроСправа № 904/6854/20

За позовом Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі", м. Дніпро

до Комунального підприємства "Жилсервіс-2" Дніпровської міської ради, м. Дніпро

про стягнення заборгованості за недовраховану електроенергію в сумі 14 258 грн. 16 коп.

Суддя Рудь І.А.

Без повідомлення (виклику) учасників справи.

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство "ДТЕК Дніпровські електромережі" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом від 09.12.2020, в якому просить стягнути з Комунального підприємства "Жилсервіс-2" Дніпровської міської ради вартість недоврахованої електричної енергії в сумі 14 258 грн. 16 коп.

Позовні вимоги обґрунтовує порушенням відповідачем п. п. 1.3, 5.1., 6.40, 6.41, 10.2 Правил користування електричною енергією, а саме: самовільне підключення струмоприймачів до електромережі, яка не є власністю енергопостачальника, з метою безоблікового споживання електричної енергії без порушення схеми обліку; підключення виконане дротом АПВ 2х2,5 мм.кв. від внутрішньо будинкових мереж з електрощитової житлового будинку, що зафіксовано в акті про порушення від 21.02.2018 № 126059.

Ухвалою господарського суду від 22.12.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними в матеріалах справи документами.

Відповідач вимоги суду не виконав та не надав витребувані судом документи.

Господарський суд наголошує на тому, що ухвала суду завчасно надсилалась відповідачу за його місцезнаходженням, згідно матеріалів справи, інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, з урахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 № 958.

Відповідно до потового повідомлення № 880 ухвала від 22.12.2020 отримана відповідачем 06.01.2021.

З урахуванням вищевикладеного, господарський суд вважає можливим розглянути справу за наявними в ній матеріалами, відповідно до ч. 9 ст. 81, ч. 9 ст. 165 ГПК України.

Згідно зі ст. 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Також судом враховано, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення від 07.07.1989 Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

У пункті 3 постанови № 11 від 17.10.2014 пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення" визначено, що розумним, зокрема вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010, "Смірнова проти України" від 08.11.2005, "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006, "Літоселітіс Проти Греції" від 05.02.2004).

При цьому, згідно з практикою Європейського суду з прав людини щодо тлумачення положення "розумний строк" вбачається, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ. Критеріями оцінки розумності строку є, зокрема складність справи та поведінка заявників.

Так, у справі "Хосце проти Нідерландів" 1998 суд вирішив, що тривалість у 8,5 років є розумною у контексті ст. 6 Конвенції, у зв`язку зі складністю справи, а у справі "Чірікоста і Віола проти Італії", 15-річний строк розгляду визнано Європейським судом з прав людини виправданим, у зв`язку з поведінкою заявників.

З огляду на викладене, з метою дотримання принципів господарського судочинства, суд розглянув справу в межах розумного строку.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

01.02.2013 між Публічним акціонерним товариством "ДТЕК Дніпрообленерго", яке надалі перейменоване в Акціонерне товариство "ДТЕК Дніпровські електромережі", (постачальник) та Комунальним підприємством "Жилсервіс-2" Дніпровської міської ради (споживач) укладений договір про постачання електричної енергії № 065156 (далі -договір).

Відповідно до розділу 1 договору постачальник продає електричну енергію споживачу у точці (точках) продажу електричної енергії для забезпечення потреб електроустановок споживача з приєднаною потужністю 1260 кВт, величини якої по обєктах споживача визначені додатком "Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії", а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору. Точка (точки) продажу електричної енергії - межа балансової належності, на якій відбувається перехід права власності на електричну енергію, визначена додатками "Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін" та/або "Загальна схема електропостачання", які є невід`ємними частинами договору.

Під час виконання умов договору, а також при вирішенні всіх питань, що не обумовлені договором, сторони зобов`язуються керуватися чинним законодавством України та Правилами користування електричною енергією (п. 2.1. договору).

Відповідно до дислокації будинків КП "Жилсервіс-2" ДМР на 01.02.2013 житловий будинок по вул. Камчатській, 40 перебуває на обслуговуванні відповідача.

Згідно з пп. 4.2.3. п. 4.2. договору споживач сплачує постачальнику вартість недоврахованої електричної енергії, розраховану відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами ПКЕЕ, за тарифами, що діяли протягом споживання електричної енергії з порушенням, у разі таких дій споживача:

- самовільного внесення змін у схеми обліку електроенергії;

- пошкодження засобів обліку електроенергії, втручання в їх роботу або зняття пломб з засобів обліку;

- інших умов, визначених Методикою.

Відповідно до п. 2.1. Додатку № 3 до договору "Порядок розрахунків" споживач протягом 30 календарних днів з дати отримання рахунку постачальника здійснює повну оплату вартості електричної енергії, недоврахованої внаслідок використання електричної енергії з порушенням ПКЕЕ.

Договір набирає чинності з 22.03.2013 і укладається на строк до 31.12.2013 (п. 9.8. договору).

Договір вважається щорічно продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною зі сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов (пп. 9.8.1. договору).

Доказів припинення, визнання недійсним, зміни або розірвання вказаного договору сторонами до матеріалів справи не надано.

Отже договір, на який посилається позивач, на час розгляду спору є діючим.

21.02.2018 представниками енергопостачальника у складі: керівник Соколова А.Н., інженер ОСОБА_1 , інженер Чечиль Н.А. проведена перевірка дотримання споживачем Правил користування електричною енергією за адресою: м. Дніпро, вул. Камчатська, буд. 40 10.

За результатами перевірки складено акт про порушення № 126059 від 21.02.2018, яким встановлено, що споживач при користуванні електричною енергією за адресою: м. Дніпро, вул.. Камчатська, буд. 40, освітлення сходових клітин, порушив п. п. 1.3, 5.1, 10.2, 6.40 ПКЕЕ, а саме: самовільне підключення струмоприймачів до електричної мережі, яка не є власністю енергопостачальника з метою безобліковго споживання електричної енергії, без порушення схеми обліку. Самовільне підключення виконано проводом АПВ 2*2,5 мм від внутрішньобудинкових мереж. Точка та місто самовільного підключення знаходиться в електрощитовій житлового будинку. Порушення виявлено за допомогою технічних засобів, а саме: штангель-циркуля №332566, струмовимірювальних кліщів № 4030 (а.с. 12).

Акт про порушення № 126059 від 21.02.2018 складений за участю представника споживача начальника ПТО Поліщук В.С., який від підпису акту відмовився.

Акт про порушення № 126059 від 21.02.2018 підписаний представниками постачальника електричної енергії ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , Чечиль Н.А., підписами яких засвідчено відмову представника споживача від підпису акту про порушення.

У акті про порушення зазначено, що комісія постачальника електроенергії з розгляду складеного акту про порушення буде проводити засідання 28.02.2018 за адресою: вул. Старокозацька, б. 34, каб. 204.

15.05.2018 позивачем складений акт про усунення порушення, в якому зазначено, що без облікове підключення освітлення відключене. Акт з боку споживача підписаний Поліщук В.С. (а.с. 13).

За результатами розгляду акту про порушення на засіданні комісії позивача прийнято рішення про проведення нарахування за шість місяців з 08.11.2017 (дата останнього акту про порушення ПКЕЕ) по 15.05.2018 (дата усунення порушення) згідно з п. 2.9. та за формулою 2.7. Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, у розмірі 14 258 грн. 16 коп.

Рішення засідання комісії оформлено протоколом № 5-20 від 30.05.2018 (а.с. 17).

У зв`язку з неявкою відповідача на засідання комісії, позивач 13.06.2018 листом від 31.05.2018 № 1089/6074 направив йому рахунок № 111/499/21-18/126059 від 30.05.2018 для оплати суми недоврахованої електричної енергії, а також протокол засідання комісії № 5-20 від 30.05.2018 та розрахунок недоврахованої електроенергії (а.с. 19-20).

Відповідач виставлений рахунок на суму 14 258 грн. 16 коп. не сплатив, що й стало причиною виникнення спору.

Предметом доказування у справі є обставини укладання договору, факт самовільного підключення відповідачем струмоприймачів до електричної мережі, з метою безоблікового споживання електричної енергії та наявність правових підстав для застосування до відповідача відповідальності за порушення Правил користування електричною енергією та умов спірного договору.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

Правовідносини у сфері електроенергетики регулюються Законом України "Про електроенергетику", Правилами користування електричною енергією, затвердженими постановою НКРЕ України від 31.07.1996 № 28, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 05.08.1996 за № 417/1442, (далі Правила), Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою НКРЕ України від 04.05.2006 № 562, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 04.07.2006 за № 782/12656, (далі Методика).

Згідно зі ст. 27 Закону України "Про електроенергетику" правопорушення в електроенергетиці, до яких віднесено й самовільне підключення до об`єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку, тягнуть за собою встановлену законодавством України відповідальність.

За порушення господарських зобов`язань до суб`єктів господарювання та інших учасників господарських відносин можуть застосовуватися оперативно-господарські санкції - заходи оперативного впливу на правопорушника з метою припинення або попередження повторення порушень зобов`язання, що використовуються самими сторонами зобов`язання в односторонньому порядку. До суб`єкта, який порушив господарське зобов`язання, можуть бути застосовані лише ті оперативно-господарські санкції, застосування яких передбачено договором (стаття 235 Господарського кодексу України).

Частиною 1 ст. 236 Господарського кодексу України встановлено види господарсько-оперативних санкцій, серед яких, зокрема передбачено встановлення в односторонньому порядку на майбутнє додаткових гарантій належного виконання зобов`язань стороною, яка порушила зобов`язання: зміна порядку оплати продукції (робіт, послуг), переведення платника на попередню оплату продукції (робіт, послуг) або на оплату після перевірки їх якості тощо.

Згідно з частиною 2 вищезазначеної статті перелік оперативно-господарських санкцій, встановлений у її першій частині, не є вичерпним. Сторони можуть передбачити у договорі також інші оперативно-господарські санкції.

Зі змісту вказаних положень чинного законодавства, умов укладеного договору вбачається, що рішення комісії постачальника електричної енергії про нарахування споживачу вартості недоврахованої електроенергії у сумі 13 056 грн. 88 коп. є саме оперативно-господарською санкцією.

Відповідно до ч. 1 ст. 237 Господарського кодексу України підставою для застосування оперативно-господарських санкцій є факт порушення господарського зобов`язання другою стороною. Оперативно-господарські санкції застосовуються стороною, яка потерпіла від правопорушення, у позасудовому порядку та без попереднього пред`явлення претензії порушнику зобов`язання.

За нормами п. 3.2 Правил відповідальною за технічний стан засобів обліку є організація, на балансі якої вони перебувають, або оператор засобів комерційного обліку (електропередавальна організація або інша організація) на підставі відповідного договору.

Відповідальність за збереження і цілісність розрахункових засобів обліку електричної енергії та пломб (відбитків їх тавр) відповідно до акта про пломбування покладається на власника (користувача) електроустановки або організацію, на території (у приміщенні) якої вони встановлені ( п. 3.3 Правил).

За п. 6.41. Правил у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником постачальника електричної енергії, від якого споживач одержує електричну енергію, або електропередавальної організації порушень цих Правил або умов договору на місці виявлення порушення у присутності представника споживача оформляється акт порушень. В акті мають бути зазначені зміст виявленого порушення із посиланням на відповідні пункти цих Правил та вихідні дані, необхідні та достатні для визначення обсягу недоврахованої електричної енергії та/або суми завданих споживачем збитків. За необхідності в акті зазначаються заходи, які необхідно вжити для усунення допущених порушень. Акт складається в двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві. У разі відмови споживача підписати акт в ньому робиться запис про відмову. У цьому разі акт вважається дійсним, якщо він підписаний не менше ніж трьома уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації). Споживач має право подати пояснення і зауваження щодо змісту акта, які зазначаються в акті, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання. Акт підписують тільки особи, які брали участь в контрольному огляді або технічній перевірці.

Пункт 6.42. Правил передбачає, що на підставі акта порушень уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг недоврахованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків. Рішення комісії оформляється протоколом і набирає чинності з дня вручення протоколу споживачу. Разом з протоколом споживачу надаються розрахунок величини вартості та розрахункові документи для оплати недоврахованої електричної енергії та/або збитків.

Згідно з ч. 2 ст. 237 Господарського кодексу України у разі незгоди із застосуванням оперативно-господарської санкції заінтересована сторона може звернутися до суду із заявою про скасування такої санкції та відшкодування збитків, завданих її застосуванням.

Відповідно до п. 6.43. Правил споживач має право оскаржити рішення комісії в суді. У разі звернення до суду впродовж 10 робочих днів з дня вручення протоколу споживачу останній має право не оплачувати виставлені рахунки до вирішення спірних питань у судовому порядку. Постачальник електричної енергії (електропередавальна організація) під час вручення протоколу споживачу зобов`язаний ознайомити споживача з його правом щодо можливості оскарження рішення комісії. Споживач має оплатити розрахункові документи за недовраховану електричну енергію протягом 30 календарних днів від дня отримання рахунка.

У матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази оскарження відповідачем рішення комісії з розгляду акта про порушення № 126059 від 21.02.2018, оформленого протоколом засідання комісії № 5-20 від 30.05.2018.

Отже рішення засідання комісії енергопостачальника від 30.05.2018 з розгляду акта про порушення № 126059 від 21.02.2018, оформлене протоколом засідання комісії № 5-20 від 30.05.2018, є чинним та обов`язковим для виконання.

Враховуючи положення п. 6.43. Правил, строк оплати за рахунком № 111/499/21-18/126059 від 30.05.2018 на суму 14 258 грн. 16 коп. є таким, що настав.

Дослідивши розрахунок обсягу та вартості недоврахованої електричної енергії, судом встановлено, що він відповідає вимогам Методики. Порушення відповідачем Правил встановлено позивачем з дотриманням вимог пункту 6.41. Правил щодо змісту акту про порушення, зазначені в цьому акті необхідні дані є достатніми для визначення обсягу недоврахованої електричної енергії.

При цьому, судом враховано, що акт про усунення порушення від 15.05.2018 підписаний представником споживача без заперечень.

Викладені у позовній заяві обставини не спростовані відповідачем належними доказами.

Згідно із ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

За приписами ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із положеннями ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З огляду на вищевикладене, суд вважає позовні вимоги щодо стягнення з відповідача суми недоврахованої електроенергії у розмірі 14 258 грн. 16 коп. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 165, 232, 233, 236-238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Комунального підприємства "Жилсервіс-2" Дніпровської міської ради (49000, м. Дніпро, вул. Володимира Мономаха, буд. 10, ) на користь Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі" (49107, м. Дніпро, Запорізьке шосе, 22, ) 14 258 грн. 16 коп. (чотирнадцять тисяч двісті п`ятдесят вісім грн. 16 коп.) заборгованості за недовраховану електричну енергію, 2 102 грн. 00 коп. (дві тисячі сто дві грн.. 00 коп.) витрат по сплаті судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області.

Повне рішення складено 09.03.2021

Суддя І.А. Рудь