ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"11" березня 2021 р. м. Київ Справа № 911/2070/20
Господарський суд Київської області
Господарський суд Київської області, одноособово, у складі судді Саванчук С.О., секретар судового засідання Бондаренко О.М., розглянув матеріали клопотання про ухвалення додаткового рішення (вх. № 4518/21 від 24.02.2021)
АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1
до Кооперативу індивідуальних забудовників "Сонячний"
про визнання недійсним рішення загальних зборів
за участі представників сторін:
позивача: не з`явився;
відповідача: не з`явився;
До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява (вх. № 2083/20 від 20.07.2020) ОСОБА_1 до Кооперативу індивідуальних забудовників "Сонячний" про визнання недійсним рішення загальних зборів. Позовні вимоги обгрунтовані відсутністю боргу, що визначений як підстава спірного рішення загальних зборів кооперативу про виключення позивача зі складу членів кооперативу. Рішенням Господарського суду Київської області від 16.02.2021 позов (вх. № 2083/20 від 20.07.2020) ОСОБА_1 до Кооперативу індивідуальних забудовників "Сонячний" про визнання недійсним рішення загальних зборів задоволено повністю, визнано недійсним пункт 3 рішення зборів уповноважених членів кооперативу індивідуальних забудовників "Сонячний" від 15.12.2019 в частині виключення ОСОБА_1 зі складу членів кооперативу.
Через канцелярію Господарського суду Київської області надійшло клопотання відповідача про ухвалення додаткового рішення (вх. № 4518/21 від 24.02.2021).
Ухвалою Господарського суду Київської області від 26.02.2021 клопотання призначено до розгляду на 04.03.2021. У судове засідання 04.03.2021 представники сторін не з`явились, про дату, місце та час, судового розгляду повідомлені належним чином.
Відповідно до частин 4, 5 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
За результатами розгляду клопотання, суд дійшов таких висновків.
Згідно з пунктом 3 частини 1, частинами 3, 4 статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності, суд може викликати сторони або інших учасників справи у судове засідання. Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.
Відповідно до частин 1, 2 статті 221, статті 129 Господарського процесуального кодексу України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Згідно з статтею 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно з частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Як вбачається з матеріалів справи, рішення Господарського суду Київської області у справі № 911/2070/20 ухвалено 16.02.2021, клопотання про ухвалення додаткового рішення (вх. № 4518/21) направлено на адресу Господарського суду Київської області 22.02.2021, що підтверджує відтиск печатки ПАТ «Укрпошта» на конверті.
Відповідно до частини 5 статті 254 Цивільного кодексу України, якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.
Отже, з урахуванням дати ухвалення судового рішення - 16.02.2021, дати направлення клопотання до суду - 22.02.2021, суд, відповідно до вимог частини 5 статті 254 Цивільного кодексу України, дійшов висновку, що відповідач у визначений законом строк звернувся до суду з клопотанням про ухвалення додаткового рішення у справі № 911/2070/20.
Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Згідно з статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Крім того, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, відображеною в пункті 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, пунктах 34 - 36 рішення у справі "Гімайдуліна і інші проти України" від 10.12.2009, пункті 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, пункті 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
У справі "Руїз Торіха проти Іспанії" Європейський суд з прав людини вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.
Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з статтею 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.
Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно з статтею 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, а відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування; питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності та, враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що суд може оцінювати те, що судові витрати такі, що були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим лише у разі розгляду питання відшкодування цих витрат заявнику - покладення таких витрат на іншу сторону, натомість, у даній справі, з огляду на повне задоволення позову, судові витрати відповідача, пов`язані з розглядом справи залишаються за відповідачем, відповідно до пункту 1 частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, отже, суд не вирішує питання доцільності таких витрат та не встановлює їх необхідний розмір у правовідносинах між відповідачем та його адвокатом, з огляду на дотримання відповідачем порядку подання своїх витрат на професійну правничу допомогу до включення до судових витрат у справі і того, що при ухваленні рішення, суд, за заявою відповідача, не розглядав питання щодо розподілу вказаних витрат, суд дійшов висновку про часткове задоволення клопотання (вх. № 4518/21 від 24.02.2021) Кооперативу індивідуальних забудовників "Сонячний": вирішити питання про розподіл судових витрат відповідача на професійну правничу допомогу, проте, не покладати такі витрати на позивача, а залишити ці витрати за відповідачем.
Керуючись статями 123, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд -
2. Здійснити розподіл судових витрат відповідача у справі №911/2070/20.
3. Судові витрати Кооперативу індивідуальних забудовників "Сонячний" у справі №911/2070/20 залишити за відповідачем.
4. В іншій частині клопотання - відмовити.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 20 днів з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення складено 11.03.2021.

Суддя С.О. Саванчук