ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"04" березня 2021 р. м. Ужгород Справа № 907/774/20 (907/747/20)

Суддя Господарського суду Закарпатської області Андрейчук Л.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Приватного підприємства медично-фармацевтичної фірми Магістр, м. Виноградів

до відповідача 1 Виноградівської районної ради Закарпатської області, м. Виноградів

до відповідача 2 Комунального некомерційного підприємства Виноградівська районна лікарня Виноградівської міської ради Закарпатської області, м. Виноградів

про скасування рішення ради, визнання договору оренди нежитлових приміщень поновленим та визнання аукціонів недійсними

секретар судового засідання Корольчук М.М.

За участю представників сторін:

від позивача не з`явився;

від відповідачів не з`явилися;

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вимогами:

- скасувати рішення Виноградівської районної ради Закарпатської області № 996 від 11.09.2020 року Про надання згоди Комунальному некомерційному підприємству Виноградівська районна лікарня Виноградівської районної ради Закарпатської області на продовження договорів оренди, що розміщені за адресою: м. Виноградів, вул. Лікарняна, 13 в частині передачі в оренду шляхом аукціону вбудованого приміщення першого поверху поліклініки площею 23.4 кв.м. та вбудованого приміщення па першому поверсі терапевтичного корпусу площею 34.2 кв.м;

- визнати договір оренди нежитлових приміщень від 13 жовтня 2017 року, укладений між Приватним підприємством медично-фармацевтичною фірмою Магістр та Виноградівською районною лікарнею, змінений додатковою угодою №1 до Договору від 13.10.2017 №27 від 10 жовтня 2019 року, поновленим (продовженим) на той же строк, тобто на три роки до 12.09.2023 року, на тих же умовах;

- визнати аукціони від 02 та 04 листопада 2020 року з продовження договорів оренди нежитлових приміщень - вбудованого приміщення першого поверху районної поліклініки міста Виноградів по вул. Лікарняна, 13 площею 23.4 м. кв. та вбудованого приміщення першого поверху терапевтичного корпусу лікарні у м. Виноградів по вул. Лікарняна, 13 площею 34.2 м.кв. недійсними.

Ухвалою суду від 24.11.2020 позовну заяву залишено без руху та встановлено строк для усунення виявлених у ній недоліків. Після усунення в установленому порядку виявлених у позовній заяві недоліків ухвалою суду від 30 листопада 2020 року відкрито провадження у справі, постановлено розглянути спір за правилами загального позовного провадження, встановлено строки для подання сторонами заяв по суті спору.

В ході проведення підготовчого провадження підготовче засідання судом відкладалося з огляду на задоволення клопотання позивача про надання строку для мирного врегулювання спору.

До дня призначення наступного підготовчого засідання від позивача на електронну адресу суду надійшло клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи, яке судом повернуто без розгляду з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 ГПК України письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником.

Згідно з ч. 8 ст. 42 ГПК України якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним цифровим підписом учасника справи (його представника).

Отже, Господарським процесуальним кодексом України передбачена можливість подання процесуальних, інших документів у електронному вигляді виключно з використанням власного електронного цифрового підпису, прирівняного до власноручного підпису.

Положеннями пункту 12 частини першої статті 1 Закону України "Про електронні довірчі послуги" визначено, що електронний підпис - електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги".

За змістом частини четвертої статті 18 Закону України "Про електронні довірчі послуги" саме кваліфікований електронний підпис має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис, та має презумпцію його відповідності власноручному підпису.

Вказаний Закон визначає кваліфікований електронний підпис як удосконалений електронний підпис, який створюється з використанням засобу кваліфікованого електронного підпису і базується на кваліфікованому сертифікаті відкритого ключа, який видається кваліфікованим надавачем електронних довірчих послуг, засвідчувальним центром або центральним засвідчувальним органом і відповідає вимогам цього Закону (підпункти 23 - 24 частини першої статті 1 Закону України "Про електронні довірчі послуги").

Отже, процесуальні та інші документи, які подаються до господарського суду шляхом їх направлення на електронну адресу суду, долучаються до матеріалів справи та розглядаються судом, у разі їх підписання уповноваженою особою з використанням власного електронного цифрового підпису, прирівняного до власноручного підпису.

Однак, заява представника позивача від 04.03.2021, яка надійшла на адресу суду засобами електронного зв`язку 04.03.2021 не містить електронного цифрового підпису.

Таким чином, зважаючи на те, заява відповідача подана без додержання вимог ч. 8 ст. 42 ГПК України, ч. 2 ст. 170 ГПК України, така підлягає поверненню її заявнику без розгляду відповідно до ч. 4 ст. 170 ГПК України.

Окрім того, навіть у випадку належного звернення з вказаним клопотанням, таке не підлягало б задоволенню з огляду на його не доведення, оскільки заявником не подано жодного доказу на підтвердження викладених у ній обставин. До того ж, це не перша неявка представника позивача, що також виключає наявність підстав для відкладення розгляду справи в розумінні ст. ст. 183, 202 ГПК України.

Таким чином, суд констатує, що сторони доказів врегулювання спору суду не подали, в засідання суду уповноважених представників не направили, про причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Господарського процесуального кодексу України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони та треті особи.

За приписами п. 2 ч. 1 та п. 3 ч. 2 ст. 42 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право, зокрема брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом, і разом з тим учасники справи зобов`язані з`явитися за викликом суду в судове засідання, якщо їх явка визнана обов`язковою.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 Господарського процесуального кодексу України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ст. 46 Господарського процесуального кодексу України сторони користуються рівними процесуальними правами. Крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу, сторони (позивачі та відповідачі) також мають ще коло прав і обов`язків, передбачених ст. 46 ГПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України в разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору, або позивач (його представник) не з`явився у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Аналізуючи зміст наведених норм процесуального закону, суд дійшов висновку, що обов`язковими умовами для застосування передбачених ч. 4 ст. 202, п. 4 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України процесуальних наслідків неявки позивача у судове засідання є одночасно його належне повідомлення про час і місце судового засідання та відсутність заяви позивача про розгляд справи за його відсутності.

Судом взято до уваги також і те, що в разі відсутності в позивача наміру брати участь у судовому засіданні, приписами ст. ст. 202, 226 Господарського процесуального кодексу України передбачено подання позивачем заяви про розгляд справи за його відсутності. Тобто право позивача як особи, яка подала позов та зацікавлена в його розгляді, не бути присутнім у судовому засіданні кореспондується з його обов`язком подати до суду відповідну заяву про розгляд справи за його відсутності.

При цьому у разі подання позивачем заяви про розгляд справи за його відсутності і якщо його нез`явлення перешкоджає розгляду справи, суд відповідно до вимог ст.ст. 120, 121 Господарського процесуального кодексу України може визнати явку позивача обов`язковою та викликати його у судове засідання.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Отже, у випадку якщо позивач має намір взяти участь у судовому засіданні, однак не має можливості взяти участь у першому засіданні, він має повідомити суд про причини неявки і у випадку визнання таких причин поважними, суд може відкласти розгляд справи.

Вказане підготовче засідання вже вдруге судом відкладалось, в тому числі і за клопотанням позивача.

Позивач був належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення чергового підготовчого засідання (повідомлення про вручення наявне в матеріалах справи). Незважаючи на це, в судове засідання, призначене на 04.03.2021, не з`явився, не повідомив суд про причини своєї неявки, а також не подав заяви про розгляд справи за його відсутності, суд дійшов висновку про наявність підстав, передбачених ч. 4 ст. 202, п. 4 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України, для залишення позову без розгляду.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі "Станков проти Болгарії" від 12 липня 2007 року).

Отже, залишення позовної заяви без розгляду через неявку позивача у судове засідання у разі ненадання ним заяви про розгляд справи за його відсутності не призводить до порушення права на справедливий судовий розгляд.

Такої правової позиції дотримується і Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові № 910/16978/19 від 05 червня 2020 року .

Керуючись ст. 13, п. 5 ч. 1 ст. 226, ст. ст. 233, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Клопотання представника позивача від 04.03.2021 повернути без розгляду.

2. Позов Приватного підприємства медично-фармацевтичної фірми Магістр- залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу, що після усунення обставин, що були підставою для залишення позову без розгляду, він має право звернутися до суду повторно.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Західного апеляційного господарського суду у строк, встановлений ч.1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали з врахуванням перебуванням судді у відрядженні складено 17.03.2021

Суддя Л.В. Андрейчук