ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"05" березня 2021 р.м. Одеса Справа № 916/2896/20

Господарський суд Одеської області у складі судді Бездолі Д.О.,

секретар судового засідання Овчар А.С.

розглянувши справу за позовом: Акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро" (вул. Жилянська, 32, м. Київ, 01033)

до відповідачів: 1) Селянського (фермерського) господарства "Пине" (вул. Чорнова, 30, с. Старосілля, Саратський район, Одеська обл., 68212); 2) фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ); 3) фізичної особи ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ); 4) фізичної особи ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 )

про стягнення 1188557,00 грн,

за участю представників учасників справи:

від позивача: Борейко Н.О.;

від відповідача-1: Лук`янченко Г.В.;

від відповідача-2: Лук`янченко Г.В.;

від відповідача-3: Лук`янченко Г.В.;

від відповідача-4: Лук`янченко Г.В.

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Банк Кредит Дніпро" звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Селянського (фермерського) господарства "Пине", фізичної особи ОСОБА_1 , фізичної особи ОСОБА_2 та фізичної особи ОСОБА_3 , в якій, згідно із заявою про уточнення позовних вимог за вх. №27175/20 від 12.10.2020 (а.с.89-94, т.1), просить суд стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за кредитним договором від 13.03.2019 №130319-АЕ в сумі 1188557,00 грн, яка складається з: простроченої заборгованості за кредитом в сумі 999904,49 грн; простроченої заборгованості за відсотками в сумі 104510,28 грн; пені за несвоєчасне погашення кредиту в сумі 79117,35 грн та пені за несвоєчасне погашення відсотків в сумі 5024,88 грн.

Позиції учасників справи

В обґрунтування підстав позову позивач посилається на обставину порушення відповідачем-1 умов вищевказаного кредитного договору в частині повного та своєчасного виконання обов`язку з погашення сум кредиту та відсотків, в забезпечення виконання якого між банком та іншими відповідачами було укладено відповідні договори поруки.

23.11.2020 від відповідача-1 до канцелярії суду надійшов відзив на позов (а.с.2-41, т.2), в якому відповідач-1 просить суд закрити провадження у справі в частині вимог банку до фізичних осіб ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а також відмовити позивачу у задоволенні позову в повному обсязі до всіх відповідачів у справі. В обґрунтування заперечень щодо позовних вимог банку відповідач зазначає, що: позивачем не доведено обставини фактичного зарахування на рахунок відповідача-1 кредитних коштів, зважаючи, що у долученому банком до матеріалів справи меморіальному ордері платником та отримувачем коштів зазначене СФГ «Пине»; у спірних відносинах наявна невідповідність розрахунку заборгованості з копією виписки по особовому рахунку № НОМЕР_1 за період з 13.03.2019 по 23.09.2020; позивачем не надано суду договору про відкриття поточного рахунку юридичної особи - відповідача-1, а також відповідний меморіальний ордер, який відображує касову операцію перерахування коштів з рахунку банка на банківський рахунок юридичної особи - відповідача-1; вимоги банку про стягнення процентів та пені після 25.03.2020 не ґрунтуються на вимогах законодавства, оскільки мало місце нарахування цих сум після закінчення визначеного договором строку кредитування; одночасне стягнення у спірних відносинах пені та відсотків має наслідком подвійного притягнення відповідача до відповідальності за одне й те саме правопорушення; позивач не надав графік платежів; копія кредитного договору не є належним та допустимим доказом існування кредитних відносин; в матеріалах справи відсутні оригінали документів на підтвердження обставини виконання банком зобов`язання з надання кредиту; позичальником не було отримано вимогу банку про погашення заборгованості; у договорі є невигідні для відповідача, як позичальника, умови, що передбачають отримання банком прихованого прибутку та виникнення у відповідача непередбачуваних у договорі витрат; позивач умисно приховав реальну ціну пропонованої фінансової послуги. Між цим, відповідач-1 наголосив на обставині понесення ним значних збитків внаслідок неврожаю через несприятливі погодні умови на півдні України у 2018-2020 роках, про що, як зазначив відповідач-1, також було проінформовано позивача. Також відповідач-1 зауважив, що договорами поруки, укладеними між банком та поручителями в забезпечення виконання відповідачем-1 зобов`язання за кредитним договором, не передбачено умови щодо солідарної відповідальності поручителів між собою. Щодо заявленого клопотання про закриття провадження у справі в частині вимог до відповідачів - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відповідач-1 зазначив, що до компетенції господарського суду не відноситься розгляд справ за участі фізичних осіб, які не є підприємцями, разом з цим положення ГПК України не допускають об`єднання в одне провадження кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства.

Також, аналогічні за змістом відзиви надійшли до суду 23.11.2020 від ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.42-134, т.2).

08.12.2020 від позивача до канцелярії суду надійшла відповідь на відзив (а.с.141-183, т.2), в якій позивач зазначив, що: меморіальний ордер є первинним документом, що містить відомості про операцію банку, а наявний у справі ордер від 14.03.2019 №8663, який містить відомості щодо призначення платежу: «надання кредитних коштів згідно кредитного договору від 13.03.2019 №130319-АЕ», є належним доказом перерахування відповідачу кредитних коштів в розмірі 1000000,00 грн; обставину отримання відповідачем кредитних коштів додатково підтверджують відомості банківської виписки по рахунку відповідача-1; позивач наполягає на відсутності розбіжностей даних, що містяться у ордері та розрахунку заборгованості, а також безпідставності доводів відповідачів з цього приводу; позивач наголосив, що подавати докази, зокрема, договір про відкриття кредитної лінії, це є правом, а не обов`язком позивача, між цим позовні вимоги банку стосуються обставини невиконання відповідачами умов саме кредитного договору; щодо посилань відповідачів на несприятливі погодні умови, які викликали загибель врожаю, позивач зауважив, що згідно з положеннями законодавства господарська діяльність здійснюється суб`єктом господарювання на власний ризик та вказані обставини не звільняють відповідачів від виконання зобов`язань перед банком; нормами ЦК України передбачена можливість кредитора вимагати виконання зобов`язання частково чи у повному обсязі як від усіх боржників, так і від будь-кого з них окремо. Позивач також зауважив, що відповідачі неодноразово звертались до банку щодо проведення реструктуризації кредитної заборгованості та гарантували оплату відсотків в сумі 190359,59 грн до 25.07.2020, при цьому такі заяви, на думку позивача, фактично є визнанням наявності заборгованості за кредитним договором, відповідно, підтвердженням факту отримання кредитних коштів. Також позивач зазначив, що ототожнення відповідачами нарахованих відсотків та пені як виду цивільно-правової відповідальності є хибними та не може вважатись подвійною відповідальністю. Крім цього позивач наголосив, що сторони у кредитному договорі, з урахуванням принципу свободи договору, передбачили іншу домовленість, яка, на відміну від загального правила щомісячної виплати процентів лише у межах погодженого сторонами строку кредитування, встановленого ч.1 ст.1048 ЦК України, допускає нарахування банком процентів за користування кредитом по день повного погашення заборгованості. Також позивач наголосив, що положеннями ГПК України в редакції, станом на час виникнення спірних відносин, віднесено до компетенції господарського суду розгляд справ за участі фізичних осіб, які є сторонами правочинів, укладених в забезпечення виконання основного зобов`язання, за яким сторони є юридичними особами чи фізичними особами-підприємцями.

22.12.2021 від відповідачів до суду надійшли письмові заперечення (а.с.2-93, т.3), зміст яких є подібним змісту відзиву, при цьому додатково відповідачі наголосили, що: надані позивачем виписки по рахунку відповідача-1 є відображенням руху грошових коштів на його рахунках, а не додатковим фактом підтвердженням перерахування позивачем кредитних коштів за договором від 13.03.2019 №130319-АЕ; відповідачі наполягають, що в матеріалах справи відсутні належні докази перерахування позивачем кредитних коштів за договором, між цим, за позицією останніх, наданий позивачем меморіальний ордер підтверджує лише обставину перерахування СФГ «Пине» коштів з одного рахунку відповідача-1 на інший; відповідачі вважають, що долучена позивачем до матеріалів справи копія заяви фізичних осіб - членів СФГ «Пине» про реструктуризацію боргу за договором та гарантування сплати відсотків не є належним та допустимим доказом, заважаючи, зокрема, що ця заява не посвідчена нотаріально.

13.01.2021 від відповідача-1 до суду надійшли письмові пояснення (а.с.95-112, т.3), в яких останній зазначив про невідповідність поданого позивачем розрахунку заборгованості з копіями долучених до матеріалів справи виписок по рахункам та меморіальним ордерам. Між цим відповідач-1 зазначив, що: договором не передбачено сплату відсотків, оскільки згідно з п.п.5.1.-5.6. договору за користування кредитом відповідач-1 зобов`язаний сплачувати на користь позивача проценти за користування кредитними коштами; ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 при підписанні договорів поруки не були ознайомлені зі змістом кредитного договору від 13.03.2019 №130319-АЕ та їм не була відома сума, за яку вони поручаються, а також в які строки кредит має бути повернутий.

21.01.2021 до суду від позивача надійшли письмові пояснення (а.с.120-157, т.3), в яких позивач зазначив, що: будь-які додаткові угоди та доповнення до кредитного договору сторонами не укладались, а щодо наявних у меморіальному ордері відомостей про платника та отримувача коштів СФГ «Пине» позивач пояснив, що банком під контрагентом СФГ «Пине» було відкрито декілька рахунків, а тому платником та отримувачем коштів зазначений відповідач-1, при цьому позивач зауважує, що в меморіальному ордері містяться відомості про призначення платежу, які підтверджують факт видачі саме кредитних коштів банком на підставі договору. Крім цього позивач зауважив, що сторона відповідачів помилково вважає, що відбувається дублювання одних і тих же банківських операцій по різних рахунках, оскільки по виписці відбувається нарахування та в подальшому погашення заборгованості або винесення на прострочення відповідної суми. Щодо доводів відповідачів про не підтвердження деяких операцій меморіальними ордерами позивач пояснив, що меморіальні ордери надаються у підтвердження надання кредиту та погашення кредиту та відсотків, між цим банківські операції щодо винесення на прострочку сум не передбачають надання меморіальних ордерів, отже в цьому випадку належними та допустимими доказами є первинна бухгалтерська документація - виписки, які містяться в матеріалах справи. Також позивач зауважив, що сторона відповідачів заплуталась із банківськими рахунками та всіма своїми трьома кредитними договорами, у зв`язку з чим позивач роз`яснив, що позичковим рахунком в межах розгляду цієї справи є рахунок № НОМЕР_2 , а поточним -№ НОМЕР_3 .

09.02.2021 від позивача надійшли додаткові пояснення (а.с.168-173, т.3), в яких останній повідомив суду, що відповідач-1 відповідно до умов договору звертався до позивача із заявою-зобов`язанням про перерахування коштів в сумі 1000000,00 грн на його поточний рахунок № НОМЕР_4 на строк з 14.03.2019 по 25.03.2020, а також зобов`язався виконувати умови договору. Крім цього позивач звернув увагу, що доводи відповідачів щодо неотримання позичальником кредитних коштів, серед іншого, спростовуються тим, що відповідачем-1 жодним чином не оспорювалась транзакція щодо видачі кредитних коштів банком, а також тим, що відповідач-1 періодично здійснював погашення процентів за договором.

Під час розгляду справи по суті представник позивача в повному обсязі підтримав заявлені до відповідачів позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні. Представник відповідачів проти позову та факту отримання кредитних коштів повністю заперечив з підстав, викладених у відзиві та запереченнях.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 12.10.2020 позовну заяву Акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро" було залишено без руху із встановленням позивачу строку для усунення недоліків позовної заяви - десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, шляхом надання до суду: 1) доказів направлення відповідачу-1 копії позовної заяви і доданих до неї документів листом з описом вкладення на адресу: вул. Чорнова, 30, с. Старосілля, Саратський район, Одеська обл., 68212; 2) обґрунтованого розрахунку спірних сум за кредитним договором від 13.03.2019 №130319-АЕ; 3) належним чином засвідченої копії вимоги про погашення заборгованості від 29.09.2020 №17-6874 з додатком та доказами її направлення.

Враховуючи усунення позивачем недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, ухвалою суду від 02.11.2020 позовну заяву АТ «Банк Кредит Дніпро» було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено розглядати справу №916/2896/20 за правилами загального позовного провадження з викликом учасників справи та призначено підготовче засідання на « 26» листопада 2020 о 10год.00хв.

26.11.2020 судом було постановлено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на « 21» грудня 2020 о 10год.00хв.

21.12.2020 було протокольно продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та відкладено підготовче засідання на « 14» січня 2021 о 16год.45хв.

14.01.2021 суд протокольно ухвалив відкласти підготовче засідання на « 22» січня 2021 о 14год.00хв.

22.01.2021 судом було протокольно закрито підготовче провадження у цій справі та призначено її до розгляду по суті в засіданні суду на « 01» лютого 2021 о 14год.00хв.

10.02.2021 у судовому засіданні судом було проголошено протокольну ухвалу про перерву у судовому засіданні до « 01» березня 2021 о 17год.00хв., про що сторін було повідомлено шляхом направлення на їх електронні адреси відповідної ухвали в порядку ст.120 ГПК України.

01.03.2021 судом було протокольно ухвалено оголосити перерву у судовому засіданні до « 05» березня 2021 о 15год.00хв.

Крім цього, ухвалами суду від 09.11.2020, 26.11.2020, 21.12.2020, 14.01.2021 та від 22.01.2021 судом було забезпечено участь представника Акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро" у судових засіданнях при розгляді цієї справи в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою системи відеоконференцзв`язку "EаsyCon".

05.03.2021 судом було протокольно ухвалено відмовити у задоволенні клопотань відповідачів про закриття провадження у цій справі, з проголошенням висновків та мотивів суду в порядку ч.10 ст.240 ГПК України.

У судовому засіданні 05.03.2021 судом було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Обставини справи

12.03.2019 Селянським (фермерським) господарством «Пине» було підписано заяву про відкриття поточного рахунку в АТ «Банк Кредит Дніпро» (а.с.156, т.3), в якій міститься відмітка банку про дозвіл на відкриття поточного рахунку № НОМЕР_4 . Крім цього, 12.03.2019 Селянським (фермерським) господарством «Пине» було підписано заяву про приєднання до Універсального договору банківського обслуговування (а.с. 156, т.3), згідно з якою відповідач-1 надав позивачу згоду на відкриття поточного рахунку та надання платіжних карток на умовах, викладених у цій заяві та в УДБО ЮО, а також повністю та безумовно прийняв пропозицію банку укласти Універсальний договір банківського обслуговування клієнтів - юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та осіб, які проводять незалежну професійну діяльність, у АТ «Банк Кредит Дніпро» на умовах, зазначених в УДБО ЮО. Крім цього в заяві зазначено, що клієнт (відповідач-1) підтверджує, що перед поданням цієї заяви він ознайомився з Тарифами банку та умовами УДБО ЮО, що знаходиться на Офіційному сайті банку та/або в установі банку, з ними погоджується і зобов`язується виконувати. Копія цього універсального договору банківського обслуговування також міститься в матеріалах справи (а.с.125-155, т.3).

13.03.2019 між Акціонерним товариством "Банк Кредит Дніпро" (банк) та Селянським (фермерським) господарством "Пине" (позичальник) було укладено кредитний договір №130319-АЕ (а.с.5-9, т.1). Згідно з преамбулою договору в цьому договорі терміни, зокрема, мають таке значення:

- боргові зобов`язання - грошові зобов`язання позичальника перед банком за цим договором, в тому числі зобов`язання з повернення всіх отриманих кредитів, здійснення плати за кредит, сплати штрафу, пені, відшкодування (компенсації) тощо в порядку та у строки (терміни), передбачені цим договором, а також зі здійснення будь-яких інших платежів, що підлягають сплаті позичальником на користь банку відповідно до цього договору та чинного законодавства України;

- кредит - грошові кошти банку, що надаються в межах кредитної лінії позичальникові за його заявою-зобов`язанням, у тому числі частинами, відповідно до умов цього договору на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання. Термін «кредит» в залежності від контексту договору означає як всю суму грошових коштів, що надаються позичальникові на умовах цього договору, так і будь-яку його частину;

- позичковий рахунок - внутрішньобанківський рахунок, відкритий банком на підставі цього договору, за яким обліковуються вимоги банку до позичальника за основною сумою кредиту та ведеться облік операцій з видачі кредиту позичальнику та операцій з повернення кредиту за договором.

Відповідно до п.п.1.1., 1.2. договору на умовах цього договору банк відкриває позичальнику невідновлювальну кредитну лінію (надалі - «кредитна лінія») з лімітом кредитування, що дорівнює 1000000,00 грн (один мільйон гривень 00 коп) (надалі - «ліміт кредитування») на строк до « 25» березня 2020 року включно, в межах якої зобов`язується надати позичальнику грошові кошти (надалі - «кредит»), а позичальник зобов`язується отримати кредит, використати кредит за цільовим призначенням, сплатити плату за користування кредитом, повернути кредит у повному обсязі у строки та в порядку, передбаченому договором, а також належно та у повному обсязі виконати усі інші умови, передбачені цим договором. Кредит за цим договором надається позичальнику з урахуванням умов цього договору та в межах днів, з яких діють нові ліміти та лімітів кредитування, встановлених Графіком погашення кредиту та зниження ліміту кредитування (Додаток №1 до цього договору) (надалі - «графік погашення та зниження ліміту»).

Згідно з п.2.2. договору кредит надається на підставі заяви-зобов`язання (надалі - «заявка») позичальника про надання кредиту, складеної за формою банку, підписаної уповноваженою особою позичальника, скріпленої печаткою позичальника (за наявності) та поданої не пізніше, ніж за 1 (один) банківський день до запропонованої дати надання кредиту.

За умовами п.п.2.4., 2.5. договору після отримання заявки та реєстру розрахункових документів банк розглядає таку заявку на предмет можливості її виконання протягом 2 банківських днів. У випадку прийняття банком рішення про не виконання заявки, банк в той же банківський день, в який він прийняв таке рішення, повідомляє позичальника, про своє рішення в порядку, передбаченому п.11.8. цього Договору. У випадку погодження банком заявки, кредит надається банком шляхом перерахування коштів з позичкового рахунку на поточний рахунок позичальника, відкритий у банку, і реквізити якого мають бути зазначені у заявці.

Відповідно до п.2.6. договору датою надання позичальнику кредиту в межах кредитної лінії є дата списання коштів з позичкового рахунку. Кредит вважається виданим позичальнику та таким, що знаходиться у його користуванні з моменту списання суми кредиту з рахунку банку з метою видачі кредиту та до моменту повного повернення цих коштів на рахунок банку.

Згідно з п.п.3.1., 3.2., 3.3., 3.4. договору сторони погодились із тим, що банк надає позичальнику кредит у межах кредитної лінії строком до « 25» березня 2020 року включно. Кредит, наданий позичальнику, має бути повернутим позичальником у терміни і у порядку, передбаченому в Графіку погашення та зниження ліміту та іншими положеннями цього договору. У будь-якому випадку, в останній день строку, визначеного п.1.1. цього договору, позичальник зобов`язаний повністю погасити всі боргові зобов`язання за цим договором, в тому числі всю суму отриманого кредиту, плату за кредит, штрафні санкцій, інші платежі, передбачені цим договором. У разі порушення позичальником строків повернення кредиту, встановлених графіком погашення та зниження ліміту, сума несплаченої заборгованості за кредитом вважається простроченою та переноситься банком на рахунки для обліку простроченої заборгованості позичальника за кредитом.

За змістом п.п.5.1., 5.2., 5.3., 5.4., 5.5. договору за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати на користь банку відповідну плату в порядку і на умовах, передбачених нижче. Проценти за користування кредитом (проценти на поточну заборгованість за кредитом) нараховуються банком у розмірі 24% (двадцять чотири проценти) річних. Проценти на прострочену заборгованість за кредитом нараховуються у розмірі, що на 5 процентних пунктів перевищує розмір процентної ставки, вказаної в п. 5.2. цього договору, а саме: 29% (двадцять дев`ять процентів) річних. Сторони підтверджують, що встановлення банком вказаної процентної ставки не є односторонньою зміною умов цього договору. При розрахунку процентів за користування кредитом приймається метод «факт/факт», згідно з яким, до розрахунку приймається фактична кількість днів у місяці і році, протягом яких позичальник користувався кредитом. Нарахування процентів здійснюється у валюті кредиту щомісячно в останній банківський день звітного місяця та в день остаточного повернення кредиту. При розрахунку процентів враховується день надання кредиту і не враховується день його погашення. Сплата Позичальником процентів здійснюється щомісячно в строк до 10 (десятого) числа (включно) кожного місяця, наступного за місяцем їх нарахування. Якщо 10 (десяте) число місяця припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, сплата процентів переноситься на наступний банківський день. Проценти, нараховані за останній період користування кредитом, сплачуються одночасно з остаточним поверненням кредиту. Незважаючи на вказане вище, позичальник зобов`язаний у будь-якому разі сплатити всі нараховані проценти за користування кредитом в дату погашення кредиту та/або у дату виконання всіх зобов`язань позичальника за цим договором, у т.ч. у випадку вимоги банку виконати такі зобов`язання, яка може бути пред`явлена банком у випадках, передбачених цим Договором. Сума процентів, несплачених у встановлений строк, вважається простроченою та з наступного банківського дня після визначеного цим договором строку їх погашення переноситься банком на рахунки обліку прострочених нарахованих доходів.

Пунктом 5.6. договору сторони погодили, що закінчення строку ліміту кредитування, встановленого п.1.1 цього договору, не звільняє позичальника від обов`язку сплачувати відповідно до умов цього договору на користь банку проценти за користування кредитом, якщо заборгованість за кредитом не була погашена.

Відповідно до п.п.7.2., 7.7. договору у кожну дату, у яку позичальник зобов`язаний сплатити будь-яку суму за умовами цього договору, у тому числі відповідно до Графіку погашення та зниження ліміту, позичальник сплачує таку суму банку шляхом перерахування такої суми на рахунок банку, який банк визначив для такої цілі і про який позичальник повідомлений відповідно до умов цього договору. У призначенні платежу позичальник обов`язково зазначає реквізити цього договору (назва, номер, дата) та призначення платежу. Для погашення заборгованості за цим договором позичальник зобов`язаний здійснювати перерахування грошових коштів на користь банку на рахунок № НОМЕР_5 в банку.

Згідно з п.7.11. договору банк веде облік, що підтверджує суми, які в той чи інший час були надані ним у кредит та мають бути повернені йому згідно з цим договором. Для визначення розміру боргового зобов`язання позичальника за цим договором, остаточною підставою будуть бухгалтерські облікові дані і рахунки банку.

Відповідно до п/п 8.1.1. п.8.1. договору до обов`язків банку відноситься, зокрема: за умови належного виконання позичальником взятих на себе зобов`язань за цим договором надати позичальнику кредит в порядку і на умовах, обумовлених цим договором.

Згідно з п/п 8.3.1. п.8.3. договору до обов`язків позичальника відноситься, зокрема, своєчасно та у повному обсязі повернути суму отриманого кредиту, сплатити проценти, комісії, штрафні санкції та інші платежі банку, які випливають із цього договору.

За умовами п.10.2. договору за несвоєчасне погашення одержаного кредиту, а також процентів за користування кредитом, банк має право стягнути, а позичальник зобов`язаний сплатити банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період такого прострочення, від суми простроченої заборгованості за кредитом та процентами за користування кредитом, за кожен день прострочення та за весь час існування заборгованості, без застосування, встановлених законодавством обмежувальних строків.

Пунктом 11.15. договору передбачено, що він набуває чинності з моменту його підписання і скріплення печатками сторін та діє до повного та належного виконання сторонами своїх зобов`язань. Закінчення строку дії цього договору не звільняє позичальника від зобов`язання виконати усі боргові зобов`язання за цим договором та/або погасити всю заборгованість за сумою всіх кредиту, процентами, комісіями та іншими платежами за цим договором, а також від відповідальності, передбаченої чинним законодавством України.

Додатком №1 до кредитного договору від 13.03.2019 №130319-АЕ сторони погодили наступний графік погашення кредиту та зниження ліміту кредитування (а.с.10, т.1):

Термін погашення кредитуСума погашення, грн.Дата, з якої діє новий лімітЛіміт кредитування, грн
25.02.,0026.02.,00
25.03.,00--
Всього:1000000,00

13.03.2019 між Акціонерним товариством «Банк Кредит Дніпро» (кредитор) та ОСОБА_1 (поручитель) було укладено договір поруки №130319-П-1 (а.с.11-12, т.1). Преамбулою договору визначено, що терміни і визначення в цьому договорі вживаються в наступному значенні:

- боржник - Селянське (фермерське) господарство «Пине» (вул. Чапаєва, 25, с. Старосілля, Саратський район, Одеська обл.,

- кредитний договір - кредитний договір від 13.03.2019 №130319-АЕ, в забезпечення виконання зобов`язань якого укладається цей договір поруки.

Відповідно до п.1.1. договору поручитель солідарно відповідає перед кредитором за виконання боржником у повному обсязі своїх зобов`язань за кредитним договором, який було укладено між кредитором та боржником та додатковими договорами до нього, які укладені та/або можуть бути укладені в майбутньому, згідно з яким боржнику відкрито невідновлювальну кредитну лінію з лімітом кредитування, що дорівнює 1000000,00 грн (один мільйон гривень 00 коп) на строк до « 25» березня 2020 року включно, зі сплатою процентів за ставкою 24% (двадцять чотири проценти) річних з можливістю збільшення розміру процентної ставки до 29% (двадцять дев`ять процентів) річних у випадку порушення/неналежного виконання умов кредитного договору, комісій, штрафних санкцій та інших обов`язкових виплат, передбачених в кредитному договорі, виконання усіх інших грошових зобов`язань боржника перед кредитором, що виникли із кредитного договору (в подальшому по тексту цього Договору - «Кредитний договір») в порядку та на умовах, що визначені кредитним договором, та/або цим договором і надалі іменується «основне зобов`язання».

Згідно з п.1.2. договору 1.2. вказані зобов`язання поручителя перед кредитором є безумовними і ніяких умов, крім передбачених даним договором, не потребують. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, в тому числі, за повернення основної суми боргу, процентів за використання кредитними коштами, відшкодування можливих збитків, за сплату штрафних санкцій (зокрема, але не обмежуючись сплату пені/штрафів та/або підвищення розміру відсоткової ставки за користування кредитними коштами максимум на 5% (п`ять процентів) річних), передбачених у вищеназваному кредитному договорі та зобов`язань щодо страхування.

За умовами п.п.1.3., 1.4. договору поручитель погоджується з тим, що при зміні боржника, зміні змісту та обсягу (зміна суми кредиту, плати за користування кредитом, суми комісій, штрафних санкцій та інших плат згідно з кредитним договором забезпеченого цією порукою основного зобов`язання (в тому числі новація зобов`язання за кредитним договором), цей договір буде діяти до повного виконання зобов`язань за кредитним договором. Поручитель свідчить, що він ознайомлений зі змістом кредитного договору (в т.ч. щодо сплати пені/штрафів та/або можливого підвищення розміру відсоткової ставки за користування кредитними коштами максимум на 5% (п`ять процентів) річних) і заперечень щодо нього не має.

Відповідно до п/п 2.1.1. п.2.1. договору поручитель зобов`язується, зокрема, у разі невиконання або неналежного виконання боржником зобов`язань перед кредитором на підставі письмової вимоги кредитора, що містить розрахунок суми існуючої заборгованості, перерахувати суми, що підлягають погашенню згідно розділу 1 цього договору на рахунки, на яких враховується балансова заборгованість боржника перед кредитором, в строк, визначений у письмовій вимозі.

Пунктом 3.3. договору передбачено, що поручитель відповідає солідарно за зобов`язаннями боржника перед кредитором, що витікають з кредитного договору, а саме: у разі невиконання боржником вказаних зобов`язань, поручитель повинен повністю погасити наявну заборгованість, в обсязі, передбаченому п. 1.1. цього договору, на тих же умовах та в ті ж терміни, що і боржник.

Згідно з п.п.6.1., 6.2. договору він набуває чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печаткою кредитора. Сторони домовились про встановлення наступного строку дії поруки: ця порука діє з дати підписання цього договору і до повного виконання основного зобов`язання; в разі невиконання або неповного/неналежного виконання основного зобов`язання у строки, визначені кредитним договором, ця порука діє додатково 5 (п`ять) календарних років з моменту настання строку виконання основного зобов`язання; у разі повного виконання основного зобов`язання, яке забезпечене цією порукою, така порука припиняється. Порука припиняється з припиненням забезпеченого нею основного зобов`язання, а також у разі зміни основного зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Порука за цим договором не припиняється смертю боржника (у випадку, якщо боржником є фізична особа). Поручитель цим підтверджує, що підписанням цього договору поруки він поручається за виконання основного зобов`язання також правонаступником, спадкоємцем боржника.

Аналогічні за змістом договори поруки в забезпечення виконання СФГ «Пине» зобов`язання за кредитним договором від 13.03.2019 №130319-АЕ були укладені між АТ «Банк Кредит Дніпро» та іншими відповідачами - ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с.13-16, т.1).

14.03.2019 СФГ «Пине» було заповнено заяву-зобов`язання позичальника (а.с.170, т.3), в якій відповідач-1 просив надати кредит за кредитним договором від 13.03.2019 №130319-АЕ шляхом перерахування коштів на поточний рахунок № НОМЕР_4 в АТ «Банк Кредит Дніпро» в сумі 1000000,00 (один мільйон) грн на строк з 14.03.2019 по 25.03.2020, з метою поповнення обігових коштів. Наявна у справі копія цієї заяви-зобов`язання позичальника містить відомості щодо відбитку печатки СФГ «Пине» () та її підписання керівником підприємства ОСОБА_1 .

На виконання умов договору 14.03.2013 АТ «Банк Кредит Дніпро» видав СФГ «Пине» кредит у розмірі 1000000,00 грн, що підтверджується наявними у справі випискою по особовому рахунку відповідача-1 за період з 13.03.2019 по 23.09.2020 (а.с.108-110, т.1), згідно з якою кошти у зазначеній сумі були перераховані на рахунок № НОМЕР_4 з призначенням платежу «надання кредитних коштів згідно кредитного договору від 13.03.2019 №130319-АЕ». Крім цього, обставина надання позивачем кредиту підтверджується наявним у справі меморіальним ордером від 14.03.2019 №8663 (а.с.96, т.1), який містить відомості щодо перерахування з рахунку № НОМЕР_6 на рахунок відповідача № НОМЕР_4 коштів в розмірі 1000000,00 грн з призначенням платежу «надання кредитних коштів згідно кредитного договору від 13.03.2019 №130319-АЕ». Так, під час розгляду справи відповідачі наголошували на недоведеності позивачем обставини фактичного надання банком кредитних коштів за договором, оскільки, зокрема, долучений до матеріалів справи меморіальний ордер містить відомості, що платником та отримувачем коштів є одна особа - СФГ «Пине», водночас, як пояснив позивач та вказане не спростовано відповідачами належними та допустимими доказами, рахунок платника коштів за меморіальним ордером є позичковим рахунком, який відкритий банком на підставі кредитного договору, в тому числі з метою обліку операцій з видачі кредиту та операцій з повернення кредиту.

Як встановлено судом, відповідач-1 кредит у строк до 25.03.2020 та до цього часу в повному обсязі не повернув та згідно наявних у справі меморіальних ордерів та виписки по рахунку відповідача-1 (а.с.97-99, 108-110, т.1), останнім заборгованість за кредитним договором погашена лише в розмірі 95,51 грн, а отже станом на день розгляду заборгованість відповідача-1 перед банком за кредитом становить 999904,49 грн, що підтверджується матеріалами справи, поясненнями позивача та належним чином не спростовано відповідачем.

Крім цього, як вбачається з наявних у справі банківської виписки по рахунку СФГ «Пине», меморіальних ордерів та розрахунку позивача (а.с.100-107, 112-124, 127-128, т.1), відповідачем-1 нараховані банком відповідно до умов кредитного договору проценти в повному обсязі не сплачені, у зв`язку з чим станом на 23.09.2020 заборгованість відповідача по процентам становить 104510,28 грн. На спростування вказаного відповідачами жодного належного доказу суду подано не було.

29.09.2020 позивачем на адресу відповідачів було направлено вимогу (а.с.48-54, т.1), в якій банк вимагав протягом 5 (п`яти) банківських днів з моменту пред`явлення цієї вимоги погасити заборгованість за кредитним договором від 13.03.2019 №130319-АЕ в розмірі 1188557,00 грн, з яких: 999904,49 грн заборгованості за кредитом; 104510,28 грн заборгованості за відсотками; 79117,35 грн пені за несвоєчасне погашення кредиту та 5024,88 грн пені за несвоєчасне погашення відсотків.

Відповідачі на вищевказану претензію не відреагували, заборгованість за кредитним договором не сплатили, що стало підставою для звернення позивача до суду з позовом, що розглядається в межах цієї справи.

Так, звертаючись до господарського суду з позов до відповідачів про солідарне стягнення заборгованості, позивачем нараховано та заявлено до стягнення: 999904,49 грн простроченої заборгованості за кредитом; 104510,28 грн простроченої заборгованості за відсотками; 79117,35 грн пені за несвоєчасне погашення кредиту та 5024,88 грн пені за несвоєчасне погашення відсотків. Як вбачається з розрахунку, долученого позивачем до матеріалів справи (а.с.127-128, т.1), пеня за несвоєчасне погашення кредиту позивачем розрахована за загальний період з 26.02.2020 по 22.09.2020, за несвоєчасне погашення процентів - за загальний період з 11.06.2019 по 22.09.2020.

Під час розгляду справи відповідачі проти позовних вимог повністю заперечували, разом з цим відповідач-1 наголошував та просив суд врахувати, що СФГ «Пине» понесло значні збитки внаслідок неврожаю через несприятливі погодні умови на півдні України у 2019-2020 році, на підтвердження чого відповідач-1 долучив до відзиву наступні докази (а.с.19-29, т.2):

- довідку Гідрометеорологічного центру Чорного та Азовського морів від 27.05.2020 №959/06 про несприятливі погодні умови восени 2019, у зимовий період 2019-2020 р.р. та весняний період 2020 щодо стану посівів озимих культур на території Тарутинського району Одеської області, в якій зазначено, що внаслідок засушливих умов, які спостерігалися в осінній період 2019 та несприятливих явищ у весняний період (дефіцит опадів, недостатнє і незадовільне зволоження ґрунту, заморозки, низька відносна вологість повітря) 2020 року, могли відбутися пошкодження та загибель посівів озимої пшениці та озимого ячменю на землях СФГ «Пине» Тарутинського району Одеської області;

- акти обстеження полів від 04.05.2020 №№1-5, складені комісією у складі голови СФГ «Пине» ОСОБА_1 та членів комісії: голови земельної комісії Старосільської сільської ради Жумінського В.Х., депутата Старосільської сільської ради Гуцу Ф.Д., бухгалтера СФГ «Пине» ОСОБА_3 , агроному СФГ «Пине» ОСОБА_2 , щодо загибелі озимої пшениці та ячменю на полях з відповідними кадастровими номерами, Великодолинівської сільської ради, Тарутинського району, внаслідок надзвичайної ситуації: посуха протягом зими-весни 2020;

- висновок Одеської регіональної торгово-промислової палати від 06.08.2020 №2003-14/422, в якій ТПП підтверджує, що надані заявником документи (довідка Гідрометеорологічного центру Чорного та Азовського морів від 27.05.2020 №953/09; акти обстеження полів від 04.05.2020 №6 та №7; протокол позачергового засідання комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій Саратської районної державної адміністрації від 11.06.2020 №26; форма державного статистичного спостереження №29-сг «Звіт про площі та валові збори сільськогосподарських культур, плодів, ягід і винограду» на 01.12.2019) свідчать про те, що на полях СФГ «Пине» на території Саратського району Одеської області внаслідок несприятливих погодних умов восени 2019 року та несприятливих явищ навесні 2020 року відбулась загибель сільськогосподарських культур, а саме - посівів озимої пшениці на площі 50 га та озимого ячменю на площі 40 га;

- висновок Одеської регіональної торгово-промислової палати від 06.08.2020 №2003-14/423, в якій ТПП підтверджує, що надані заявником документи (довідка Гідрометеорологічного центру Чорного та Азовського морів від 27.05.2020 №959/06; акти обстеження полів від 04.05.2020 №№1-5; протокол позачергового засідання комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій Саратської районної державної адміністрації від 20.05.2020 №14; форма державного статистичного спостереження №29-сг «Звіт про площі та валові збори сільськогосподарських культур, плодів, ягід і винограду» на 01.12.2019) свідчать про те, що на полях СФГ «Пине» на території Тарутинського району Одеської області внаслідок несприятливих погодних умов восени 2019 року та несприятливих явищ навесні 2020 року відбулась загибель сільськогосподарських культур, а саме - посівів озимої пшениці на площі 375,93 га та озимого ячменю на площі 50,7 га;

В матеріалах справи наявна копія заяви від 07.07.2020 (а.с.150-151, т.2), яка містить відомості щодо її підписання членами СФГ «Пине»: Лук`янченко Г.В., ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 та згідно з якою останні просили АТ «Банк Кредит Дніпро» розглянути питання щодо реструктуризації кредитної заборгованості господарства перед банком на наступних умовах: 1) погашення суми 400000,00 грн по кредитному договору від 13.03.2019 №130319-АЕ до « 25» жовтня 2020; 2) погашення суми 600000,00 грн по частинам за кредитним договором від 13.03.2019 №130319-АЕ до « 01» вересня 2021 - 300000,00 грн, до « 01» жовтня 2021 - 300000,00 грн; 3) за кредитним договором від 29.08.2019 №290819-А та кредитним договором від 03.10.2019 №031019-А встановити графік. Крім цього, згідно з цією заявою члени СФГ «Пине» пропонували додатково у заставу майновий комплекс, загальною площею 1088,8 кв.м., що розташований за адресою: Одеська обл., Саратський район, смт Сарата, вул. Вузька, 20, «молочний цех», а також гарантували сплату відсотків в сумі 190359,59 грн до 25.07.2020. Під час розгляду справи представник відповідачів адвокат Лук`янченко Г.В., яка також значиться підписантом вказаної зави, повідомила суду, що не пам`ятає чи було цю заяву нею підписано, водночас відповідачі у заявах по суті справи наполягали, що заява фізичних осіб, яка нотаріально не посвідчена, не є належним доказом отримання кредиту відповідачем-1.

Суд зазначає, що в матеріалах справи на а.с.29-47, т.1 наявні докази, які стосуються правовідносин сторін за договором від 03.10.2019 №031019-А, водночас, оскільки ці докази не стосуються спірних відносин сторін в цій справі та з огляду на пояснення позивача щодо помилковості їх долучення, судом вказані докази не досліджуються.

Законодавство, застосоване судом до спірних відносин

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч.ч.1-2 ст.1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Згідно з ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Частиною 1 статті 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

За змістом статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Частиною 1 статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Статтями 525, 526 ЦК України, що кореспондуються за змістом з положеннями ст. 193 ГК України, передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.

Згідно ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Стаття 554 ЦК України встановлює, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які за одним чи за декількома договорами поруки поручилися перед кредитором за виконання боржником одного і того самого зобов`язання, є солідарними боржниками і відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі.

Згідно з ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Частиною 3 статті 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Згідно з ч. 2 ст. 233 ГК України, якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

За змістом п.15 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України та п.8 Прикінцевих положень ГК України у разі прострочення позичальником у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19, або/та у тридцятиденний строк після дня завершення дії такого карантину виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від обов`язків сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойку, штраф, пеню за таке прострочення.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», установлено з 12 березня 2020 до 22 травня 2020 на всій території України карантин.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 №392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 22 травня 202 до 31 липня 2020 на території Автономної Республіки Крим, Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Кіровоградської, Київської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, м. Києва, м. Севастополя (далі - регіони) із урахуванням епідемічної ситуації в регіоні карантин, продовживши на всій території України дію карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (Офіційний вісник України, 2020 р., № 23, ст. 896, № 30, ст. 1061).

Постановою Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 №641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 1 серпня до 19 грудня 2020 на території України карантин, продовживши на всій території України дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (Офіційний вісник України, 2020 р., № 23, ст. 896, № 30, ст. 1061) та від 20 травня 2020 р. № 392 "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (Офіційний вісник України, 2020 р., № 43, ст. 1394, № 52, ст. 1626).

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи.

Статтею 617 ЦК України встановлено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Відповідно до ст.14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно.

Статтею 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» визначено, що меморіальний ордер - розрахунковий документ, який складається за ініціативою банку для оформлення операцій щодо списання коштів з рахунка платника і внутрішньобанківських операцій відповідно до цього Закону та нормативно-правових актів Національного банку України.

Згідно з п.7.1.2. ст.7 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» поточний рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання коштів і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України.

Відповідно до п.22.1. ст.22 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» ініціювання переказу здійснюється за такими видами розрахункових документів: 1) платіжне доручення; 2) платіжна вимога-доручення; 3) розрахунковий чек; 4) платіжна вимога; 5) меморіальний ордер.

За змістом п.п.26.1., 26.2., 26.3. ст.26 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» платник при укладенні договорів із банком має право передбачити договірне списання грошей із своїх рахунків на користь банку платника та/або третіх осіб. Умови договору на договірне списання повинні передбачати обсяг інформації, достатній для належного виконання такого списання банком, що обслуговує платника (обставини, за яких банк має здійснити (здійснювати) договірне списання; найменування отримувача та банку отримувача; реквізити рахунка, з якого має здійснюватися договірне списання; реквізити договору між платником та отримувачем (за наявності договору), що передбачає право отримувача на договірне списання; перелік документів, що мають бути представлені отримувачем в обслуговуючий платника банк (якщо платник та отримувач домовились про надання цих документів до банку платника) тощо). Договірне списання здійснюється за платіжною вимогою отримувача або за меморіальним ордером, оформленим банком.

Згідно з п.30.1. ст.30 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» переказ вважається завершеним з моменту зарахування суми переказу на рахунок отримувача або її видачі йому в готівковій формі.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

За умовами ч.ч.1, 2 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частиною 1 статті 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ст.79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Позиція суду

Під час розгляду справи суд встановив, що Селянське (фермерське) господарство "Пине" до цього часу не виконало свого зобов`язання за кредитним договором, а саме - не повернуло надані банком у користування кредитні кошти у строки, погоджені сторонами у графіку погашення кредиту та зниження ліміту кредитування, який є додатком до кредитного договору, а також прострочило сплату процентів за користування цих коштів.

Перевіривши розрахунок сум основного боргу та процентів за користування кредитними коштами (а.с.127-128, т.1), суд встановив, що розрахунок банку є вірним, відповідає умовам кредитного договору, а також підтверджується матеріалами справи. Між цим, проаналізувавши наявні у справі докази та пояснення сторін, суд дійшов висновку, що заперечення відповідачів з приводу недоведеності банком обставини фактичного надання кредитних коштів не знайшли свого підтвердження, з огляду на таке.

Так, умовами укладеного між сторонами договору передбачено, що кредит банком надається шляхом перерахування коштів з позичкового рахунку на поточний рахунок відповідача-1, який відкритий у АТ «Банк Кредит Дніпро», при цьому позичковим рахунком згідно договору є внутрішньобанківський рахунок, відкритий банком на підставі укладеного між сторонами кредитного договору, за яким обліковуються вимоги банку до відповідача-1 за основною сумою кредиту та ведеться облік операцій з видачі кредиту позичальнику та повернення кредиту за договором.

Отже, з вищевказаних умов кредитного договору, з якими погодився відповідач-1 підписавши цей договір, вбачається, що позичковий рахунок відкривається банком на підставі кредитного договору з метою, зокрема, ведення обліку операції з видачі кредиту та повернення. З матеріалів справи судом встановлено, що за заявою відповідача-1 банком було погоджено відкриття СФГ «Пине» поточного рахунку № НОМЕР_4 та саме на вказаний рахунок було здійснено зарахування кредитних коштів в розмірі 1000000,00 грн з призначенням платежу «надання кредитних коштів згідно кредитного договору №130319-АЕ від 13.03.2019». Вказане підтверджується банківською випискою по рахунку відповідача-1 та відображено в меморіальному ордері.

При цьому суд враховує, що: відповідачами не доведено належними та допустимими доказами, що кошти 14.03.2019 в розмірі 1000000,00 грн на відкритий за заявою відповідача-1 поточний рахунок № НОМЕР_4 надійшли не на виконання умов кредитного договору, укладеного з позивачем; відповідачі жодним чином не пояснили, з якою метою кошти були перераховані з одного рахунку відповідача-1 на інший із зазначенням призначення платежу «надання кредитних коштів згідно кредитного договору №130319-АЕ» від 13.03.2019; відповідачі не надали відомостей щодо руху коштів як до, так і після їх зарахування на поточний рахунок відповідача-1, від якої іншої особи ці кошти надійшли тощо.

Суд зауважує, що відповідач-1 виконував умови кредитного договору, зокрема, частково повернув суму кредиту та сплачував проценти за його користування. Також в матеріалах справи наявна копія заяви про реструктуризацію боргу, щодо якої представник відповідачів зазначив, що не пам`ятає обставин її підписання. При цьому суд зазначає, що відповідачами не доведено встановлення законом вимоги щодо нотаріального посвідчення такого виду заяв.

Суд вважає, що поведінка відповідачів як сторін зобов`язання є суперечливою, а вищевказані конклюдентні дії відповідачів жодним чином не співвідносяться з доводами останніх про недоведеність банком обставини надання кредитних коштів на виконання укладеного між сторонами договору, факт укладання якого відповідачами не заперечується.

Отже, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, а також проаналізувавши пояснення сторін, суд вважає, що доводи позивача є доведеними, а докази позивача є більш вірогідними, ніж письмові заперечення відповідачів, а тому суд дійшов висновку, що позивачем доведено, а відповідачами не спростовано обставини щодо отримання СФГ «Пине» коштів від АТ «Банк Кредит Дніпро» за кредитним договором від 13.03.2019 №130319-АЕ в розмірі 1000000,00 грн. За цих обставин та враховуючи, що суд встановив вірність розрахунку банку щодо сум кредиту та процентів, позов позивача в цій частині вимог є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Між цим, вирішуючи питання щодо правомірності нарахування банком процентів після закінчення строку кредитування, суд виходить з того, що у спірних відносинах сторонами погоджено інший розмір процентів за неправомірне користування кредитними коштами, ніж визначений за загальним правилом, оскільки сторони на власний розсуд передбачили у договорі (п.5.6) обов`язок відповідача-1 сплачувати погоджені договором проценти на користь банку не зважаючи на закінчення строку кредитування, якщо має місце непогашення кредиту.

Водночас, оскільки бездіяльність відповідача-1 у виді неповернення кредиту у погоджені сторонами строки суперечить вищевказаним нормам права та договору, позивач правомірно заявив вимогу про стягнення пені, яка нарахована на суми прострочених кредиту та процентів. Разом з цим, при перевірці розрахунку сум пені, долученого до позовної заяви (а.с.127-128, т.1), суд встановив його часткову невідповідність вищевказаним положенням законодавства, оскільки період нарахування пені частково охоплює період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19. Так, судом було здійснено власний розрахунок сум пені в межах визначеного позивачем періоду початку нарахування та по 11.03.2020 включно, за результатами здійснення якого суд встановив, що вірними сумами пені є: за несвоєчасне погашення кредиту - 4507,34 грн, за несвоєчасне погашення процентів - 469,13 грн. При цьому, при вирішенні питання щодо застосування у спірних відносинах норми закону щодо звільнення відповідачів від обов`язку сплачувати на користь банку пеню за прострочення повернення кредиту починаючи саме з дати початку запровадження карантину, суд керується загальними засадами цивільного законодавства, а саме: справедливості, добросовісності та розумності, а також виходить з того, що в спірних відносинах має місце обставина застосування акту законодавства, яким пом`якшується цивільна відповідальність відповідачів.

Як встановлено судом, відповідачем-2, відповідачем-3 та відповідачем-4, як поручителями, обов`язки щодо виконання боргових зобов`язань відповідачем-1 перед банком виконані не були. На спростування вказаного відповідачами жодного доказу суду не надано.

Отже, з врахуванням викладеного, а також те, що відповідач-2, відповідач-3 та відповідач-4, як поручителі поручились перед банком за виконання відповідачем-1 в повному обсязі боргових зобов`язань за кредитним договором від 13.03.2019 №13032019-АЕ, суд дійшов висновку, що позовні вимоги АТ «Банк Кредит Дніпро» слід задовольнити частково та стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за кредитом в сумі 999904,49 грн, заборгованість за відсотками в сумі 104510,28 грн, пеню за несвоєчасне погашення кредиту в сумі 4507,34 грн та пеню за несвоєчасне погашення відсотків в сумі 469,13 грн.

Між цим судом не приймаються заперечення відповідачів щодо відсутності підстав для солідарного стягнення боргу з усіх відповідачів, враховуючи, що станом на час укладення договорів поруки набрала чинності редакція ч. 3 ст.554 ЦК України, якою передбачено, що особи, які за одним чи за декількома договорами поруки поручилися перед кредитором за виконання боржником одного і того самого зобов`язання, є солідарними боржниками і відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. При цьому зі змісту договорів поруки судом не встановлено та відповідачами не доведено, що сторонами передбачений інший порядок солідарної відповідальності за виконання відповідачем-1 зобов`язання, забезпеченого порукою, ніж встановлено законом.

При цьому не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи доводи відповідачів з приводу того, що у спірних відносинах мали місце форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), оскільки долучені відповідачем-1 до матеріалів справи докази зазначеного не засвідчують відповідно до вимог законодавства.

Крім цього, враховуючи пояснення відповідачів щодо обставин понесення збитків внаслідок несприятливих погодних умов, суд не вбачає підстав для вирішення питання щодо зменшення сум пені за власною ініціативою, оскільки розмір пені, що підлягає стягненню з відповідачів, не є значним та, на переконання суду, не бути лягати непомірним тягарем для відповідачів та джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для позивача.

Водночас, аналізуючи питання обсягу щодо надання оцінки кожному з аргументів доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд керується висновками, викладеними Європейським судом з прав людини, який у справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Розподіл судових витрат.

Згідно з ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При цьому, відповідно до ч. 3 п. 4.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.02.2013 № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» у разі коли позов немайнового характеру задоволено повністю стосовно двох і більше відповідачів або якщо позов майнового характеру задоволено солідарно за рахунок двох і більше відповідачів, то судові витрати також розподіляються між відповідачами порівну. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено.

З врахування викладеного, витрати зі сплати судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог покладаються на всіх відповідачів порівну.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути солідарно з Селянського (фермерського) господарства "Пине" (вул. Чорнова, 30, с. Старосілля, Саратський район, Одеська обл., 68212, ), фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ), фізичної особи ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ), фізичної особи ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт серія НОМЕР_9 , виданий Саратським РВУМВС України в Одеській області від 24.09.1996) на користь Акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро" (вул. Жилянська, 32, м. Київ, 01033, ) заборгованість за кредитом в сумі 999904 /дев`ятсот дев`яносто дев`ять тисяч дев`ятсот чотири/грн 49 коп, заборгованість за відсотками в сумі 104510 /сто чотири тисячі п`ятсот десять/грн 28 коп, пеню за несвоєчасне погашення кредиту в сумі 4507 /чотири тисячі п`ятсот сім/грн 34 коп та пеню за несвоєчасне погашення відсотків в сумі 469 /чотириста шістдесят дев`ять/грн 13 коп.

3. Стягнути з Селянського (фермерського) господарства "Пине" (вул. Чорнова, 30, с. Старосілля, Саратський район, Одеська обл., 68212, ) на користь Акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро" (вул. Жилянська, 32, м. Київ, 01033, ) судовий збір в сумі 4160 /чотири тисячі сто шістдесят/грн 24 коп.

4. Стягнути з фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро" (вул. Жилянська, 32, м. Київ, 01033, ) судовий збір в сумі 4160 /чотири тисячі сто шістдесят/грн 21 коп.

5. Стягнути з фізичної особи ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ) на користь Акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро" (вул. Жилянська, 32, м. Київ, 01033, ) судовий збір в сумі 4160 /чотири тисячі сто шістдесят/грн 21 коп.

6. Стягнути з фізичної особи ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт серія НОМЕР_9 , виданий Саратським РВУМВС України в Одеській області від 24.09.1996) на користь Акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро" (вул. Жилянська, 32, м. Київ, 01033, ) судовий збір в сумі 4160 /чотири тисячі сто шістдесят/грн 21 коп.

7. В іншій частині позову відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги у строки, визначені ст. 256 ГПК України.

Повний текст складено 15 березня 2021 р.

Суддя Д.О. Бездоля