ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"15" березня 2021 р.м. Одеса Справа № 916/644/21

Господарський суд Одеської області у складі судді Літвінова С.В., розглянувши заяву (вх. 4-19/21 від 11.03.2021р.) Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАВРИЛІВКА" (вул. Агрономічна, буд. 205, Одеса, 65031) про вжиття заходів до забезпечення позову до подання позовної заяви до Концерна "Військторгсервіс" (вул. Молодогвардійська, буд. 28-А, Київ 151, 03151) в особі, якою є Філія "Південна" Концерну "Військторгсервіс" (провулок Штабний, 1, Одеса, 65012) , -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ГАВРИЛІВКА" звернулось до господарського суду Одеської області із заявою про вжиття заходів до забезпечення позову до подання позовної заяви до Концерна "Військторгсервіс" в особі, якою є Філія "Південна" Концерну "Військторгсервіс" із вимогами про вжиття заходів забезпечення позову, шляхом Вжити заходи забезпечення позову, а саме накласти арешт на грошові кошти Концерну "ВІЙСЬКТОРГСЕРВІС" (03151, м. Київ, вул. Молодогвардійська, 28- А, ) в особі ФІЛІЇ ''ПІВДЕННА" КОНЦЕРНУ "ВІЙСЬКТОРГСЕРВІС" в межах суми 762 860,56 ( сімсот шістдесят дві тисячі вісімсот шістдесят) гривень 56 коп. які знаходяться, в тому числі, але не виключно на розрахункових рахунках: НОМЕР_1 в ЮЖНЕ ГРУ АТ КБ « ПРИВАТБАНК», МФО 328704 НОМЕР_2 в ЮЖНЕ ГРУ АТ КБ « ПРИВАТБАНК», МФО 328704.

Так, в обґрунтування заяви Товариство з обмеженою відповідальністю "ГАВРИЛІВКА" зазначає, що 18 лютого 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Гаврилівка» ("Постачальник") та філією «Південна» концерну «Війсьторгсервіс» ("Покупець") укладено договір № ВКС-2927 від 18.02.2020 року поставки м`ясної продукції в асортименті. Відповідно до зазначеного договору поставки Товариством з обмеженою відповідальністю «Гаврилівка» в період з 19.02.2020 р. по 14.09.2020 р. на адресу філії «Південна» Концерну «Війсьторгсервіс» поставлено продукції на суму 6 807 543,13 грн., проте Покупцем оплачено лише 5 712 858,03 грн., що підтверджується видатковими накладними та Актом звірки взаємних розрахунків від 14.09.2020 р.

Також, заявник зазначає, що Покупець на день подачі цієї заяви частково сплатив борг у сумі 441 500 грн., а залишок боргу складає 653 185,10 грн, Однак, Концерн "ВІЙСЬКТОРГСЕРВІС" не здійснює остаточний розрахунок та не сплачує значну суму боргу, чим грубо порушує права ТОВ «Гаврилівка». В зв`язку з недосягненням попередньої домовленості та з метою досудового врегулювання спору ТОВ «Гаврилівка» уклало договір № б/н від 06.07.2020 року про реструктуризацію заборгованості яка виникла за договором поставки № ВКС-2927 від 18.02.2020 року, також 11.12.2020 року надсилало на адресу Концерну "ВІЙСЬКТОРГСЕРВІС" письмові претензію (вимогу) про погашення боргу, на які не отримані відповіді. Концерн безпідставно ухиляється від погашення боргу до теперішнього часу.

Крім того, заявник вказує, що з огляду на недобросовісну поведінку Концерну "ВІЙСЬКТОРГСЕРВІС" протягом значного часу ТОВ «Гаврилівка» вимушені звернутись до суду із заявою про забезпечення позову та в подальшому подати позов про стягнення основного боргу, індексу інфляції, 3% річних та пені.

Отже, заявник вважає, що невжиття таких заходів істотно ускладнить виконання рішення суду, оскільки поведінка Концерну "ВІЙСЬКТОРГСЕРВІС", який ухиляється від виконання взятих на себе зобов`язань, свідчить про те, що Концерн "ВІЙСЬКТОРГСЕРВІС" може ухилятись і від інших зобов`язань, а саме від виконання рішення суду. Сума, яка пред`явлена до стягнення є значною, що об`єктивно може зумовити приховування грошових коштів, які знаходяться на рахунках Концерну "ВІЙСЬКТОРГСЕРВІС" або їх нецільове витрачання з метою унеможливлення фактичного виконання судового рішення. Спосіб забезпечення є співмірним з позовним вимогам, які можуть бути заявлені.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАВРИЛІВКА" про вжиття заходів до забезпечення позову до подання позовної заяви до Концерна "Військторгсервіс" в особі, якою є Філія "Південна" Концерну "Військторгсервіс", суд зазначає наступне.

Відповідно до 136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 ГПК України, позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; виключено; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; виключено; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Положеннями абз. 1 ч. 6 ст. 140 ГПК України визначено, що про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.138 ГПК України, заява про забезпечення позову подається одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Особа, яка подала заяву про забезпечення, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів із врахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної заяви, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу (пункт 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 16).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо).

Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідачів від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

В свою чергу, заявник зазначає суду, що Концерн "ВІЙСЬКТОРГСЕРВІС" може ухилятись від виконання рішення суду, може приховувати грошові коштів, які знаходяться на рахунках Концерну "ВІЙСЬКТОРГСЕРВІС" або нецільове витрачання цих коштів з метою унеможливлення фактичного виконання судового рішення.

Відповідно до пунктів 3 та 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно до ст. 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно до ч.ч.1,3 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ст.77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно зі ст.78 ГПК України, Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Відповідно до ст.79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Позивачем жодним чином не обґрунтовано та не підтверджено жодними доказами наявність фактичних підстав для застосування такого виду забезпечення як арешт грошових коштів. Зокрема, доказів того, що грошові кошти, які знаходяться на рахунках Концерну "ВІЙСЬКТОРГСЕРВІС" в особі, якою є Філія "Південна" Концерну "Військторгсервіс" можуть зникнути на момент виконання рішення.

При цьому, господарський суд зазначає, що така підстава, як припущення про існування ризику про приховування грошових коштів, які знаходяться на рахунках Концерну "ВІЙСЬКТОРГСЕРВІС" в особі, якою є Філія "Південна" Концерну "Військторгсервіс" або нецільове витрачання цих коштів, не може бути безумовною підставою для забезпечення позову, тому не можна розглядати твердження позивача, як безспірні та такі, що обґрунтовують необхідність забезпечення поданого позову.

Крім того, суд зазначає, що сам заявник у заяві про забезпечення позову вказує, що Покупець на день подачі цієї заяви частково сплатив борг у сумі 441 500 грн., отже твердження заявника про нецільове витрачання коштів, які знаходяться на рахунках Концерну "ВІЙСЬКТОРГСЕРВІС" в особі, якою є Філія "Південна" Концерну "Військторгсервіс" є недоречним.

З урахуванням викладеного, наразі у суду відсутні правові підстави задля вжиття заходів забезпечення позову, обраних позивачем, та визначних ним в поданій до суду заяві.

Згідно з ст. 140 ГПК України, залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

З огляду на вищевикладене, господарський суд дійшов висновку про відмову Товариству з обмеженою відповідальністю "ГАВРИЛІВКА" у задоволенні заяви ( вх. 4-19/21 від 11.03.2021р.) про вжиття заходів до забезпечення позову до подання позовної заяви до Концерна "Військторгсервіс" в особі, якою є Філія "Південна" Концерну "Військторгсервіс" у зв`язку з недоведеністю обставин, з якими позивач пов`язує та обґрунтовує необхідність забезпечення поданого ним позову.

Керуючись ст.ст.136-138,140,234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "ГАВРИЛІВКА" у задоволенні заяви ( вх. 4-19/21 від 11.03.2021р.) про вжиття заходів до забезпечення позову до подання позовної заяви до Концерна "Військторгсервіс" в особі, якою є Філія "Південна" Концерну "Військторгсервіс".

Ухвала набирає чинності 15.03.2021р. та може бути оскаржена у встановленому законом порядку.

Суддя С.В. Літвінов