РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

16.02.2021Справа № 910/17151/20

За позовом Акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Конкорд»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Терекс Трейдінг»

про стягнення 4.973.483,93 грн

Суддя Сівакова В.В.

секретар судового засідання Кимлик Ю.В.

за участю представників сторін

від позивача Каукалова І.А., адвокат за довіреністю № 23 від 02.01.2019

від відповідача не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

04.11.2020 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Конкорд» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Терекс Трейдінг» про стягнення 4.973.483,93 грн.

В обґрунтування вимог позивач зазначає, що на виконання умов укладеного між сторонами кредитного договору № 50.06.000015 від 19.10.2018 позивачем було надано відповідачу кредит у сумі 5.676.479,46 грн, що підтверджується меморіальним ордером № TR.322624.3138.226 від 19.10.2018 та заявою відповідача від 19.10.2018 щодо надання кредитних коштів. У зв`язку з тим, що відповідач починаючи з 31.10.2019 припинив виконання своїх зобов`язань за кредитним договором, позивач звернувся до останнього з вимогою про погашення відсотків та тіла кредиту в повному обсязі. Враховуючи викладене та те, що відповідачем не було погашено заборгованість за договором № 50.06.000015 від 19.10.2018, позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача 4.973.483,93 грн, з яких 4.427.630,46 грн боргу за кредитом, 406.566,94 грн боргу за простроченими відсотками, 22.845,62 грн пені за прострочення повернення відсотків, 2.911,32 грн пені за прострочення повернення кредиту, 113.529,59 грн штрафу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/17151/20 від 11.11.2020 вказану позовну заяву залишено без руху та встановлено п`ятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання відповідних документів.

24.11.2020 та 25.11.2020 позивачем усунено недоліки позовної заяви шляхом подання до суду відповідних документів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.11.2020 відкрито провадження у справі № 910/17151/20 та прийнято позовну заяву до розгляду; розгляд справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 22.12.2020.

Даною ухвалою суду зобов`язано відповідача протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали подати суду відзив на позов в порядку ст. 165 Господарського процесуального кодексу України з доданням доказів, що підтверджують обставини викладені в ньому, та докази направлення цих документів позивачу.

У відповідності до ст. 242 Господарського процесуального кодексу України ухвалу про відкриття провадження у справі від 25.11.2020 було направлено відповідачу рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення за № 430 за адресою, що зазначена в позовній заяві, а саме: 03680, м. Київ, вул. Пшенична, 9, яка згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань станом на 11.11.2020 є місцезнаходженням відповідача.

Проте, конверт разом з ухвалою від 25.11.2020 (номер відправлення 430) було повернуто до суду поштовим відділенням зв`язку без вручення адресату з довідкою форми Ф-20 від 30.12.2020 з позначкою «за закінченням встановленого строку зберігання».

Згідно з ч. 3 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Згідно з п. 3 ст. 212 Цивільного кодексу України якщо настанню обставини недобросовісно перешкоджала сторона, якій це невигідно, обставина вважається такою, що настала.

З огляду на викладене, день невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвали суду про відкриття провадження у справі.

08.12.2020 від позивача до суду надійшло клопотання про участь у судових засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/17151/20 від 15.12.2020 клопотання позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено; постановлено забезпечити участь представника Акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Конкорд» у розгляді справи № 910/17151/20 в підготовчому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, за допомогою програми «EasyCon» та провести підготовче засідання призначене на 22.12.2020 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням програмного забезпечення «EasyCon».

В підготовчому засіданні 22.12.2020 відповідно до ст. 183 Господарського процесуального кодексу України оголошено перерву до 26.01.2021.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/17151/20 від 22.12.2020 постановлено забезпечити участь представника Акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Конкорд» у розгляді справи № 910/17151/20 в підготовчому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, за допомогою програми «EasyCon» та провести підготовче засідання призначене на 26.01.2021 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням програмного забезпечення «EasyCon».

В підготовчому засіданні 26.01.2021 судом постановлено ухвалу на місці, не виходячи до нарадчої кімнати, у відповідності до ст.ст. 182, 185 Господарського процесуального кодексу України, про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 16.02.2021.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/17151/20 від 26.01.2021 постановлено забезпечити участь представника Акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Конкорд» у розгляді справи № 910/17151/20 в підготовчому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, за допомогою програми «EasyCon» та провести підготовче засідання призначене на 16.02.2021 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням програмного забезпечення «EasyCon».

02.02.2021 від позивача до суду надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Позивач в судовому засіданні 16.02.2021 позовні вимоги підтримав повністю.

Відповідач в судове засідання 16.02.2021 не з`явився.

Відповідач належним чином повідомлений про судове засідання, оскільки ухвалу суду від 26.01.2021 було направлено відповідачу рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення за № 801 за адресою: 03680, м. Київ, вул. Пшенична, 9, проте, конверт разом з вказаною ухвалою (номер відправлення 801) також було повернуто до суду поштовим відділенням зв`язку без вручення адресату з довідкою форми Ф-20 з позначкою «за закінченням встановленого строку зберігання».

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Суд приходить до висновку, що наявних в матеріалах справи документів достатньо для вирішення справи по суті без участі представника відповідача.

В судовому засіданні 16.02.2021, відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

19.10.2018 між Акціонерним товариством «Акціонерний комерційний банк «Конкорд» (Банк, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Терекс Трейдінг» (позичальник, відповідач) було укладено кредитний договір № 50.06.000015 (далі - кредитний договір).

Відповідно до п. 1.1 кредитного договору Банк на умовах цього договору надає позичальнику грошові кошти у формі відкритої невідновлювальної кредитної лінії з лімітом кредитування 5.676.479,46 грн (далі - кредит), а позичальник зобов`язується повернути кошти, одержані в рахунок кредитної лінії, сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 10.% річних, та виконати свої зобов`язання у повному обсязі у строки, передбачені цим договором.

Спір виник внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором по сплаті кредиту та відсотків, у зв`язку з чим нараховані пеня та штраф.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до п. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з п. 1.2 кредитного договору надання кредиту (його частки) у межах ліміту, встановленого п. 1.1 цього договору, здійснюється Банком після отримання листа позичальника з клопотанням про отримання відповідної суми кредиту за цим договором.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач звернувся до позивача з листом № 19/10/18 від 19.10.2018, в якому просив надати кредитні кошти в загальному розмірі 5.676.479,46 грн (зазначивши суми кредиту та їх призначення).

Матеріали справи свідчать, що позивачем було виконано свої зобов`язання за кредитним договором щодо надання кредиту, що підтверджується меморіальним ордером № TR322624.3138.226 від 19.10.2019 на суму 5.676.479,46 грн.

Додатковою угодою № 1 від 10.04.2018 внесено зміни до п. 1.1 кредитного договору, та встановлено обов`язок позичальника сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 11% річних, починаючи з 01.04.2019.

Згідно з п. 1.3 кредитного договору погашення кредиту здійснюється згідно такого графіку:

до 31.08.2019 - 2.000.000,00 грн;

до 30.09.2019 - 2.000.000,00 грн;

кінцевий строк повернення повної суми кредиту 18.10.2019 - 1.676.479,46 грн.

У разі якщо цей день є неробочим (небанківським) в Україна, кінцевим строком повернення повної суми кредиту вважається останній робочий (банківський) день в Україні перед днем строку сплати кредиту.

Додатковою угодою № 2 від 30.08.2019 пункт 1.3 кредитного договору викладено в новій редакції та кінцевий строк повернення повної суми кредиту вставлено 18.10.2019.

Додатковою угодою № 3 від 17.10.2019 пункт 1.3 кредитного договору викладено в новій редакції та кінцевий строк повернення повної суми кредиту встановлено 16.10.2020.

Частиною 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Відповідно до ст. 1056-1 Цивільного кодексу України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Згідно з п. 3.4 кредитного договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у валюті кредиту не рідше одного разу на календарний місяць, починаючи з дня видачі кредиту (його часток) до повного погашення, на суму непогашеної заборгованості за кредитом, за формулою, наведеною у договорі.

При розрахунку процентів приймається фактична кількість днів в році. При розрахунку строку користування кредитом враховується день надання кредиту (його частки) і не враховується день погашення кредиту (його частки).

Сплаті підлягають проценти, нараховані за фактичну кількість днів користування кредитом протягом поточного місяця.

Відповідно до п. 3.5 кредитного договору сплата процентів за користування кредитом здійснюється у валюті кредиту щомісячно в останній робочий день поточного місяця, та остаточно при повному погашенні кредиту (в т.ч. достроково, відповідно до п. 8.2 цього договору), на рахунок № НОМЕР_1 , відкритий в АТ «АКБ «Конкорд» код банку 307350, ЄДРПОУ позичальника. У разі якщо в день нарахування та сплати процентів припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, проценти нараховуються та сплачуються в робочий день, що йому передує.

У разі якщо позичальник, у встановлені даним договором строки, не здійснить погашення процентів та/або кредиту та/або комісії та/або інших передбачених договором платежів в термін (строк) установлений цим договором, наступного робочого дня така заборгованість вважається простроченою.

Згідно зі статтею 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, встановлені договором.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 610 Цивільного кодексу України визначає що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як вбачається з матеріалів справи, позичальник взяті на себе зобов`язання по погашенню кредиту та сплаті відсотків за користування кредитними коштами в передбачені кредитним договором строки не виконав, та заборгованість позичальника перед позивачем становить 4.427.630,46 грн та відповідно 406.566,94 грн.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з п. 7 ст. 193 Господарського кодексу України не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як визначено абзацом 1 п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Доказів того, що відповідачем виконано зобов`язання по сплаті наданого кредиту та відсотків за його користування не подано.

З огляду на викладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача 4.427.630,46 грн боргу за кредитом та 406.566,94 грн боргу по сплаті відсотків за користування кредитом обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Пункт 1 статті 612 Цивільного кодексу України визначає що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Матеріалами справи підтверджується те, що позичальник, в порушення умов кредитного договору, у визначені строки оплату по погашенню кредиту та сплаті відсотків не провів, а отже є таким, що прострочив виконання зобов`язання.

Пунктом 1 ст. 216 Господарського кодексу України встановлено що, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно п. 1 ст. 218 Господарського кодексу України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до п. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно зі ст.ст. 546, 547 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися, в тому числі неустойкою. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Частина 2 ст. 551 Цивільного кодексу України визначає, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Сторони можуть домовитись про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків передбачених законом.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом зокрема сплата неустойки.

Право встановити в договорі розмір та порядок нарахування штрафних санкцій надано сторонам частиною 4 статті 231 Господарського кодексу України.

Так, розмір штрафних санкцій відповідно до частини 4 статті 231 Господарського кодексу України встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Пунктом 9.3 кредитного договору передбачено, що за порушення строків повернення кредиту, строків сплати процентів, комісій та інших платежів, передбачених, зокрема, пп. 1.3., 3.5., 6.4. цього договору, позичальник зобов`язується сплатити на користь та на вимогу Банку пеню від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання щодо таких платежів (суми заборгованості за умовами цього договору) в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла на час виникнення заборгованості, за весь строк прострочення виконання зобов`язання, на суму невиконаного зобов`язання. День усунення порушення (тобто виконання позичальником відповідного зобов`язання) не включається у строк, за який нараховується пеня.

Згідно з ч. 2 ст. 343 Господарського кодексу України платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Стаття 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» встановлює, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

При укладанні кредитного договору сторони визначили відповідальність за порушення зобов`язання щодо проведення оплат.

В зв`язку з тим, що взяті на себе зобов`язання по сплаті кредиту та відсотків позичальник не виконав, позивачем нараховані пеня в розмірі 2.911,32 грн за прострочення строків повернення кредиту та 22.845,62 грн пені за прострочення строків повернення відсотків, а також 113.529,59 грн штрафу.

Суд перевіривши вірність здійсненого позивачем розрахунку пені дійшов висновку, що він є невірним та за розрахунками суду пеня становить: 2.903,36 грн за прострочення строків повернення кредиту та 21.818,77 грн за прострочення строків повернення відсотків.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення з відповідача 2.903,36 грн пені за прострочення строків повернення кредиту та 21.818,77 грн пені за прострочення строків повернення відсотків обґрунтовані та підлягають задоволенню.

В іншій частині стягнення пені в позові слід відмовити, оскільки позивачем при здійсненні розрахунку пені не враховано що 2020 рік складається з 366 днів.

Відповідно до п. 9.6 кредитного договору у разі відмови (ухилення) позичальника або третіх осіб від укладання угод, передбачених п. 6.3. цього договору, та/або від виконання їх умов, Банк має право стягнути з позичальника штраф у розмірі 2% (два проценти) від ліміту кредитування зазначеного в п. 1.1. цього договору, за кожний випадок порушення, а позичальник зобов`язаний сплатити штраф протягом 5-ти банківських днів з дати отримання від Банку вимоги про сплату штрафу.

Згідно з п. 6.3 кредитного договору у разі, якщо забезпеченням кредитних зобов`язань виступає майно, майнові права позичальника та/або третіх осіб позичальник зобов`язався:

6.3.1 укласти договори, визначені п. 2.1. цього договору, за погодженням з Банком умов;

6.3.2 не здійснювати будь-яких дій щодо зниження вартості предмета забезпечення виконання зобов`язань за цим договором, а також не обтяжувати його іншими зобов`язаннями протягом дії цього договору без письмового погодження з Банком;

6.3.3 протягом 5 (п`яти) робочих днів з дати укладання договорів застави (іпотеки) (включно) застрахувати (забезпечити страхування заставодавцем/іпотекодавцем, якщо заставодавцем/іпотекодавцем є третя особа предмет застави (іпотеки), передбачений п. 2.1. цього договору на строк не менше строку дії цього договору), на користь Банку, від узгоджених з Банком переліку ризиків (страхових випадків) в одній з узгоджених з Банком страхових компаній / внести зміни до діючих договорів страхування або укласти додаткові угоди до діючих договорів страхування, якими вигодонабувачем встановити Банк.

У разі, якщо строк дії цього договору більше одного року, за узгодженням з Банком можливе укладання окремих договорів страхування на строк менше строку дії цього договору (але в будь-якому випадку не менше одного року), з наступним продовженням договорів страхування (укладанням нових договорів страхування) для безперервного забезпечення страхового покриття протягом всього фактичного строку дії цього договору. Вказане продовження договорів страхування або укладання нових договорів страхування здійснюється не пізніше ніж за 5 (п`ять) робочих днів до дня закінчення строку дії попереднього договору страхування.

Згідно з п. 2.1 кредитного договору в якості забезпечення позичальником своїх зобов`язань щодо повернення кредиту, сплати нарахованих процентів, комісій, неустойки та інших платежів, передбачених цим договором, а також відшкодування інших витрат, пов`язаних із здійсненням стягнення забезпеченої заставою вимоги, Банком одночасно з кредитним договором укладено іпотечний договір, за яким ОСОБА_1 передав у іпотеку земельну ділянку площею 1,2496 га із розташованими на ній складськими приміщеннями та транспортною дільницею загальною площею 1521,72 кв. м, що знаходяться за адресою: Закарпатська область, Воловецький район, смт. Жденієво, вул. Шевченка, 154.

Позивачем зазначено в позовній заяві, а відповідачем не спростовано, що останнім документально не підтверджено страхування предмету іпотеки.

Оскільки відповідачем не підтверджено страхування предмету іпотеки, відповідач має сплатити позивачу штраф, розмір якого за обґрунтованими розрахунками позивача становить 113.529,59 грн (2% від 5.676.479,46 грн).

Таким чином, вимоги позивача в частині стягнення з відповідача штрафу в сумі 113.529,59 грн обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Частинами 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідачем не спростовано належними засобами доказування обставин, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог.

Зважаючи на вищевказане, позовні вимоги Акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Конкорд» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 129, ст.ст. 237, 238, 240 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Терекс Трейдінг» (вул. Пшенична, 9, м. Київ, 03680, ) на користь Акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Конкорд» (пл. Троїцька. 2, м. Дніпро, 49000, ) 4.427.630 (чотири мільйони чотириста двадцять сім тисяч шістсот тридцять) грн 46 коп. основного боргу за кредитом, 406.566 (чотириста шість тисяч п`ятсот шістдесят шість) грн 94 коп. боргу за простроченими відсотками, 21.818 (двадцять одна тисяча вісімсот вісімнадцять) грн 77 коп. пені за прострочення строків повернення відсотків, 2.903 (дві тисячі дев`ятсот три) грн 36 коп. пені за прострочення строків повернення кредиту, 113.529 (сто тринадцять тисяч п`ятсот двадцять дев`ять) грн 59 коп. штрафу та 74.586 (сімдесят чотири тисячі п`ятсот вісімдесят шість) грн 74 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. В іншій частині в позові відмовити повністю.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Повне рішення складено 02.03.2021.

Суддя В.В.Сівакова