РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

10.03.2021Справа № 910/16914/20

За позовом Приватного акціонерного товариства "ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ"

до Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "УКРІНТЕРЕНЕРГО"

про стягнення 1 141 583,57 грн

Суддя О.В. Гумега

секретар судового засідання

Пасічнюк С.В.

Представники:

від позивача: Іваненко І.П. за довіреністю № 20/2021 від 29.12.2020

від відповідача: не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ" (далі - позивач, ПРАТ "ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ") звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "УКРІНТЕРЕНЕРГО" (далі - відповідач, ДПЗД "УКРІНТЕРЕНЕРГО") про стягнення 1 141 583,57 грн на підставі Договору електропостачальника про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії, до якого приєднався відповідач 19.12.2018, з яких: 1 076 217,77 грн основного боргу за надані послуги з розподілу (передачі) електричної енергії, 37 660,19 грн пені, 16 896,90 грн штрафу, 10 808,71 грн 3% річних.

Позовні вимоги обгрунтовані порушенням відповідачем умов наведеного договору в частині здійснення оплати за надані послуги з розподілу (передачі) електричної енергії, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість за період з 01.02.2020 по 01.10.2020.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.11.2020 постановлено прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі № 910/16914/20, справу розглядати за правилами загального позовного провадження та призначити підготовче засідання у справі на 30.11.2020 о 11:40 год.

У підготовче засідання, призначене на 30.11.2020, з`явився представник позивача, представник відповідача не з`явився.

У підготовчому засіданні, призначеному на 30.11.2020, суд розпочав вчинення дій, визначених частиною другою статті 182 ГПК України, необхідних для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.

У підготовчому засіданні, призначеному на 30.11.2020, суд оголосив перерву до 14.12.2020 о 11:20 год.

10.12.2020 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог, відповідно до якої позивач зазначив, що у листопаді 2020 року ним було проведено коригування корисного відпуску по розподіленій електроенергії за червень та липень 2020 року, у зв`язку з чим сума основного боргу за період з 01.10.2020 по 01.10.2020 станом на 01.12.2020 зменшилась на 28 389,61 грн та складає 1 047 828,16 грн. За наведених обставин позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача 1 047 828,16 грн основного боргу за надані послуги з розподілу (передачі) електричної енергії, 37 660,19 грн пені, 16 896,90 грн штрафу, 10 808,71 грн 3% річних, а також повернути позивачу зайво сплачений судовий збір.

У підготовче засідання, призначене на 14.12.2020, з`явився представник позивача, представники відповідача не з`явився.

Представник позивача у підготовчому засіданні 14.12.2020 подав заяву. Зазначеною заявою позивач надав пояснення щодо вірного періоду виникнення заборгованості відповідача (з 01.02.2020 по 01.10.2020).

Заява позивача долучена судом до матеріалів справи та передана до відділу діловодства суду для реєстрації.

У підготовчому засіданні 14.12.2020 здійснювався розгляд заяви представника позивача, поданої 10.12.2020 через відділ діловодства суду, про зменшення позовних вимог.

Представник позивача у підготовчому засіданні 14.12.2020 зазначену заяву підтримав.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 46 ГПК України встановлено, що до закінчення підготовчого засідання позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог.

Виходячи зі змісту поданої представником позивача заяви про зменшення позовних вимог, а також змісту раніше поданої позивачем позовної заяви, суд дійшов висновку, що фактично позивачем зменшено позовні вимоги в частині основного боргу, в іншій частині позовні вимоги позивач залишив без змін.

Отже, оскільки зменшення позовних вимог, викладене позивачем у відповідній заяві, прийнято господарським судом, то новою ціною позову, виходячи з якої розглядається спір є 1 113 193,96 грн, з яких: 1 047 828,16 грн основного боргу за надані послуги з розподілу (передачі) електричної енергії, 37 660,19 грн пені, 16 896,90 грн штрафу, 10 808,71 грн 3% річних.

У підготовчому засіданні 14.12.2020 суд вчинив дії, визначені частиною другою статті 182 ГПК України, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.12.2020 постановлено закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 18.01.2021 о 12:20 год.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.12.2020 повернуто Приватному акціонерному товариству "ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ" з Державного бюджету України 1 200,09 грн судового збору, сплаченого платіжним дорученням № 1781614 від 29.10.2020.

06.01.2021 через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву № 44/22-1285 від 14.12.2020.

Судове засідання, призначене на 18.01.2021, не відбулося у зв`язку з перебуванням судді Гумеги О.В. на лікарняному.

З 16.01.2021 по 22.02.2021 суддя Гумега О.В. перебувала на лікарняному.

Після виходу судді Гумеги О.В. з лікарняного суд дійшов висновку при призначення розгляду даної справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.02.2021 призначено справу до судового розгляду по суті на 10.03.2021 о 10:00 год.

У судове засідання, призначене на 10.03.2021, з`явився представник позивача.

Представник відповідача у судове засідання 10.03.2021 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час і місце цього засідання був належним чином повідомлений, що підтверджується матеріалами справи. Разом з цим, ухвалою суду від 23.02.2021 постановлено, що явка учасників справи у судове засідання є не обов`язковою.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Зважаючи на наведені приписи ст. 202 ГПК України та повідомлення відповідача належним чином про судове засідання 10.03.2021, суд дійшов висновку про здійснення розгляду справи по суті в судовому засіданні 10.03.2021 за відсутності відповідача (його представників).

В судовому засіданні 10.03.2021 судом досліджено, що відзив на позовну заяву № 44/22-1285 від 14.12.2020 направлений відповідачем до суду засобами поштового зв`язку 05.01.2021, що підтверджується поштовим конвертом № 930.

Частиною 8 ст. 165 ГПК України встановлено, що відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.11.2020 запропоновано відповідачу подати до суду відзив на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали суду про відкриття провадження у справі.

Відповідно до наявного в матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 210 т. 1) ухвалу про відкриття провадження від 09.11.2020 у справі отримано відповідачем 16.11.2020, відтак відзив на позовну заяву відповідач мав подати у строк до 01.12.2020 (включно), тоді як фактично подав його лише 05.01.2021.

Крім того, поданий відповідачем відзив фактично містить лише 2 аркуша, а саме перший та останній, зі змісту яких не вбачається заперечень проти позову, тоді як згідно доданого до поштового конверту опису вкладення у цінний лист, відзив мав містити 6 аркушів.

Отже, з огляду на ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд відповідно до приписів ч. 9 ст. 165 ГПК України вирішує справу за наявними матеріалами.

У судовому засіданні 10.03.2021 здійснювався розгляд справи по суті.

Відповідно до ст. 194 ГПК України завданням розгляду справи по суті є розгляд і вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат.

У судовому засіданні 10.03.2021 судом заслухане вступне слово позивача.

Представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог.

У судовому засіданні 10.03.2021 судом з`ясовано обставини справи та досліджено докази, після чого суд перейшов до судових дебатів. Представник позивача виступив з промовою (заключним словом).

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 10.03.2021 було проголошено вступну та резолютивну частину рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено у термін, передбачений ч. 6 ст. 233 ГПК України.

Заслухавши пояснення представника позивача, з`ясувавши обставини справи та дослідивши в судовому засіданні наявні в матеріалах справи докази, суд

ВСТАНОВИВ:

Пунктом 2.1.15 (у редакції, що діяла станом на грудень 2018 року) Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 312 (далі - Правила), передбачалось, що договір електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії є публічним договором приєднання, розробляється оператором системи на основі додатка 4 до цих Правил, оприлюднюється на офіційному веб-сайті оператора системи та укладається шляхом надання електропостачальником заяви-приєднання. Датою початку дії зазначеного договору є наступний робочий день від дня отримання оператором системи заяви-приєднання електропостачальника щодо укладення такого договору.

Відповідно до пункту 2.1.4 Правил оператор системи не має права відмовити електропостачальнику, який звертається щодо укладення договору електропостачальника про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії споживачам, електроустановки яких приєднані до електричних мереж на території здійснення діяльності відповідного оператора системи.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 12.12.2018 № 1012-р Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності "УКРІНТЕРЕНЕРГО" визначено постачальником "останньої надії" на період з 01 січня 2019 року по 01 січня 2021 року.

На підставі зазначених положень нормативних актів, Приватне акціонерне товариство "ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ" (далі - оператор системи, позивач), який діє на підставі ліцензії, отриманої на виконання норм Законів України "Про ринок електричної енергії", "Про ліцензування видів господарської діяльності", та Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності "УКРІНТЕРЕНЕРГО" (далі - постачальник, відповідач) уклали Договір електропостачальника про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії (далі - Договір) шляхом надання відповідачем 19.12.2018 підписаної заяви-приєднання.

Відповідно до пункту 1.1 Договору, цей договір електропостачальника про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови передачі (розподілу) електричної енергії споживачам електропостачальника (далі - постачальник), як послуги оператора системи. Укладається сторонами з урахуванням статей 653, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання постачальника до його умов.

Згідно з пунктом 1.2 Договору його умови є однаковими для всіх електропостачальників та розроблені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 312.

Відповідно до пункту 2.1 Договору оператор системи надає послуги з розподілу електричної енергії за сукупністю споживачів, які входять до групи постачальника згідно з реєстром за ЕІС кодами споживачів та їх точок вимірювання. Реєстр ведеться оператором системи в електронному вигляді. Оператор системи забезпечує надання послуг з розподілу (передачі) в обсязі, необхідному та достатньому для виконання постачальником функцій відповідного суб`єкта роздрібного ринку електричної енергії, та надання інших послуг, зокрема з відключення та підключення споживачів.

В свою чергу, постачальник здійснює придбання та оплату послуг з розподілу (передачі електричної енергії згідно з умовами глави 3 цього Договору за сукупністю споживачів постачальника, які згідно з умовами договорів про постачання електричної енергії (комерційних пропозицій постачальника) здійснюють оплати послуг з розподілу (передачі) електричної енергії через постачальника, та інших послуг оператора системи згідно з порядком розрахунків, який є додатком № 2 до цього Договору (пункт 2.2 Договору).

Пунктом 3.1 Договору передбачено, що ціна послуг з розподілу (передачі) визначається згідно з Порядком встановлення (формування) тарифів на послуги з розподілу електричної енергії (Порядком встановлення (формування) тарифів на послуги з передачі електричної енергії), затвердженим Регулятором.

Розрахунковим періодом для цілей даного Договору є календарний місяць (пункт 3.3 Договору).

Оплата (придбання) послуг з розподілу (передачі) електричної енергії здійснюється постачальником у формі попередньої оплати, у тому числі плановими авансовими платежами (пункт 3.4 Договору).

Згідно з пунктом 1 Додатку 2 до Договору ("Порядок розрахунків") вартість послуг оператора системи за цим Договором для постачальника визначається на підставі обсягів електричної енергії і тарифів на розподіл електроенергії оператора системи на відповідних класах напруги, що затверджені Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг України.

Відповідно до пунктів 3, 4 Додатку 2 до Договору оператор системи надає постачальнику рахунок для оплати планової вартості послуг з розподілу (передачі) на розрахунковий період по групі споживачів, які обрали спосіб оплати послуг з розподілу постачальником на електронну пошту постачальника (або за письмовим зверненням постачальника іншим прийнятним для сторін засобом комунікації) до 12-ї години дня 22-числа місяця, що передує розрахунковому, в електронному вигляді. В рахунку обов`язково зазначається плановий обсяг електроенергії (кВтг) на місяць в цілому та вартість послуги розподілу (грн).

Планова вартість оплати послуг з розподілу (передачі) на розрахунковий період визначається як добуток планових місячних обсягів розподілу та тарифів на послуги розподілу оператора системи на відповідному класі напруги (п. 5 Додатку 2 до Договору).

Пунктом 5.3 Додатку 2 до Договору встановлено, що у разі незгоди постачальника з розрахованою оператором системи планованою вартістю послуг з розподілу (передачі) постачальник зобов`язаний сплатити визначену оператором системи вартість послуг у повному обсязі та надати оператору системи свої обґрунтовані письмові заперечення. Наявність таких заперечень не є підставою для відстрочення строку оплати планованої вартості послуг з розподілу (передачі), її неоплати, тощо. У разі прострочення постачальником сплати авансового платежу настають наслідки передбачені п. 5.5 до Додатку 2 до Договору.

Пунктом 5.4 Додатку 2 до Договору встановлено, що оператор системи має право видавати коригуючі рахунки на здійснення авансових оплат самостійно та/або у випадку завчасного звернення постачальника (не пізніше ніж за 5 робочих днів до початку постачання електричної енергії новим постачальником та/або зміни способу оплати споживачем послуг з розподілу та/або зміни розрахункових планових місячних обсягів більше ніж на 10%, в такому випадку рахунок, наданий Оператором системи, підлягає сплаті протягом 5 днів.

Згідно з пунктом 5.6 Додатку 2 до Договору постачальник до 25 числа місяця (включно), що передує розрахунковому періоду, здійснює попередню оплату вартості послуг з розподілу електричної енергії у розмірі 100 % обсягу електроенергії, що підлягає розподілу, розрахованого у відповідності до пункту 5.1 даного додатку, на поточний рахунок оператора системи. Датою здійснення оплати за виставленими оператором системи постачальнику платіжними документами є дата, на яку оплачена сума коштів зараховується на поточний рахунок оператора системи.

Відповідно до п. 5.8 Додатку 2 до Договору оплата послуг з розподілу електроенергії здійснюється виключно в грошовій формі на підставі виставлених оператором системи рахунків, крім розрахунків, проведених відповідно до п. 6 даного Додатку.

Згідно з пунктом 5.9 Додатку 2 до Договору остаточний розрахунок за надані послуги постачальник здійснює в розрахунковому місяці на підставі акту наданих послуг, отриманим від оператора системи до 14-го (включно) числа місяця, наступного за розрахунковим (пункт 5.9 Додатку 2 до Договору).

Пунктом 9.1 Договору встановлено, що цей Договір набирає чинності з дня приєднання постачальника до умов цього Договору і діє протягом 1 року, якщо інший строк не визначено в заяві-приєднання. Договір вважається продовженим на кожен наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії Договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

Станом на час розгляду справи по суті Договір є чинним, докази протилежного в матеріалах справи відсутні.

Частинами 1 та 2 статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (частина 1 статті 903 ЦК України).

Відповідно до частини 4 статті 46 Закону України "Про ринок електричної енергії" оператор системи розподілу надає послуги з розподілу електричної енергії на підставі договорів про надання послуг з розподілу. Договори про надання послуг з розподілу є публічними договорами приєднання та укладаються на основі типових договорів, форма яких затверджується Регулятором.

В силу частини 1 статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі статтями 525, 526, 530 ЦК України, статтею 193 ГК України зобов`язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк відповідно до закону, інших правових актів, договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач шляхом подання заяви-приєднання від 19.12.2018 приєднався до умов Договору електропостачальника надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії.

В період з 01.02.2020 по 01.10.2020 позивач надав відповідачу послуги з розподілу (передачі) електричної енергії на загальну суму 1 047 828,16 грн (з урахуванням проведеного позивачем коригування корисного відпуску по розподіленій електроенергії за червень та липень 2020 року), що підтверджується наявними в матеріалах справи актами наданих послуг з розподілу електричної енергії та звітами щодо фактичного (звітного) корисного відпустку електричної енергії за точками обліку (площадками вимірювання) споживачів постачальника "останньої надії" ДПЗД "УКРІНТЕРЕНЕРГО" за лютий - вересень 2020 року.

В матеріалах справи також наявні: копії супровідних листів, якими позивачем направлено відповідачу звіти щодо фактичного (звітного) корисного відпустку електричної енергії за точками обліку (площадками вимірювання) споживачів постачальника "останньої надії" ДПЗД "УКРІНТЕРЕНЕРГО" за лютий - вересень 2020 року; копії електронних листів, якими позивачем направлено відповідачу рахунки за фактично отримані послуги та акти наданих послуг з розподілу електричної енергії, інформаційні повідомлення за лютий - вересень 2020 року; копії листів, якими позивачем вручено/направлено відповідачу акти наданих послуг з розподілу електричної енергії з мокрими печатками за лютий - вересень 2020 року з доказами вручення/направлення цих документів відповідачу.

Отже, матеріали справи містять докази направлення позивачем відповідачу рахунків на оплату та актів наданих послуг з розподілу електричної енергії за лютий - вересень 2020 року.

Водночас, наявні в матеріалах справи акти наданих послуг з розподілу електричної енергії за лютий - вересень 2020 року не підписані з боку відповідача.

Судом враховано, що пунктом 5.10 Додатку 2 до Договору передбачено, що у разі наявності у постачальника зауважень до акту наданих послуг (при наявності розбіжностей), наданого оператором системи, постачальник повідомляє про це оператора системи, а остаточний розрахунок за розподілену електричну енергію здійснюється постачальником до 14-го числа (включно) місяця, наступного за розрахунковим, у розмірі, визначеному в наданому оператором системи акті наданих послуг, з подальшим коригуванням сплачених коштів після врегулювання розбіжностей.

Таким чином, навіть у разі наявності у постачальника зауважень до акту наданих послуг, остаточний розрахунок за розподілену електричну енергію все ж таки здійснюється постачальником до 14-го числа (включно) місяця, наступного за розрахунковим, у розмірі, визначеному в наданому оператором системи акті наданих послуг, з подальшим коригуванням сплачених коштів після врегулювання розбіжностей.

Наразі матеріали справи не містять доказів наявності у постачальника зауважень до актів наданих послуг за спірний період.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач в установлені Додатком 2 до Договору строки не розрахувався з позивачем за надані у лютому- вересні 2020 року послуги з розподілу (передачі) електричної енергії, у зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість за вказаний період на загальну суму 1 047 828,16 грн (основний борг).

Оскільки сума основного боргу відповідача за надані позивачем за Договором послуги з розподілу (передачі) електричної енергії, яка складає 1 047 828,16 грн за період з 01.02.2020 по 01.10.2020 (з урахуванням проведеного позивачем коригування корисного відпуску по розподіленій електроенергії за червень та липень 2020 року), підтверджується наявними в матеріалах справи звітами щодо фактичного (звітного) корисного відпустку електричної енергії за точками обліку (площадками вимірювання) споживачів постачальника "останньої надії" ДПЗД "УКРІНТЕРЕНЕРГО" та актами наданих послуг з розподілу електричної енергії, та відповідач не надав документи, які свідчать про погашення вказаної заборгованості, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість позовної вимоги про стягнення з відповідача 1 047 828,16 грн основного боргу, у зв`язку з чим позов у цій частині підлягає задоволенню.

Також позивачем заявлено до стягнення з відповідача 37 660,19 грн пені, 16 896,90 грн штрафу, 10 808,71 грн 3% річних.

Виходячи з положень статті 610, частини 1 статті 612, статті 611 ЦК України, частини 2 статті 193 ГК України, відповідач є порушником зобов`язання, що є підставою для застосування до нього правових наслідків, встановлених договором або законом.

Частиною 1 статті 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання (частина 1). Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина 2). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина 3).

В силу положень ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Згідно статті 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" розмір пені за прострочку платежу не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктом 5.5 Договору передбачено, що у разі прострочення сплати планової вартості послуг з розподілу (передачі) постачальник сплачує оператору системи штраф у розмірі 1,5 % від вартості послуг з розподілу, що надаються кожному з споживачів постачальника, за період з дати початку постачання електричної енергії та/або зміни способу оплати споживачем послуг з розподілу у розрахунковий період до кінця календарного місяця, в якому почалось постачання та/або було змінено спосіб оплати споживачем послуг з розподілу.

Пунктом 6.6 Договору передбачено, що за внесення платежів, передбачених цим Договором, з порушенням термінів, визначених порядком розрахунків, постачальник сплачує оператору системи пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діє на день прострочення, за кожний день прострочення платежу.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений за договором або законом.

Судом враховано, що позивачем було проведено коригування корисного відпуску по розподіленій електроенергії за червень та липень 2020 року, що увійшли до спірного періоду. Так, відповідно до наявного в матеріалах справи Протоколу засідання комісії з проведення коригувань товарної продукції та пені № 389 від 10.11.2020 було вирішено провести коригування корисного відпуску по розподіленій електроенергії постачальнику "останньої надії" ДПЗД "УКРІНТЕРЕНЕРГО", а саме:

- в червні 2020 в сторону зменшення на 88890 кВтг на суму 30 225,44 грн;

- в липні 2020 в сторону збільшення на 5399 кВтг на суму 1 835,83 грн.

Отже, сума, яка підлягала оплаті у червні 2020 року становила 171 554,31 грн (201 779,75 грн, згідно акту наданих послуг електричної енергії за червень 2020, - 30 225,44 грн = 171 554,31 грн), а у липні 2020 року - 64 335,75 грн (62 499,92 грн, згідно акту наданих послуг електричної енергії за липень 2020, + 1 835,83 грн = 64 335,75 грн). Відповідно, саме у таких сумах слід обраховувати прострочення відповідачем грошового зобов`язання за Договором у червні та липні 2020 року, що не враховано позивачем при здійсненні розрахунку пені та 3% річних.

Враховуючи наведене, здійснивши за допомогою інформаційно-пошукової системи "Ліга" перерахунок здійсненого позивачем розрахунку суми пені на підставі п. 6.6 Договору та 3% річних на підставі ст. 625 ЦК України, суд дійшов до висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення з відповідача 36 645,56 грн пені та 10 555,06 грн 3% річних. В іншій частині вимог про стягнення пені та 3% річних позов задоволенню не підлягає за вищенаведених підстав.

Перевіривши правильність здійсненого позивачем розрахунку суми штрафу на підставі п. 5.5 Додатку 2 до Договору, врахувавши, що за його умовами штраф є сталою величиною, суд дійшов до висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення з відповідача 16 896,90 грн штрафу.

Заперечень щодо здійснених позивачем нарахувань та наведених ним сум, а також контррозрахунку нарахованої позивачем заборгованості та штрафних санкцій, відповідачем суду надано не було.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи встановлені судом обставини, оцінивши наявні в матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про повне задоволення позовних вимог.

Стосовно розподілу судових витрат суд зазначає таке.

Відповідно до частин 1, 2 статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Частиною 1 статті 124 ГПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Позивач у позовній заяві зазначив, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат на день звернення до суду з позовною заявою складає 30000,00 грн, а також зазначив, що планує понести витрати на професійну правничу допомогу, розрахунок вартості якої з усіма доказами буде подано протягом п`яти днів з дня ухвалення рішення суду.

У судовому засіданні 10.03.2021 представник позивача зазначив, що не підтримує вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідач попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, до суду не подав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на наведені приписи ст. 129 ГПК України та часткове задоволення позову, судовий збір у сумі 16 678,89 грн покладається на відповідача, а в сумі 19,02 грн - на позивача.

Доказів понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу матеріали справи не містять. Позивачем не подано такі докази до закінчення судових дебатів та ним не зроблено до закінчення судових дебатів відповідну заяву в порядку ч. 8 ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. 13, 73, 74, 76-80, 86, 123, 124, 129, 165, 232, 233, 236-238, 240, 241, 327 ГПК України, Господарський суд міста Києва

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "УКРІНТЕРЕНЕРГО" (Україна, 04080, м. Київ, вул. Кирилівська, буд. 85; ідентифікаційний код 19480600) на користь Приватного акціонерного товариства "ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ" (Україна, 04080, м. Київ, вул. Новокостянтинівська, буд. 20; ідентифікаційний код 41946011) 1 047 828,16 грн (один мільйон сорок сім тисяч вісімсот двадцять вісім гривень 16 коп.) основного боргу, 36 645,56 грн (тридцять шість тисяч шістсот сорок п`ять гривень 56 коп.) пені, 16 896,90 грн (шістнадцять тисяч вісімсот дев`яносто шість гривень 90 коп.) штрафу, 10 555,06 грн (десять тисяч п`ятсот п`ятдесят п`ять гривень 06 коп.) 3% річних, 16 678,89 грн (шістнадцять тисяч шістсот сімдесят вісім гривень гривень 89 коп.) судового збору.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку, передбаченому ст. 253, 254, 256-259 ГПК України з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.

Повне рішення складено 15.03.2021

Суддя Гумега О.В.