ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.03.2021 року м.Дніпро Справа № 908/793/20

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Верхогляд Т.А. (доповідач)

суддів: Білецької Л.М., Паруснікова Ю.Б.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Комунального підприємства «Тепловодоканал» на рішення господарського суду Запорізької області від 02.09.2020 року (повний текст рішення складений та підписаний 08.09.2020 року) у справі №908/793/20 (суддя Боєва О.С.)

за позовом Комунального підприємства «Тепловодоканал», (71502, Запорізька область, м. Енергодар, вул. Курчатова, буд. 1, а/с 3)

до відповідача Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція», (71504, Запорізька область, м. Енергодар, вул. Промислова, 133)

про стягнення суми 63 174,93 грн,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, звернувшись до суду з позовом, просив стягнути з відповідача 63 174,93 грн. за безоблікове водокористування.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що він є виконавцем комунальної послуги з надання централізованого постачання холодної води. Відповідачем відмовлено позивачу в підписанні договору про надання послуг з централізованого водопостачання. Працівниками позивача 25.10.2019 року зафіксовано за адресою: вул.Козацька,155 самовільне приєднання відповідача до систем централізованого комунального водопостачання і водовідведення, користування ними без договору.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 02.09.2020 року у справі №908/793/20 в задоволенні позову відмовлено повністю.

Рішення мотивовано доведеністю відповідачем факту підписання сторонами договору № ВП-134 від 07.11.2019 року на надання послуг централізованого водопостачання, що спростовує доводи позивача щодо безоблікового водокористування з боку відповідача в період з травня 2019 року по 25 жовтня 2019 року.

Посилання позивача на те, що зі сторони відповідача мала місце підробка документів (заміна сторінок в договорі № ВП-134 від 07.11.2019 року на надання послуг централізованого водопостачання), у зв`язку з чим позивачем було подано генеральному директору Відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (далі ВП «ЗАЕС» ДП НАЕК «Енергоатом») скаргу на дії посадових осіб відповідача та внесено за вказаним фактом 03.07.2020 року Енергодарською місцевою прокуратурою, на підставі звернення позивача, до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей щодо вчинення кримінального правопорушення, суд не вважав належними та допустимими доказами в розумінні ст.ст. 76, 77 ГПК України, оскільки даний факт може бути підтверджений лише вироком суду в кримінальному провадженні.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач оскаржив його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі скаржник зазначає, що:

- відносини між сторонами щодо надання комунальних послуг по об`єктам: «Споруджуваний житловий будинок № 155» та «Будівельне містечко №1» на даний час існують на підставі договору № ВП-1/37-121-08-20-09081 від 29.01.2020 року;

- прилади обліку водоспоживання було введено в експлуатацію згідно акту про введення в експлуатацію приладу обліку № 91 від 01.04.2020 року на підставі п.3.8. договору, додатку 3 до договору № ВП-1/37-121-08- 20-09081 від 29.01.2020 року на централізоване водопостачання, послуг з централізованого водопостачання (з використанням внутрішньо будинкових систем);

- надання послуг з водопостачання по житловому будинку № 155 та будівельному містечку №1 відновлено відповідно до акту № 10713 від 01.04.2020 року;

- жодних матеріалів, які б підтверджували виконання договору № ВП-134 від 07.11.2019 року відповідачем не надано, отже по справі не доведено обставини, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими.

Апелянт просить суд скасувати рішення господарського суду Запорізької області від 02.09.2020 року у справі №908/793/20, судові витрати покласти на відповідача.

У відповіді на апеляційну скаргу відповідач спростовує її доводи, вважає оскаржуване рішення законним та обгрунтованим і просить залишити його без змін.

Зокрема, відповідач зазначає на наявність договірних відносин з Комунальним підприємством «Підприємство комунальної власності» (далі КП «ПКВ»), яке було єдиним виконавцем комунальних послуг до надання таких повноважень позивачу у справі за договором № ВС-399 від 25.06.2013 року. Відповідно до зазначеного договору за актом №117 від 08.07.2014 року на обєкті - споруджуваний житловий будинок №155 по вул.Козацька встановлений та введений в експлуатацію прилад обліку.

Позивач надав заперечення на відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечує твердження відповідача щодо визнання укладеним договору № ВП-134 від 07.11.2019 року про надання послуг з централізованого водопостачання.

Вказує, що між позивачем та відповідачем було укладено договір від 06.08.2019 року № ВП-1/68-121- 08-19-08416 на централізоване водопостачання, надання послуги з централізованого постачання холодної води (з використанням внутрішньобудинкових систем). Відповідно до пункту 2.5. цього договору орієнтовна загальна ціна договору становить - 4426597,21грн.

Станом на листопад 2019 року (для укладання договору № ВП-134 від 07.11.2019 року про надання послуг з централізованого водопостачання) відповідачу необхідно було проводити процедуру публічних закупівель, оскільки вже здійснена вартість закупівлі послуг за цим предметом перевищила розмір встановлений абз.1 ч.І. ст.2 Закону України «Про публічні закупівлі» у відповідній редакції.

Положенням ч. 1 ст. 270 ГПК України встановлено, що у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Відповідно до ч.5 ст. 12 ГПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За приписами ч.10 ст.270 ГПК України апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 11.11.2021 року відкрито апеляційне провадження в порядку письмового провадження.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав:

З матеріалів справи вбачається, що позивач є виконавцем житлово-комунальних послуг, в тому числі: з централізованого постачання холодної води (з використання внутрішньобудинкових систем) відповідно до рішення виконавчого комітету Енергодарської міської ради від 11.04.2019 року №96, що згідно з п. 3 рішення набирає чинності з 30.04.2019 року (том 1 а.с.18).

25.10.2019 року представниками КП «Тепловодоканал» було складено Акт № 002/19 технічного обстеження водопровідних мереж Споживача ДП «НАЕК «Енергоатом» ВП «Запорізька АЕС» на об`єкті: споруджуваний будинок № 155 за адресою: 71504, Запорізька область, м. Енегодар, вул. Козацька, згідно з яким встановлено самовільне під`єднання споживача до систем централізованого комунального водопостачання та водовідведення, а також самовільне користування ними; початок безоблікового користування: 30.04.2019 року (том 1 а.с.64-65).

Мережі водопостачання споживача відключено та опломбовано, про що складено Акт №2509 від 25.10.2019 року. Споживач від підписання акту відмовився (том 1 а.с.66).

Позивач направив на адресу ВП «Запорізька АЕС» ДП «НАЕК «Енергоатом» претензію № 1627 від 08.11.2019 року про оплату за бездоговірне користування централізованим водопостачанням та розрахунок, здійснений згідно з п.п. 3.3, 34. Правил № 190, на загальну суму 765 413,87 грн., в тому числі: за об`єктом - споруджуваний будинок № 155 по вул. Козацька, за період травень 2019 року по 25.10.2019 року включно на суму 63 174,93 грн. Претензія згідно з рекомендованим поштовим відправлення отримана адресатом 12.11.2019 року (том 1 а.с.59-61).

Вказана в претензії сума відповідачем не сплачена, її стягнення є предметом спору у даній справі.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 7, ч. 1 ст. 12 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг (в тому числі послуг з централізованого водопостачання) здійснюється виключно на договірних засадах. Індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово- комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом.

Згідно з п.п. 3.2-3.4 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 190 від 27.06.2008 року (далі за текстом - Правила), водокористування вважається безобліковим, якщо споживач самовільно приєднався до систем централізованого комунального водопостачання та водовідведення або самовільно користуємся ними. У разі безоблікового водокористування виробник виконує розрахунок витрат води за пропускною спроможністю труби вводу при швидкості руху води`р ній 2,0 м/сек та дією її повним перерізом протягом 24 годин за добу. Розрахунковий період при безобліковому водокористуванні встановлюється з дня початку такого користування. Якщо термін початку безоблікового водокористування виявити неможливо, розрахунковий період становить один місяць.

Згідно з п. 5.1 Правил, облік відпущеної питної води та прийнятих стоків здійснюється виробником і споживачами засобами вимірювальної техніки, які занесені до Державного реєстру або пройшли державну метрологічну атестацію.

Відповідно до п. 5.2 Правил, вузли обліку повинні розташовуватись на мережі споживача, як правило, на межі балансової належності мереж виробника та споживача, або за згодою виробника в приміщеннях, розташованих безпосередньо за зовнішньою стіною будівлі в місці входу водопровідного вводу.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що для вирішення спору необхідним є встановлення наявності обставин, на які посилається позивач, а саме: факту безоблікового водокористування відповідачем системами централізованого комунального водопостачання, в т.ч., самовільного приєднання та самовільного користування ними на об`єкті споживача: споруджуваний житловий будинок № 155 по вул. Козацька у м. Енергодар, без укладення відповідного договору.

Суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що такі обставини позивачем не доведені і цей висновок апелянтом не спростовано.

Як зазначено вище, позивач є виконавцем житлово-комунальних послуг, в тому числі: з централізованого постачання холодної води (з використання внутрішньобудинкових систем) з 30.04.2019 року (том 1 а.с.18).

До цього такі послуги надавались Комунальним підприємством «Виробничий комбінат «Тепло-водоканал» Енергодарської міської ради та Комунальним підприємством «Підприємство комунальної власності» Енергодарської міської ради.

Відповідно до матеріалів справи, 29.03.2013 року рішенням Енергодарської міської ради № 48 зменшено статутний капітал Комунального підприємства «Виробничий комбінат «Тепло-водоканал» та з 01.04.2013 року вилучено з господарського відання майно (згідно з додатком 1) та одночасно передано в господарське відання комунальне майно Комунальному підприємству «Підприємство комунальної власності» Енергодарської міської ради згідно з додатком 2 (том 1 а.с.92-97).

Згідно з п. 563 Додатку № 1 та п. 533 Додатку № 2 вказаного рішення, з господарського відання КП «ВК «Тепло-водоканал» вилучено та передано у господарське відання КП «Підприємство комунальної власності» ЕМР наступне комунальне майно: «Вуличні мережі господарчо-питного водопроводу вул. Козацька від вул. В-Інтернаціоналістів» (том 1 а.с.95,97).

Рішенням виконавчого комітету Енергодарської міської ради № 167 від 29.05.2013 року Комунальне підприємство «Підприємство комунальної власності» Енергодарської міської ради з 01.06.2013 року визначено виконавцем житлово-комунальних послуг в м. Енергодарі, зокрема, з централізованого постачання холодної та гарячої води, з централізованого водовідведення. Цим же рішенням КП «Підприємство комунальної власності» Енергодарської міської ради дозволено застосовувати тарифи на житлово-комунальні послуги з централізованого постачання гарячої води, водопостачання та водовідведення для категорій: «Населення», «Бюджетні установи, організації», «Інші споживачі», затверджені рішеннями виконавчого комітету для попереднього суб`єкта природних монополій з аналогічними видами господарської діяльності - Комунального підприємство «Виробничий комбінат «Тепло-водоканал» Енергодарської міської ради (код ЄДРПОУ - 32400040) (том 1 а.с.98-99).

До матеріалів справи відповідач надав договір №ВС-399 від 25.06.2013 року, укладеним ним з Комунальним підприємством «Підприємство комунальної власності», як єдиним надавачем комунальних послуг про надання послуг з централізованого водопостачання (том 1 а.с.100-104).

Відповідно до п. 1.1 вказаного Договору, Виконавець (КП «ПКВ») зобов`язується своєчасно надавати Споживачеві відповідної якості послуги з централізованого питного водопостачання відповідно до умов цього Договору та вимог чинного законодавства, а Споживач (ВП ЗАЕС) зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені цим Договором.

Згідно з п. 2.9 Договору місцем надання послуг є, в тому числі, споруджуваний житловий будинок № 155 по вул.Козацька в м.Енергодар (том 1 а.с.101).

Невід`ємними частинами Договору № ВС-399 від 25.06.2013 року відповідно до Розділу 11, є додатки, серед яких схеми розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності на питний фонтанчик на території споруджуваного житлового будинку № 155 по вул. Козацька (додаток 3.2).

Відповідно до п. 4.3.3 Договору для обліку спожитої питної води своїми силами та коштами в місячний термін з дня підписання договору у відповідності з «Правилами користування...» обладнати водолічильний вузол, а також встановити обліковий прилад і пред`явити його за актом представнику Виконавця для перевірки технічного стану, опломбування та реєстрації.

Судом встановлено, що на виконання умов Договору та чинного на період дії даного договору наказу Державного комітету статистики України від 27.07.1998 року № 264 «Про затвердження типових форм первинного обліку», відповідачем у даній справі на вказаному спірному об`єкті встановлений та введений в експлуатацію обліковий прилад, що підтверджується Актом № 117 від 08.07.2014 року та Журналом 00.УБ.ЖР.43-278 обліку водоспоживання (водовідведення) засобами вимірювальної техніки від 02.01.2013 за формою ПОД-11 (том 1 а.с.106-121).

Зазначеним Актом зафіксовано, що прилад обліку (лічильник води крильчатий КВ-1,5 заводський номер 016424) встановлений та відповідає вимогам пунктів 5.1, 5.2 Правил, що підтверджується Формуляром на лічильник № 016424, Паспортом ЗВТ (засіб вимірювальної техніки) параметрів та характеристик середовища, а також Актом розпломбування для проходження державної повірки № 3077 від 02.07.2018 року та Актом вводу в експлуатацію № 438 від 02.07.2018 року.

Позивач не спростував доводи відповідача про те, що приєднання до систем комунального централізованого водопостачання на об`єкті «Споруджуваний житловий будинок № 155» залишається незмінним.

Таким чином, відповідач приєднаний до системи централізованого комунального водопостачання правомірно, відповідно до вимог чинного законодавства, що регулює правовідносини у сфері надання послуг з централізованого водопостачання, що виключає факт самовільного приєднання, про який вказано позивачем.

На думку колегії суддів вищезазначені обставини були належним чином досліджені господарським судом Запорізької області під час розгляду справи № 908/793/20. внаслідок чого суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що у розумінні п.п. 3.2-3.4 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 190 від 27.06.2008 року факт безоблікового водокористування не доведено.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегією суддів встановлено, що під час розгляду справи позивач стверджував, що він не є правонаступником Комунального підприємства «Підприємство комунальної власності» Енергодарської міської ради, що виключає перехід до нього прав та обов`язків і зобов`язання за договором №ВС -399 не розповсюджуються на нього. Зокрема, така правова позиція позивача викладена у відповіді на відзив на позовну заяву (том 1 а.с.174-177).

Згідно доводів апеляційної скарги позивач стверджує про самовільне, бездоговірне користування відповідачем системами централізованого комунального водопостачання.

Колегією суддів встановлено, що судом першої інстанції при розгляді справи досліджувалися обставини укладання між сторонами договору №ВП-134 від 07.11.2019 року і суд дійшов висновку, що такий договір є укладеним.

Між тим, предметом спору є стягнення заборгованості за безоблікове водокористування, факт якого матеріалами справи не підтверджено, а навпаки, доводи позивача щодо такого твердження спростовано відповідачем належними та допустимими доказами.

Обставини щодо наявності чи відсутності між сторонами договірних відносин на момент складання Акту обстеження водопровідних мереж №002/19 від 25.10.2019 року (том 1 а.с.64) не є предметом дослідження у даній справі, оскільки позивач нарахував та просив стягнути 63 174,93 грн. за конкретне порушення - безоблікове водокористування і розрахував суму до стягнення на підставі п.3.2-3.4 Правил користування системами централізованого коммунального водопостачання та водовідведення.

Посилання позивача на порушення відповідачем положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги», а саме - бездоговірне користування централізованим водопостачанням не є доведеним. Навіть за умови встановлення такого факту це не може бути підставою для матеріальної відповідальності споживача.

Відповідно до ч. ч. 1-4 ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За змістом ст.ст. 74, 76 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 статі 77 ГПК України визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права або охоронюваного законом інтересу.

Враховуючи докази, які надані обома сторонами, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення про відмову в задоволенні позову є законним та обґрунтованим. Його висновки апелянт не спростував. Апеляційна скарга не доведена і задоволенню не підлягає. Судові витрати за її розгляд слід покласти на скаржника відповідно до ст.129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 269, 275, 276, 281 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Запорізької області від 02.09.2020 року у справі №908/793/20 залишити без змін.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на Комунальне підприємство «Тепловодоканал».

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків передбачених ч.3 ст.287 ГПК України.

Головуючий суддя Т.А. Верхогляд

Суддя Л.М. Білецька

Суддя Ю.Б. Парусніков