РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

02.03.2021Справа № 910/16207/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Кирилюк Т.Ю. за участі

секретаря судового засідання Маринченко М.В., розглянувши в порядку загального

позовного провадження матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Акванова Гідроресурс»

до Державного підприємства «Гарантований покупець»

про стягнення 4 909 105, 72 грн.,

за участі представників:

позивача - Моржинська І.С.,

відповідача - Онищенко О.А.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Акванова Гідроресурс» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства «Гарантований покупець» про стягнення 4 909 105, 72 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не виконав свої грошові зобов`язання за договором № 9940/02 від 16.10.2013.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.11.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/16207/20. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі на 08.12.2020.

Представник позивача 13.11.2020 подав до суду документи для долучення до матеріалів справи.

Через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярію) 30.11.2020 представник відповідача подав відзив, яким позовні вимоги заперечено повністю.

До Господарського суду міста Києва 07.12.2020 від представника позивача надійшла відповідь на відзив, якою заперечено доводи відповідача з огляду на їх необґрунтованість.

За результатами підготовчого засідання 08.12.2020 суд, без виходу до нарадчої кімнати, постановив ухвалу про продовження підготовчого провадження строком на 30 днів та відкладення підготовчого засідання на 19.01.2021.

Представник позивача 16.12.2020 подав до суду документи для долучення до матеріалів справи.

Через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярію) 11.01.2021 представник позивача подав заяву про зменшення позовних вимог до 4 904 869, 85 грн., яку суд прийняв до розгляду.

До Господарського суду міста Києва від представника відповідача надійшли письмові заперечення та клопотання про зменшення розміру неустойки.

З метою забезпечення процесуальних прав учасників справи у підготовчому засіданні 19.01.2021 оголошено перерву до 02.02.2021.

Відповідач просив суд залучити Кабінет Міністрів України, Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго» та Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг до участі у справу в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача. Судом розглянуто клопотання відповідача про залучення третіх осіб та відмовлено у їх задоволенні у зв`язку з недоведеністю того, яким чином рішення у даній справі може вплинути на права або обов`язки цих осіб.

За результатами підготовчого засідання 02.02.2021 судом прийнято рішення про закриття підготовчого провадження та призначення розгляду справи по суті у судовому засіданні 02.03.2021.

Представник позивача 08.02.2021 подав до суду письмові заперечення.

Через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярію) 01.03.2021 надійшли додаткові пояснення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.03.2021 додаткові пояснення у справі № 910/16207/20 повернуто без розгляду.

Представник позивача у судовому засіданні 02.03.2021 підтримав вимоги, викладені у позовній заяві, та наполягав на їх задоволенні.

Представник відповідача проти позову заперечував повністю, у зв`язку з його необґрунтованістю.

У судовому засіданні 02.03.2021 оголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Позивач та Державне підприємство «Енергоринок» 16.10.2013 уклали договір № 9940/02, за яким позивач зобов`язався продавати, а Державне підприємство «Енергоринок» - купувати електричну енергію, вироблену позивачем.

Додатковою угодою № 124/01 від 30.06.2019 до договору № 9940/02 від 16.10.2013 сторони дійшли згоди в преамбулі договору слова «Державне підприємство «Енергоринок» замінити на слова «Державне підприємство «Гарантований покупець» та викласти умови договору № 9940/02 від 16.10.2013 у новій редакції.

Згідно пункту 1.1 договору № 9940/02 від 16.10.2013 (у редакції додаткової угоди № 124/01 від 30.06.2019) позивач зобов`язався продавати, а відповідач купувати всю відпущену електричну енергію, вироблену позивачем за зеленим тарифом та здійснювати її оплату.

Пунктом 2.5 договору № 9940/02 від 16.10.2013 (у редакції додаткової угоди № 124/01 від 30.06.2019) встановлено, що вартість електричної енергії, купленої відповідачем у позивача за «зеленим» тарифом у розрахунковому місяці, визначається відповідно до глави 10 Порядку купівлі електричної енергії за «зеленим» тарифом від 26.04.2019 на підставі тарифів, встановлених НКРЕКП для кожної генеруючої одиниці за «зеленим» тарифом.

Відповідно до пунктів 10.2 - 10.3 Порядку купівлі електричної енергії за «зеленим» тарифом від 26.04.2019 гарантований покупець протягом перших трьох робочих днів місяця, наступного за розрахунковим, здійснює розрахунок вартості електричної енергії, за яку здійснюється оплата продавцю за розрахунковий місяць, та направляє йому два примірники акта купівлі-продажу, підписані зі своєї сторони. Після отримання від гарантованого покупця двох примірників акта купівлі-продажу відповідно до пункту 10.2 цієї глави, підписаних з його сторони, продавець повертає протягом перших п`яти робочих днів місяця, наступного за розрахунковим, гарантованому покупцю один примірник акта купівлі-продажу, підписаний зі своєї сторони.

Позивач протягом періоду часу лютий 2020 року - липень 2020 року поставив відповідачу електричну енергію за «зеленим тарифом» на загальну суму 53 637 750, 57 грн., що підтверджується актами купівлі-продажу за лютий 2020 року від 29.02.2020 на суму 3 603 720, 13 грн., за березень 2020 року від 31.03.2020 на суму 7 541 324, 47 грн., за квітень 2020 року від 30.04.2020 на суму 12 401 346, 16 грн., за травень 2020 року від 31.05.2020 на суму 9 787 151, 71 грн., за червень 2020 року від 30.06.2020 на суму 9 016 680, 99 грн., за липень 2020 року від 31.07.2020 на суму 11 287 527, 11 грн.

Про належне виконання позивачем своїх зобов`язань за договором № 9940/02 від 16.10.2013 також свідчить відсутність з боку відповідача претензій та повідомлень про порушення позивачем умов даної угоди.

Згідно пункту 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини першої статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 655 Цивільного кодексу України унормовано, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 3.3 договору № 9940/02 від 16.10.2013 (у редакції додаткової угоди № 959/01/20 від 31.03.2020) встановлено, що оплата електричної енергії, купленої відповідачем у позивача за «зеленим» тарифом у розрахунковому місяці, та формування актів купівлі-продажу електричної енергії та актів купівлі-продажу відшкодування частки вартості врегулювання небалансу електричної енергії здійснюються відповідно до положень глави 10 Порядку купівлі електричної енергії за «зеленим» тарифом від 26.04.2019.

До 15 числа (включно) розрахункового місяця гарантований покупець здійснює оплату платежу продавцям із забезпеченням їм пропорційної оплати відповідно до оперативних даних щодо обсягу товарної продукції, наданої АКО, підписаної КЕП, за перші 10 днів розрахункового місяця, що визначається відповідно до обсягів відпуску електричної енергії генеруючими одиницями продавця, що визначені відповідно до пунктів 8.7 та 8.8 глави 8 цього Порядку, з урахуванням авансових платежів та заборгованості продавця перед гарантованим покупцем за спожиту електричну енергію. До 25 числа (включно) розрахункового місяця гарантований покупець здійснює оплату платежу продавцям із забезпеченням їм пропорційної оплати відповідно до оперативних даних щодо обсягу товарної продукції, наданої АКО, підписаної КЕП, за перші 20 днів розрахункового місяця, що визначається відповідно до обсягів відпуску електричної енергії генеруючими одиницями продавця, що визначені відповідно до пунктів 8.7 та 8.8 глави 8 цього Порядку, з урахуванням авансових платежів та заборгованості продавця перед гарантованим покупцем за спожиту електричну енергію. Після отримання від продавця акта купівлі-продажу протягом двох робочих днів з дати затвердження Регулятором розміру вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел, наданої гарантованим покупцем у розрахунковому місяці, гарантований покупець здійснює остаточний розрахунок з продавцем із забезпеченням йому 100 % оплати відпущеної електричної енергії попереднього розрахункового періоду (місяця) з урахуванням авансових платежів. (Пункти 10.1, 10.4 Порядку купівлі електричної енергії за «зеленим» тарифом від 26.04.2019).

Вартість послуг із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії за лютий, березень, квітень, травень, червень, липень 2020 року затверджено постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 715 від 20.03.2020, № 902 від 29.04.2020, № 995 від 27.05.2020, № 1211 від 24.06.2020, № 1435 від 22.07.2020, № 1600 від 19.08.2020.

Судом встановлено, що строк оплати за поставлену позивачем електричну енергію є таким, що настав.

Таким чином, суд відхиляє доводи відповідача, що позивачем не обґрунтовано дати виникнення грошових зобов`язань з оплати поставленої у період часу лютий 2020 року - липень 2020 року електричної енергії.

Відповідач у письмових запереченнях стверджує, що виконання грошових зобов`язань відповідача перед позивачем встановлено на законодавчому рівні та повинно здійснюватися протягом 2021-2022 років шляхом оформлення облігацій внутрішньої державної позики з терміном обігу п`ять років.

Відповідно до пункту 4 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законів України про удосконалення умов підтримки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії" від 21.07.2020, що набрав чинності 01.08.2020, Кабінету Міністрів України протягом трьох місяців з дня набрання чинності цим Законом з метою погашення заборгованості Державного підприємства «Гарантований покупець» перед суб`єктами господарювання, які виробляють електричну енергію з альтернативних джерел енергії, що утворилась станом на 1 серпня 2020 року, доручено розробити та подати до Верховної Ради України законопроект щодо відшкодування такої заборгованості протягом 2021-2022 років шляхом оформлення облігацій внутрішньої державної позики з терміном обігу п`ять років.

Проте, наразі відсутній будь-який нормативних акт, який би на законодавчому рівні встановлював інший порядок та спосіб виконання зобов`язань Державного підприємства «Гарантований покупець» перед позивачем, ніж передбачено договором № 9940/02 від 16.10.2013.

З долучених платіжних доручень вбачається, що відповідач здійснив оплату електричної енергії за «зеленим тарифом» тільки частково та з порушенням строків, встановлених договором № 9940/02 від 16.10.2013.

У матеріалах справи відсутні докази виконання відповідачем зобов`язань з повного та своєчасного здійснення оплати електричної енергії за договором № 9940/02 від 16.10.2013.

Твердження відповідача, що оплата вартості електричної енергії за "зеленим" тарифом залежить від надходження коштів від Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго", яке неналежним чином виконує свої грошові зобов`язання суд відхиляє, оскільки за договором № 9940/02 від 16.10.2013 саме відповідач взяв на себе обов`язок купувати усю відпущену електричну енергію, вироблену позивачем за "зеленим" тарифом, та здійснювати її оплату відповідно до умов договору та Порядку купівлі електричної енергії за "зеленим" тарифом.

Враховуючи наведене, позивач просить суд стягнути з відповідача 7 % штрафу у розмірі 3 358 773, 15 грн. та пеню у розмірі 1 546 096, 70 грн., нараховану за період часу з 25.03.2020 по 09.10.2020.

Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно зі статтею 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пунктом 4.6 договору № 9940/02 від 16.10.2013 (у редакції додаткової угоди № 959/01/20 від 31.03.2020) встановлено, що відповідач несе відповідальність за порушення порядку оплати позивачу електричної енергії, що визначений у главі 10 Порядку купівлі електричної енергії за «зеленим» тарифом. Відповідачу нараховується пеня у розмірі 0, 1 % від суми заборгованості за кожен день прострочення оплати, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, яка діє на день розрахунку. З відповідача додатково стягується штраф у розмірі 7 % від суми заборгованості за прострочення оплати понад 30 днів.

Судом перевірено наведені позивачем розрахунки 7 % штрафу і пені та визнано їх арифметично вірними.

Відповідачем подано заяву про зменшення розміру неустойки до 1 грн.

У зазначеній заяві відповідач посилається на скрутне фінансове становище, невиконання Приватним акціонерним товариством "Національна енергетична компанія "Укренерго" своїх грошових зобов`язань перед відповідачем та на особливості функціонування ринку електричної енергії.

Відповідно до статті 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Згідно частини третьої статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Наявність у кредитора можливості стягувати із покупця надмірні грошові суми як неустойку змінює її дійсне правове призначення. Неустойка має на меті, насамперед, стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не може становити непомірний тягар для покупця і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора.

Вирішуючи питання про зменшення розміру штрафних санкцій, які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру штрафних санкцій наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків. Майновий стан сторін та соціальна значущість підприємства мають значення для вирішення питання про зменшення штрафних санкцій.

Також при вирішенні питання про можливість зменшення неустойки суд повинен брати до уваги не лише майновий стан боржника, але й майновий стан стягувача, тобто, врахувати інтереси обох сторін.

При цьому зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, і за відсутності у законі переліку обставин, які мають істотне значення, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Разом з тим приймаючи рішення про зменшення неустойки, суд також повинен виходити із того, що одним з завдань неустойки є стимулювання належного виконання договірних зобов`язань, при цьому надмірне зменшення розміру штрафних санкцій фактично нівелює мету існування неустойки як цивільної відповідальності за порушення зобов`язання, що, у свою чергу, може розцінюватися як спосіб уникнення відповідальності та призведе до порушення балансу інтересів сторін.

Господарський суд об`єктивно повинен комплексно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання) тощо.

Враховуючи ступінь виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором № 9940/02 від 16.10.2013, а також специфіку відносин, які існують на ринку електричної енергії в Україні, суд дійшов висновку, що обґрунтованим є зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки на 50%, у зв`язку з чим стягненню з відповідача на користь позивача підлягає пеня у розмірі 773 048, 35 грн. та штраф у розмірі 1 679 386, 58 грн.

Відповідно до cтатті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись статтями 129, 238, 241-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного підприємства «Гарантований покупець» (01032, місто Київ, вулиця Симона Петлюри, будинок 27, ідентифікаційний код 43068454) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Акванова Гідроресурс» (03040, місто Київ, вулиця Васильківська, будинок 1, ідентифікаційний код 37493365) 1 679 386 (один мільйон шістсот сімдесят дев`ять тисяч триста вісімдесят шість) грн. 58 коп. - 7 % штрафу, 773 048 (сімсот сімдесят три тисячі сорок вісім) грн. 35 коп. - пені та 36 786 (тридцять шість тисяч сімсот вісімдесят шість) грн. 50 коп. - судового збору.

3. В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено: 09.03.2021.

Суддя Т.Ю.Кирилюк