ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

12.02.2021 м. Ужгород Справа № 907/347/20

Господарський суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Ушак І.Г.

за участю секретаря судового засідання Лазар С.Л.,

у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження розглянув справу

за позовом акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» м. Київ (позивач, Приватбанк)

до Югас Руслана Васильовича , АДРЕСА_1 (відповідач, Югас Р.В. )

про стягнення заборгованості на загальну суму 97080,36 грн., в т.ч. 50000,00 грн. - заборгованість за кредитом, 9000,00 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочену заборгованість, 26080,36 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, 12000,000 грн. - заборгованість за відсотками у вигляді щомісячної комісії,

представники:

позивача - не з`явився;

відповідача - Ракущинець А.А., адвокат

Позивач звернувся до суду з наведеними вимогами, посилаючись на те, що відповідач всупереч умов кредитного договору укладеного ним як суб`єктом підприємницької діяльності, не повертає кредитні кошти, не сплачує проценти за користування кредитом та комісію.

Позивач за текстом позовної заяви та відповіді на відзив стверджує про укладення сторонами кредитного договору у письмовій формі шляхом подання 23.02.18 ФОП Югас та підписання із використанням електронного цифрового підпису анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання послуг «КУБ», затверджених протоколом № 10 від 9.02.17; зазначена анкета-заява разом з Умовами становить кредитний договір. Вважає, з огляду на долучений до матеріалів справи зазначений протокол, що саме з цими Умовами був ознайомлений відповідач як позичальник та розумів їх.

Стверджує, що на підставі укладеного договору 23.02.18 на поточний рахунок відповідача позивачем було перераховано кредитні кошти у сумі 60000,00 грн., що підтверджується випискою, яка є первинним бухгалтерським документом

Долученими до матеріалів справи розрахунком та двома банківськими виписками за період з 01.03.18 по 21.04.20 обґрунтовує заборгованість відповідача за наданим кредитом, процентами, комісією, пенею, застосування яких передбачено умовами кредитного договору. При цьому, нарахування пені за умовами договору може здійснюватися на протязі 15 років.

Повідомляє, що 3.08.18 відповідачем припинена підприємницька діяльність, однак його зобов`язання за укладеними договорами в силу приписів ст.ст. 51, 52, 598-609 ЦК України залишаються за ним як за фізичною особою, тому даний спір як такий, що виник з господарського договору укладеного відповідачем як суб`єктом господарювання, вважає правомірно віднесеним до юрисдикції господарського суду.

Ухвалою господарського суду Закарпатської області від 01.06.20 позовну заяву прийнято до розгляду та постановлено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними матеріалами; встановлено відповідачу термін для подання відзиву на позовну заяву із доказами на його обґрунтування, позивачу - для надання відповіді на відзив.Через відсутність бюджетного фінансування зазначена ухвала була надіслана канцелярією суду сторонам 28.10.20.

Приписами ст. 252 ГПК України, якими встановлено особливості розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження, передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше; за клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

13.11.20 на адресу суду надійшов відзив відповідача, за змістом якого останній заперечує проти позову та клопоче про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін.

Ухвалою суду від 30.11.20 суд постановив здійснювати розгляд справи з повідомлення сторін у судовому засіданні, проведення якого призначено на 20.01.21.

10.12.20 на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив.

Ухвалою суду від 20.01.21 судовий розгляд справи відкладено на 11.02.21.

Позивач подав клопотання про розгляд справи без участі представника банку, повідомивши про підтримання позовних вимог у повному обсязі.

Представник відповідача присутній у засіданні суду проти позову заперечує, посилаючись на наведене у відзиві. Так, відповідач заперечує юрисдикцію господарського суду з розгляду даної справи з огляду на недоведеність позивачем факту надання кредиту Югас Р.В. як суб`єкту підприємницької діяльності. Заперечує наявність письмового договору, з якого виникли спірні відносини з огляду на те, що відповідачем не підписано анкету-заяву електронним цифровим підписом, і в справі відсутні документи, що підтверджують письмову згоду сторін на застосування електронного підпису. Заперечує одержання кредиту з огляду на відсутність первинних документів, що підтверджують факт надання кредиту оформлених відповідно до приписів ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», а виписка з особових рахунків клієнтів не є таким документом, вона лише підтверджує виконані за день операції. Відповідач вважає також відсутніми підстави для стягнення з відповідача відсотків, комісії, пені з огляду на те, що наданий позивачем витяг з Умов та правил надання банківських послуг Приватбанку не містить підтверджень, що саме з умовами цього витягу був ознайомлений, розумів та погодився позичальник, підписуючи заяву про приєднання, у якій, до того ж відсутні домовленості сторін про сплату пені за несвоєчасне погашення кредиту; заперечує правомірність умови щодо сплати щомісячної комісії за обслуговування кредиту, оскільки банком не зазначено, які саме послуги надаються відповідачу за вказану комісію, а надання грошових коштів за укладеним кредитним договором за змістом ст. 1054 ЦК України є обов`язком банку, виконання якого не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою позичальником. Клопоче про застосування позовної давності до спірних відносин.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасника процесу у ході судового розгляду, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

При цьому суд виходив з наступного.

За приписами ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони; правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Істотними умовами договору, відповідно до ст. 638 ЦК України, є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Кредитні відносини, відповідно до ст. 345 ГК України, здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі. У кредитному договорі передбачаються мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов`язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов`язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

До матеріалів справи позивачем на підтвердження укладення сторонами кредитного договору долучено копію анкети-заяви без дати «підприємства Югас Руслана Васильовича ФОП..., далі клієнт» про приєднання до Умов та правил надання послуги «КУБ». За текстом анкети-заяви йдеться про те, що клієнт підписанням заяви приєднується до розділу 3.2.8 Умов та правил надання послуги «КУБ», що розміщені на сайті Приватбанку pb.ua, приймає на себе всі зобов`язання, зазначені в цих Умовах та укладає кредитний договір. У заяві вказані такі істотні умови кредитного договору: вид кредиту - строковий (п. 1.1); розмір кредиту - визначається Приватбанком, вказується у про файлі позичальника на сайті kub.pb.ua(п. 1.2); строк кредиту - 12 місяців з моменту видачі коштів (п. 1.3); проценти (комісія) за користування кредитом - 2 % в місяць від початкового розміру кредиту(п. 1.4); порядок погашення заборгованості за кредитом - щомісяця рівними частинами до календарного числа місяця, в який було здійснено видачу коштів(п. 1.5); у випадку порушення строку погашення заборгованості за кредитом, що зазначений у п. 1.5 цієї заяви, проценти за користування кредитом становлять розмір 4 % на місяць від суми заборгованості. При цьому сплачується неустойка в розмірі і згідно розділу 3.2.8 Умов та правил надання банківських послуг. Укладання кредитного договору здійснюється у порядку визначеному розділом 3.2.8 Умов та правил надання банківських послуг. Клієнт доручає банку розмістити у мережі інтернет відомості про його бізнес-проект за яким банк надає кредит (п. 1.6)

Зазначена анкета-заява подана через ФОП Югас через систему інтернет-клієнт-банкінгу із використанням електронного цифрового підпису і разом з Умовами складають кредитний договір.

Відповідачем не спростовано поданням відповідних доказів відсутність станом на час подання анкети-заяви статусу відповідача як суб`єкта підприємницької діяльності та не спростовано підписання анкети-заяви електронним цифровим підписом.

Разом з тим, зі змісту анкети-заяви відповідача не вбачається і позивачем не надано суду інших документів, які би підтверджували узгодження сторонами всіх істотних умов кредитного договору визначених вищенаведеними приписами ст. 345 ГК України. Так, з анкети-заяви вбачається, що сторонами не були узгоджені такі істотні умови кредитного договору як мета та сума кредиту, умови і порядок його видачі, обов`язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту, з огляду на що за змістом ч. 8 ст. 181 ГК України, такий договір не може вважатися укладеним.

Позивач стверджує про перерахування 23.02.18 відповідно до умов кредитного договору від 23.02.18 на поточний рахунок відповідача кредитних коштів у сумі 60000,00 грн., заборгованість з повернення яких на суму 50000,00 грн. послугувало підставою подання даного позову.

Разом з тим, позивачем не надані суду інформація про рахунок відповідача, на який здійснено перерахування зазначених коштів, та належні докази отримання відповідачем цих грошових коштів. У жодному документі долученому до матеріалів справи не йдеться про перерахування 23.02.18 відповідачеві суми 60000,00 грн. за договором від 23.02.18. Так, у розрахунку заборгованості за договором від 23.02.18 найранішою датою виникнення заборгованості значиться дата 1.03.18, а залишок залишок поточної заборгованості (за тілом кредиту) на цю дату - 75000,00 грн.; банківська виписка за період з 01.03.18 по 21.04.20 по рахунку № НОМЕР_1 ФОП Югас у графі «Обороти Дебет» за 30.11.18 містить інформацію про суму 50000,00 грн., у графі «Призначення платежу» - інформаццію про «перенос сальдо по сделкам»; банківська виписка за цей же період з 01.03.18 по 21.04.20 по рахунку № НОМЕР_2 ФОП Югас складена у формі таблиці на 9-ти аркушах у графі «Призначення платежу» містить інформацію про нарахування відсотків на загальну суму 9000,00 грн. за кредитним договором від 01.03.18.

Отже, розрахунок заборгованості та банківські виписки, якими обґрунтовує свої вимоги позивач, не доводять факт надання відповідачу як позичальнику кредитних коштів у сумі 60000,00 грн., неповернення яких спричинило подання позову. До того ж зазначені виписки за рахунками не є первинними бухгалтерськими документами, які підтверджують видачу кредиту, у розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», оскільки не мають таких обов`язкових реквізитів як назва підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиниці виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистих підписів або інші даних, що дають змогу ідентифікувати осіб, яка брали участь у здійсненні господарської операції.

Наявність первинного документа як документа, який містить відомості про операцію та підтверджує її здійснення, передбачено також Положенням про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою правління НБУ 18.06.03 № 254 та зареєстрованого в Мінюсті України 8.07.03 за №559/7880, у редакції станом на час виникнення спірних у даній справі відносин

Станом на лютий 2018р. у чинній на той час редакції Інструкції про касові операції в банках України, затвердженій постановою Правління Національного банку України від 14.08.03р. № 337 та зареєстрованій у Мінюсті України 05.09.03р. за №768/8089, яка встановлювала порядок і вимоги щодо здійснення банками, їх філіями та відділеннями касових операцій у національній та іноземній валюті, регулювала взаємовідносини банків (філій, відділень) із, в тому числі, клієнтами з цих питань, визначалися загальні вимоги до касових документів (заява на переказ готівки, прибутково-видатковий касовий ордер, заява на видачу готівки, прибутковий касовий ордер, видатковий касовий ордер, грошовий чек). Так, касові документи мали містити такі обов`язкові реквізити: найменування банку, який здійснює касову операцію, дату здійснення операції, зазначення платника та отримувача, суму касової операції, призначення платежу, власноручні підписи або ЕП платника/отримувача та власноручні підписи або ЕЦП працівників банку (філії, відділення), уповноважених здійснювати касову операцію.

Відповідно до ст.ст. 13, 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ст.ст. 73, 76, 77 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи; належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування; предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення; обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд, відповідно до ст. 86 ГПК України, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження факту перерахування 23.02.18 на поточний рахунок відповідача кредитних коштів у сумі 60000,00 грн., з чого виникли за його твердженням спірні відносини.

За наведеного, оскільки позивачем у ході судового розгляду справи не доведено укладення сторонами кредитного договору з визначенням всіх істотних для цього виду договорів умов, не доведено одержання відповідачем кредитних коштів та наявності спірної заборгованості за кредитом, відсутні підстави для задоволення позовних вимог та стягнення такої з відповідача. Відповідно, відсутні підстави для задоволення позовних вимог в іншій частині - про стягнення відсотків, комісії та пені - як похідних від основної вимоги.

В силу наведеного не мають вирішального значення для вирішення даного спору інші доводи сторін, зокрема, щодо підтвердження, що складовою кредитного договору сторін є саме Умови та правил надання послуг «КУБ», затверджені протоколом № 10 від 9.02.17, що саме з умовами цього витягу був ознайомлений, розумів та погодився позичальник, підписуючи анкету-заяву про приєднання, щодо правомірності умов щодо сплати комісії, нарахування пені, в тому числі, на протязі 15 років.

При вирішенні спірних відносин у даній справі не застосовується також позовна давність, про що клопоче представник відповідача, оскільки суд дійшов висновку про відмову у позові за недоведеністю вимог.

За змістом ст. 129 ГПК України судові витрати позивача у даній справі покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 13, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 210, 220, 232, 233, 236-238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України,

СУД УХВАЛИВ:

1. У позові відмовити повністю.

2. Судові витрати сплачені за подання позову покласти на позивача.

Відповідно до приписів ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, встановлені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення виготовлено 9.03.21 у зв`язку з перебуванням головуючого судді у короткостроковій відпустці та на лікарняному.

Суддя Ушак І.Г.