СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" лютого 2021 р. Справа № 1900з-20

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Бородіна Л.І., суддя Здоровко Л.М., суддя Лакіза В.В.,

за участю секретаря судового засідання Черкас В.М.,

за участю представників:

від ОСОБА_1 - Жукова Н.Д., адвокат (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю від 04.10.2017 №4902) - на підставі ордеру від 15.02.2021 серії ДН №142501; Мазкун А.А., адвокат (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю від 11.02.2010 №725) - на підставі ордеру від 23.02.2021 №;

від Перадзе А. Т. - Болоховцев Є.О., адвокат (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю від 15.04.2011 №793) - на підставі ордеру від 22.02.2021 серії АХ №1041075;

від ОСОБА_2 - Іщенко Р.А., адвокат (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю від 12.11.2008 №3066) - за довіреністю від 22.01.2021;

від відповідача - не з`явився;

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 , м. Харків (вх. 467 Х/2),

та апеляційну скаргу ОСОБА_2 , м. Харків (вх. 468 Х/2),

на ухвалу Господарського суду Харківської області від 24.12.2020 (суддя Прохоров С.А.), постановлену в приміщенні Господарського суду Харківської області в м.Харкові,

у справі 1900з-20

за заявою про забезпечення позову: ОСОБА_1 , м.Харків,

до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Чернишевського 30", м.Харків,

ВСТАНОВИЛА:

22.12.2020 ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Харківської області із заявою про забезпечення позову до пред`явлення позову, в якій просив суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення заборони державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що діють на підставі Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", вчиняти/здійснювати/проводити в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань реєстраційні дії, що пов`язані із внесенням змін до відомостей про юридичну особу, а саме щодо органів управління об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Чернишевського 30", у тому числі щодо осіб, які уповноважені вчиняти юридичні дії від імені цього об`єднання.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 24.12.2020 у справі №1900з-20 заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено; заборонено державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, що діють на підставі Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", вчиняти/здійснювати/проводити в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань реєстраційні дії, що пов`язані із внесенням змін до відомостей про юридичну особу, а саме щодо органів управління об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Чернишевського 30", у тому числі щодо осіб, які уповноважені вчиняти юридичні дії від імені даного об`єднання.

Ухвала місцевого господарського суду із посиланням на ст. ст. 13, 74, 80, 136- 138, 140, 141, 144 ГПК України, мотивована тим, що члени обраного правління ОСББ можуть вчинити дії, направлені на зміну органів управління (керівника) ОСББ «Чернишевського 30», та вчинити відповідні реєстраційні дії. Також, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність зв`язку між зазначеними заходами забезпечення позову і предметом спору, співмірність заходів із позовними вимогами, з якими має намір звернутися ОСОБА_1 . Крім того, суд зазначив, що вжиття наведених заходів забезпечення позову сприятиме запобіганню порушення прав заявника на час вирішення спору в суді, а їх невжиття - утруднить чи зробить неможливим відновлення становища сторін, що існує на теперішній час в разі прийняття рішення на користь позивача.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 04.01.2021 прийнято позовну заяву ОСОБА_1 до ОСББ «Чернишевського 30» про визнання недійсним рішення загальних зборів співвласників ОСББ від 21.12.2020 до розгляду та відкрито провадження у справі №922/4297/20.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 21.01.2021 у справі №922/4297/20, зокрема, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 .

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 21.01.2021 у справі №922/4297/20, зокрема, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - ОСОБА_3 .

01.02.2021 ОСОБА_3 (співвласник багатоквартирного будинку) звернувся до Східного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Харківської області від 24.12.2020 у справі №1900з-20.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги скаржник посилається на те, що спірна ухвала порушує законні інтереси ОСОБА_4 як співвласника багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , та члена правління ОСББ «Чернишевського 30», обраного на загальних зборах вказаного ОСББ 21.12.2020. На переконання скаржника, при винесенні оскаржуваної ухвали місцевим господарським судом не враховано приписи п.4 ч.5 ст. 137 ГПК України, що може призвести до блокування діяльності ОСББ та виникнення у співвласників багатоквартиного будинку матеріальних збитків. На думку скаржника, суд першої інстанції не оцінив негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову порівняно з тими негативними власниками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, внаслідок чого діяльність ОСББ «Чернишевського 30» фактично заблокована на досить тривалий час - період розгляду справи №922/4297/20, оскільки будь-які дії членів звільненого загальними зборами ОСББ «Чернишевського 30» правління та новообраного правління на даний час є незаконними.

ОСОБА_2 (співвласник багатоквартирного будинку) також звернулась до Східного апеляційного господарського суду 01.02.2021 із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Харківської області від 24.12.2020 у справі №1900з-20.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги скаржник посилається на те, що суд позбавив співвласників багатоквартирного будинку права на висловлення своєї позиції, що, на думку скаржника, призвело до ухвалення необґрунтованого судового рішення; оскаржувана ухвала порушує законні інтереси співвласників багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , та органу правління ОСББ «Чернишевського 30». Скаржник вважає, що наслідки дії оскарженої ухвали можуть призвести до блокування діяльності ОСББ у зв`язку з тим, що нове правління та голова ОСББ не можуть ані укладати договори, ані отримувати внески від співвласників, що спрямовуються на діяльність ОСББ «Чернишевського 30».

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3 ОСОБА_1 зазначає, що вжитий місцевим господарським судом захід забезпечення позову не впливає на діяльність ОСББ «Чернишевського 30» та не має негативних наслідків; ОСББ «Чернишевського 30» функціонує у звичайному режимі, що, на думку ОСОБА_1 , свідчить про те, що поточна діяльність ОСББ жодним чином не залежить від вжиття заходів забезпечення позову. ОСОБА_1 вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи унеможливити захист його порушених прав та інтересів, як співвласника будинку та учасника ОСББ «Чернишевського 30», за захистом якого він мав намір звернутися, та може призвести до незаконних дій зі зміни керівництва ОСББ, що може стати причиною блокування діяльності ОСББ. Також вказує на те, що вимогами ГПК України не передбачено обов`язок суду здійснювати розгляд заяви про забезпечення позову з обов`язковим викликом сторін та витребуванням від них доказів (а.с.150-152).

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 ОСОБА_1 зазначає, що при прийнятті ухвали про забезпечення позову судом перевірено всі необхідні обставини справи, подані докази і встановлено необхідність застосування заходів забезпечення позову та наслідки такого забезпечення. Також вказує на те, що за приписами частини 1 статті 141 ГПК України у суду наявне право, а не обов`язок вимагати від особи, яка звернулась із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову. Крім того, вважає необґрунтованим твердження скаржника щодо «паралізування діяльності ОСББ», оскільки ці доводи не підтверджено жодним доказом, тоді як ОСББ функціонує в звичайному режимі, без жодних обмежень (а.с.153-155).

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_5 голова правління ОСББ «Чернишевського 30» Лоткін Б.В. зазначає, що ОСББ «Чернишевського 30» функціонує в звичайному режимі, а вжиті заходи забезпечення позову не впливають на поточну діяльність ОСББ; всі поточні зобов`язання із обслуговування будинку, сплати енергоносіїв, вивезення сміття, виплати заробітної плати тощо виконуються. Крім того, вказує на те, що новообраним правлінням фактично виконуються адміністративно-розпорядчі та організаційні функції ОСББ (а.с.166).

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 голова правління ОСББ «Чернишевського 30» Лоткін Б.В зазначає, що з протоколу загальних зборів ОСББ «Чернишевського 30» від 21.12.2020 вбачається, що на голосування не виносилось питання щодо затвердження на посаді голови правління ОСББ «Чернишевського 30» ОСОБА_2 , а тому вона не може на законних підставах обіймати посаду голови правління, оскільки процедура затвердження її кандидатури не була здійснена належним чином (а.с.167,168).

23.02.2021 ОСОБА_1 подав заяву, в якій він зазначає, що Київським відділом поліції ГУ Національної поліції в Харківській області проводиться розслідування кримінального провадження №0000144 щодо складання та видачі групою осіб завідомо підроблених офіційних документів, що посвідчують факт проведення 21.12.2020 загальних зборів співвласників ОСББ «Чернишевського 30».

Вказана заява подана 23.02.2021, тобто з порушенням строків, визначених ухвалами Східного апеляційного господарського суду від 10.02.2021 для подання заяв, клопотань тощо, а отже у відповідності до вимог статті 118 ГПК України суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення вказаної заяви без розгляду.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представники скаржників підтримали вимоги апеляційних скарг та просили скасувати ухвалу Господарського суду Харківської області від 24.12.2020 у справі №1900з-20 з підстав, наведених в апеляційних скаргах.

Представники ОСОБА_1 заперечили проти вимог апеляційних скарг та просили ухвалу місцевого господарського суду від 24.12.2020 у справі 1900з-20 залишити без змін, апеляційні скарги - без задоволення з підстав, наведених у відзивах.

ОСББ «Чернишевського 30» належним чином було повідомлено про час та місце розгляду справи, проте не скористалося своїм правом на участь в судовому засіданні.

Враховуючи належне повідомлення сторін про час та місце засідання суду, а також те, що явка представників сторін не була визнана судом обов`язковою, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності представника ОСББ «Чернишевського 30» за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників скаржників та ОСОБА_1 , перевіривши повноту встановлених судом першої інстанції обставин справи та доказів на їх підтвердження, їх юридичну силу та доводи апеляційної скарги, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила таке.

22.12.2020 ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Харківської області з заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, в якій просив вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення заборони державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що діють на підставі Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", вчиняти/здійснювати/проводити в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань реєстраційні дії, що пов`язані із внесенням змін до відомостей про юридичну особу, а саме щодо органів управління об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Чернишевського 30" (61002, м. Харків, вул. Чернишевська, 30; ), у тому числі щодо осіб, які уповноважені вчиняти юридичні дії від імені цього об`єднання (а.с.1-37).

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 посилається на те, що він має намір подати позов до ОСББ «Чернишевського 30» про визнання недійсним рішення загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку «Чернишевського 30», оскільки збори проведені з численними порушеннями. При цьому вказує на те, що за результатами проведених зборів прийнято, зокрема, рішення про зміну членів правління ОСББ. На думку заявника, новообрані члени правління можуть скористатися відсутністю контролю щодо правильності підрахунку голосів, вчинити незаконні дії із переобрання керівництва ОСББ - голови правління із членів правління та вчинити відповідні реєстраційні дії, направлені на зміну органу управління (керівника) ОСББ «Чернишевського 30». При цьому, вказує на те, що в результаті можливих реєстраційних змін щодо складу керівництва у заявника та інших громадян, які через карантинні заходи не змогли особисто взяти участь в цих зборах, не буде змоги захистити свої права співвласника шляхом оскарження рішення до моменту державної реєстрації змін відомостей про юридичну особу в державному реєстрі. Заявник вважає, що у разі невжиття заходів забезпечення позову будуть здійснені зміни керівництва юридичної особи, що може призвести до блокування діяльності ОСББ, несплати за енергоносії, вчинення інших незаконних дій щодо іншого майна співвласників. Також зазначає, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи унеможливити ефективний захист його порушених прав та інтересів як співвласника будинку та учасника ОСББ, за захистом якого він має намір звернутися.

До вказаної заяви заявником надано: копію повідомлення про проведення загальних зборів співвласників ОСББ «Чернишевського 30»; Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна; заяву про порушення правил щодо карантину людей, адресовану Київському відділу поліції ГУ Національної поліції в Харківській області; відеозапис загальних зборів співвласників ОСББ «Чернишевського 30» від 21.12.2020 на електронному носії.

24.12.2020 місцевим господарським судом постановлено оскаржувану ухвалу з підстав, зазначених вище ( а.с.39-44).

Перевіривши матеріали справи, правильність їх юридичної оцінки та застосування місцевим господарським судом норм законодавства, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що ухвала місцевого господарського суду підлягає скасуванню з огляду на таке.

Згідно з частиною 1 статті 11 ГПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Частинами 1-4 статті 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до частини 1 статті 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 137 ГПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Частиною 2 статті 136 ГПК України встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що при розгляді заяви про забезпечення позову не вирішується питання про законність та обґрунтованість позовних вимог. До предмета доказування на цій стадії входить лише питання про те, чи може існуючий стан організації правовідносин ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення.

У рішенні Конституційного Суду України від 16.06.2011 №5-рп/2011 у справі N 1-6/2011 зазначено, що судочинство охоплює, зокрема, інститут забезпечення позову, який сприяє виконанню рішень суду і гарантує можливість реалізації кожним конституційного права на судовий захист, встановленого статтею 55 Конституції України.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача або особи, яка звернулась з відповідними вимогами.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Частиною четвертою статті 137 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що заходи щодо забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав інших учасників юридичної особи.

Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову господарським судам слід враховувати, що такими заходами не повинні блокуватися господарська діяльність юридичної особи, порушуватися права осіб, що не є учасниками судового процесу, застосовуватися обмеження, не пов`язані з предметом спору.

Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25.01.2021 у справі №902/775/20.

Відповідно до статті 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» для керівництва поточною діяльністю об`єднання обирається правління. Правління має право приймати рішення з питань діяльності об`єднання, визначених статутом. Правління є виконавчим органом об`єднання і підзвітне загальним зборам. Порядок обрання та відкликання членів правління, їх кількісний склад та строки обрання встановлюються загальними зборами.

Також вказаною статтею визначено компетенцію правління. Для здійснення контролю за фінансово-господарською діяльністю правління об`єднання на загальних зборах обирається з числа співвласників ревізійна комісія (ревізор) або приймається рішення про залучення аудитора.

Статтею 12 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» встановлено, що управління багатоквартирним будинком здійснює об`єднання через свої органи управління. За рішенням загальних зборів функції з управління багатоквартирним будинком можуть бути передані (всі або частково) управителю або асоціації.

Згідно зі статтею 13 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» якщо функції з управління багатоквартирним будинком за рішенням загальних зборів об`єднання передано управителю, відносини з управління регулюються договором, укладеним між об`єднанням і управителем, умови якого повинні відповідати умовам типового договору, затвердженого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної житлової політики і політики у сфері житлово-комунального господарства.

Заявником до заяви про забезпечення позову не надано Статуту ОСББ «Чернишевського 30», який містить положення щодо порядку обрання голови правління та його функцій.

Відповідно до частини 3 статті 140 ГПК України суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, що подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для з`ясування питань, пов`язаних із зустрічним забезпеченням.

При розгляді заяви про забезпечення позову суд першої інстанції не скористався правом, визначеним частиною 3 статті 140 Господарського процесуального кодексу України, таким чином при розгляді заяви про забезпечення позову суд першої інстанції був позбавлений можливості встановлення порядку обрання голови правління та визначення його повноважень.

Проте, зі змісту Статуту ОСББ «Чернишевського 30», наданого позивачем до позовної заяви (справа №922/4297/20 витребувана судом апеляційної інстанції у місцевого господарського суду), вбачається, що правління зі свого складу обирає голову правління та його заступника, та пропонує кандидатуру цих осіб для затвердження загальними зборами. Голова правління затверджується загальними зборами співвласників терміном на три роки та складає свої повноваження тільки перед новообраним головою правління. На виконання своїх повноважень голова правління забезпечує виконання рішень загальних зборів та рішення правління; діє без доручення від імені об`єднання та укладає в межах своєї компетенції договори і вчиняє інші правочини відповідно до рішення правління (п.16 Статуту).

Таким чином, зі змісту положень Статуту ОСББ «Чернишевського 30» вбачається, що голова правління затверджується загальними зборами співвласників ОСББ, а отже без рішення загальних зборів ОСББ «Чернишевського 30» зміна голови правління є неможливою.

Отже, твердження заявника ОСОБА_1 щодо зміни керівника ОСББ «Чернишевського 30» є безпідставними, оскільки правління має право лише запропонувати кандидатуру голови правління загальним зборам, а вже безпосередньо за результатами волевиявлення співвласників багатоквартирного будинку буде прийнято рішення щодо обрання голови правління.

Крім того, представники ОСОБА_1 в судовому засіданні апеляційної інстанції зазначили, що на зборах співвласників ОСББ, рішення яких мав намір оскаржити ОСОБА_1 , не вирішувалось питання щодо обрання голови правління, що також свідчить про передчасність твердження ОСОБА_1 щодо можливості новообраного правління змінити голову правління.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що оскільки ОСОБА_1 мав намір звернутися до суду з позовними вимогами немайнового характеру, то в цьому випадку має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. При цьому в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.08.2018 у справі №910/1040/18 та в постановах Верховного Суду від 14.05.2018 у справі №910/20479/17, від 17.10.2018 у справі №904/2351/18, від 25.02.2019 у справі №924/789/18 та від 10.03.2010 у справі №910/13787/19.

Позов в процесуальному сенсі - це звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається з двох елементів: предмет і підстави позову.

Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, який одночасно становить спосіб захисту порушеного права, а підставою позову є факти, які обґрунтовують вимоги про захист прав чи законних інтересів.

Майбутнім предметом позову у цій справі ОСОБА_1 визначає визнання недійсним рішення загальних зборів співвласників об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Чернишевського 30» від 21.12.2020, на якому обрано правління.

Підставами майбутнього позову заявник визначає те, що рішення прийнято з численними порушеннями.

ОСОБА_1 у заяві про забезпечення позову вказує на те, що члени обраного правління можуть вчинити дії із переобрання голови правління (керівника ОСББ) із членів правління та вчинити відповідні реєстраційні дії, направлені на зміну органу управління, що може призвести до блокування діяльності ОСББ, несплати за енергоносії, вчинення інших незаконних дій щодо іншого майна співвласників. Також зазначає, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи унеможливити ефективний захист його порушених прав та інтересів як співвласника будинку та учасника ОСББ, за захистом якого він має намір звернутися.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що у заяві про забезпечення позову заявник висловлює припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи унеможливити ефективний захист його прав та інтересів як співвласника багатоквартирного будинку, при цьому не наводить жодного доводу, яким саме чином невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення заборони державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань вчиняти дії в Державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, пов`язані із внесенням змін до відомостей про юридичну особу, а саме щодо органів управління співвласників багатоквартиного будинку «Чернишевського 30», у тому числі щодо осіб, які уповноважені вчиняти юридичні дії від імені цього об`єднання, може ускладнити чи унеможливити ефективний захист його порушених прав та інтересів як співвласника будинку.

ОСОБА_1 не визначено в чому полягає ймовірність утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття заходів забезпечення позову, а посилання на те, що новообране правління може вчинити дії з переобрання керівника, що може призвести до блокування діяльності ОСББ, несплати за енергоносії, вчинення інших незаконних дій щодо іншого майна співвласників, є лише припущенням, вказані твердження заявника не підтверджені жодними доказами та ґрунтуються виключно на його власних судженнях.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що при вирішенні питання про забезпечення позову має бути встановлено наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, однак судом першої інстанції відповідного зв`язку встановлено не було.

Судом першої інстанції не наведено фактичних обставин, які б свідчили про реальну ймовірність ускладнення чи унеможливлення ефективного захисту ймовірно порушених прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду, у разі задоволення позову та обставин, які б підтверджували, що невжиття відповідних заходів забезпечення позову ускладнить чи унеможливить ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника ОСОБА_1 .

В оскаржуваній ухвалі суд першої інстанції обмежився лише посиланням на те, що невжиття відповідних заходів забезпечення позову утруднить чи зробить неможливим відновлення становища сторін, що існує на теперішній час в разі прийняття рішення на користь позивача.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що суд першої інстанції не визначив яким саме чином буде відновлено становище заявника ОСОБА_1 у разі задоволення позову.

Також судом першої інстанції не надано оцінки тій обставині, що лише загальними зборами співвласників ОСББ «Чернишевського 30» може бути прийняте рішення про обрання голови правління, а отже вжиті заходи забезпечення позову можуть порушити права інших учасників ОСББ, виконання рішень яких тимчасово буде неможливим. При цьому предметом спору позивач не визначає рішення загальних зборів співвласників ОСББ щодо обрання голови правління. Таким чином, судом не встановлено адекватність заходу забезпечення позову, що просив застосувати ОСОБА_1 .

З огляду на викладене, вжиті судом першої інстанції заходи забезпечення позову не відповідають вимогам статей 136, 137 ГПК України щодо розумності, обґрунтованості, адекватності, збалансованості інтересів сторін та інших учасників ОСББ, доведеності обставин реальної загрози ефективному захисту ймовірно порушених прав та інтересів позивача у разі невжиття судом заявлених заходів забезпечення позову, порушують принцип співмірності заходів забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, а тому висновки Господарського суду Харківської області про забезпечення позову у даній справі є необґрунтованими.

Суд апеляційної інстанції наголошує, що наявність обставин, з якими ОСОБА_1 пов`язує необхідність застосування заходів забезпечення позову, підлягає обґрунтуванню та доведенню на загальних підставах, визначених ГПК України.

При цьому доводи ОСОБА_1 ґрунтуються виключно на припущеннях та не підтверджені жодними належними та допустимими доказами, які б підтверджували, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист прав та інтересів заявника, за захистом яких він має намір звернутися.

Відповідно до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною 1 статті 76 ГПК України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що ОСОБА_1 не довів належними та допустимими доказами у розумінні положень статей 76,77 ГПК України та не обґрунтував яким чином невжиття заходів забезпечення позову порушить його права та охоронювані законом інтереси чи може призвести до неможливості чи утруднення виконання рішення у разі задоволення позову.

Згідно із частиною 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

З огляду на викладене, апеляційні скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_2 підлягають задоволенню, ухвалу Господарського суду Харківської області від 24.12.2020 у справі №1900з-20 слід скасувати як таку, що прийнята з неповним з`ясуванням всіх обставин, що мають значення для справи, та прийняти в цій частині нове рішення, яким у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Відповідно статті 129 ГПК України судові витрати за подання апеляційних скарг покладаються ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст.129, 269, 270, 271,п.2 ч.1 ст.275, п.1 ст. 277, ст.ст.281- 284 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_3 та апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду Харківської області від 24.12.2020 у справі №1900з-20 скасувати.

3. У задоволенні заяви ОСОБА_1 від 22.12.2020 про забезпечення позову відмовити.

4. Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) 1135,00грн витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

5. Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) 1135,00грн витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачені статтями 286-289 ГПК України.

Повний текст постанови складений 03.03.2021.

Головуючий суддя Л.І. Бородіна

Суддя Л.М. Здоровко

Суддя В.В. Лакіза