УХВАЛА

м. Київ

03.03.2021Справа № 910/2945/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Павленка Є.В., розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Авістар" від 26 лютого 2021 року про забезпечення його позову, поданого до товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Гровінг Стейт" про стягнення 1 128 180,48 грн.,

без повідомлення учасників справи,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2021 року товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Авістар" (далі - ТОВ "ФК "Авістар") звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Гровінг Стейт" (далі - ТОВ "ФК "Гровінг Стейт") про стягнення заборгованості у розмірі 1 128 180,48 грн., яка виникла у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором купівлі-продажу вимог від 24 листопада 2017 року № 24112017/1.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25 лютого 2021 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачеві строк для усунення її недоліків.

2 березня 2021 року через загальний відділ канцелярії суду позивачем на виконання вимог ухвали Господарського суду міста Києва від 25 лютого 2021 року подано документи для усунення недоліків позовної заяви.

У зв`язку з наведеними обставинами ухвалою Господарського суду міста Києва від 3 березня 2021 року позовну заяву ТОВ "ФК "Авістар" прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/2945/21, вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 1 квітня 2021 року.

Водночас 3 березня 2021 року на адресу Господарського суду міста Києва надійшла заява ТОВ "ФК "Авістар" від 26 лютого 2021 року, в якій останнє просило суд забезпечити пред`явлений ним позов шляхом накладення арешту на нерухоме майно, що належить ТОВ "ФК "Гровінг Стейт", а саме: об`єкт незавершеного будівництва, загальною площею 916,8 кв.м, яке знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, село Гатне, вулиця Одеська, будинок 21, та земельну ділянку з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,1505 га, кадастровий номер 222481600:02:006:0088, а також накладення арешту на грошові кошти, що знаходяться на поточних рахунках відповідача у банківських установах, у тому числі: п/р НОМЕР_1 в АТ "ОТП Банк" (код банку 300528) та п/р НОМЕР_2 у ПАТ КБ "Приват Банк" (код банку 380775).

В обґрунтування своєї заяви ТОВ "ФК "Авістар" посилалося на неналежне виконання ТОВ "ФК "Гровінг Стейт" умов укладеного між наведеними юридичними особами договору купівлі-продажу прав вимог від 24 листопада 2017 року № 24112017/1, оскільки вже через 6 днів після отримання прав вимог від позивача відповідач, не провівши розрахунок з ТОВ "ФК "Авістар", вчинив дії щодо їх відчуження на користь третьої особи. Також, згідно інформації, отриманої позивачем з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відповідач володіє нерухомістю, вартості якої цілком достатньою для погашення спірної заборгованості між сторонами, однак вказана нерухомість арештована на користь третіх осіб. Водночас ділова поведінка відповідача, на думку заявника, є недобросовісною та такою, що у подальшому може унеможливити виконання рішення суду і призвести до порушення прав позивача на отримання грошових коштів. Крім того, ТОВ "ФК "Авістар" стало відомо, що у власності відповідача перебуває нерухоме майно, а саме: об`єкт незавершеного будівництва, загальною площею 916,8 кв.м, яке знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, село Гатне, вулиця Одеська, будинок 21, та земельна ділянка з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,1505 га, кадастровий номер 222481600:02:006:0088, - орієнтовна вартість якого складає 800 000,00 грн. Також, у зв`язку з недостатністю вартості нерухомого майна для забезпечення вимог позивача, останній вважає за можливе застосувати заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на поточні рахунки відповідача в межах суми 300 000,00 грн.

Розглянувши заяву ТОВ "ФК "Авістар" про забезпечення позову, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для її задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з частиною 1 статті 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб, забороною відповідачу вчиняти певні дії, а також забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Як було зазначено вище, обґрунтовуючи подану заяву, ТОВ "ФК "Авістар" посилалося на існування загрози того, що невжиття заходів забезпечення позову суттєво ускладнить чи унеможливить виконання судового рішення у даній справі в разі задоволення позову.

Зі змісту приписів статті 136 ГПК України вбачається, що умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

У зв`язку з наведеним слід зазначити, що достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо).

При цьому, обов`язок доказування покладається на особу, яка подала заяву про забезпечення позову. Доказування повинно здійснюватися за загальними правилами відповідно до статей 73, 74, 76-79 ГПК України, які передбачають обов`язковість подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частинами 1, 2 статті 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

У той же час заявником у встановленому законом порядку не було надано суду жодних доказів на підтвердження того, що невжиття вказаних ним заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист чи поновлення порушених або оспорюваних прав чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Зокрема, позивач не довів, що нерухоме майно та кошти, на які він просив накласти арешт, можуть зникнути або вибути з володіння боржника.

Таким чином, суд зазначає, що саме лише посилання позивача на те, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до порушення його прав і охоронюваних законом інтересів без обґрунтування підстав для вжиття таких заходів з посиланням на відповідні докази, а також без відповідного обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову не може бути підставою для винесення ухвали про забезпечення позову.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина 1 статті 79 ГПК України).

Саме лише посилання ТОВ "ФК "Авістар" у заяві на недобросовісну поведінку відповідача, а також наявність обтяжень майна останнього на користь третіх осіб, не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Враховуючи наведене вище, суд зазначає, що заявником у заяві про забезпечення позову не наведено належних обґрунтувань та не доведено належними доказами того факту, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог ТОВ "ФК "Авістар".

На підставі викладеного суд дійшов висновку про відмову у задоволенні поданої заяви.

Відповідно до частини 6 статті 140 ГПК про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Зважаючи на викладене та керуючись статтями 136, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Авістар" від 26 лютого 2021 року про вжиття заходів забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у порядку, встановленому статтею 256 ГПК України.

Дата підписання: 3 березня 2021 року.

Суддя Є.В. Павленко