Господарський суд
Житомирської області
_______________________________________
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" лютого 2021 р. м. Житомир Справа № 906/1546/20

Господарський суд Житомирської області у складі: судді Сікорської Н.А.

секретар судового засідання: Макарчук В.І.

за участю представників сторін:

від позивача: Докиль Н.Б. довіреність №3 від 17.02.2021р.

від відповідача 1: Пасічник Д.О. наказ від 14.01.2020р.

від відповідача 2: Пасічник Д.О. витяг з ЄДРПОУ

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Житомирського міського центру зайнятості

до 1) Головного територіального управління юстиції у Житомирській області в особі ліквідаційної комісії

2) Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький)

про стягнення 50138,45 грн

Процесуальні дії по справі.

Житомирський міський центр зайнятості звернувся з позовом до суду про стягнення з Головного територіального управління юстиції у Житомирській області в особі ліквідаційної комісії та Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції коштів, виплачених як допомога по безробіттю, в загальній сумі 50138,45 грн.

Ухвалою суду від 26.01.2021р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 23.02.2021р.

15.02.2021р. від Головного територіального управління юстиції у Житомирській області в особі ліквідаційної комісії надійшов відзив на позовну заяву (а.с.47-72).

15.02.2021р. Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшов відзив на позовну заяву (а.с.73-94).

18.02.2021р. від позивача надійшла відповідь на відзиви відповідачів (а.с.95-102).

У судовому засіданні 23.02.2021р. відповідно до ст.240 ГПК України, суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги вказує, що 13.01.2020р. до Житомирського міського центру зайнятості за сприянням у працевлаштуванні звернулася Близнюк Алла Станіславівна, та за відсутності підходящої роботи 15.01.2020 р. їй було надано статус безробітного та призначено допомогу по безробіттю.

До звернення в центр зайнятості громадянка ОСОБА_1 працювала на посаді головного спеціаліста зв`язків з громадськістю Головного територіального управління юстиції у Житомирській області з 08.04.2016 р. по 27.12.2019 р.

Наказами Головного територіального управління юстиції у Житомирській області №18/03 від 20.07.2020р. "Про скасування наказу" та №19/03 від 20.07.2020р. "Про поновлення" ОСОБА_1 було поновлено на посаді головного спеціаліста зв`язків з громадськістю Головного територіального управління юстиції у Житомирській області з 28.12.2019 р. відповідно до рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 16.07.2020 р. по справі № 240/464/20.

За час перебування на обліку в центрі зайнятості з 15.01.2020 р. по 20.07.2020р. ОСОБА_1 отримала допомогу по безробіттю в сумі 50138,45 грн.

Таким чином, через неправомірні дії Головного територіального управління юстиції у Житомирській області щодо звільнення ОСОБА_1 , центр зайнятості безпідставно виплатив останній допомогу по безробіттю в сумі 50138,45 грн.

В порядку ст.ст.34, 35, 37 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" виплачене забезпечення має бути стягнене з роботодавця.

Позивач вказує, що постановою КМ України від 09.10.2020р. № 870 ліквідовано, зокрема, Головне територіальне управління юстиції у Житомирській області.

Однак, ліквідовані територіальні органи Міністерства юстиції продовжують діяти до завершення процесу міжрегіональних органів Міністерства юстиції.

За вказаних обставин, відповідачем у справі має бути ліквідаційна комісія Головного територіального управління юстиції у Житомирській області.

Відповідно до п.3 постанови Кабінету Міністрів України від 09.10.2019 р. № 870 "Деякі питання територіальних органів Міністерства юстиції України" Центрально-Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції України (м. Хмельницький) є правонаступником, окрім інших, Головного територіального управління юстиції у Житомирській області.

Отже, з дня утворення Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) до нього перейшли повноваження та функції, зокрема, Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, у зв`язку з чим позивач зазначив його співвідповідачем у даній справі.

Головне територіальне управління юстиції у Житомирській області у відзиві на позовну заяву вказало, що суди першої та апеляційної інстанцій, задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 про поновлення його на роботі не врахували положення абз. 2 п. 32 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику розгляду судами трудових спорів" № 6 від 06.11.1992 року, яким визначено, що при присудженні оплати за час вимушеного прогулу зараховується заробіток за місцем нової роботи (одержана допомога по тимчасовій непрацездатності, вихідна допомога, середній заробіток на період працевлаштування, допомога по безробіттю), який працівник мав в цей час.

Тому, сума отриманих ОСОБА_1 коштів по безробіттю не була вирахувана із розрахунку оплати за час вимушеного прогулу.

Вважає, що стягнення з Головного територіального управління юстиції у Житомирській області коштів в розмірі 50138,45 грн., сплачених Житомирським міським центром зайнятості ОСОБА_1 як допомоги по безробіттю, призведе до подвійного стягнення суми, яка вже була йому виплачена по рішенню суду.

Також, відповідач 1 зазначає, що станом на 09.02.2021р. ліквідація Головного територіального управління юстиції у Житомирській області не завершена, дана юридична особа не припинена та її правонаступника не визначено, а тому залучення співвідповідачем у справі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький ) є безпідставним.

Центрально-Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції у відзиві на позовну заяву заперечило проти заявлених позивачем позовних вимог з огляду на їх необґрунтованість та безпідставність, вказуючи, що Постановою Кабінету Міністрів України від 09.10.2019 № 870 "Деякі питання територіальних органів Міністерства юстиції" ліквідовано територіальні органи Міністерства юстиції в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі.

Натомість утворено міжрегіональні територіальні органи Міністерства юстиції зі статусом юридичної особи публічного права, повноваження яких розповсюджуються на території декількох адміністративно-територіальних одиниць.

Центрально-Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький), утворене як юридична особа публічного права на підставі наказу Міністерства юстиції України № 3173/5 від 16.10.2019 року "Про утворення міжрегіональних територіальних органів Міністерства юстиції".

29.10.2019 юридичну особу Центрально-Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) було зареєстровано у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, код ЄДРПОУ - 43316784. Відомості про юридичну особу, правонаступником якої є зареєстрована юридична особа відсутні.

ОСОБА_1 до звернення в Житомирський міський центр зайнятості працював на посаді головного спеціаліста зв`язків з громадськістю Головного територіального управління юстиції у Житомирській області з 08.04.2016 р. по 27.12.2019 р.

Тобто, Центрально-Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) з ОСОБА_1 у будь-які трудові відносини не вступало, а тому і не може виступати співвідповідачем у даній справі та не повинно виконувати зобов`язання щодо перерахування коштів, сплачених Житомирським міським центром зайнятості допомоги по безробіттю.

Позивач у відповіді на відзиви зазначив, що виплата, яка була присуджена ОСОБА_1 на підставі рішення суду, а саме, середній заробіток за час вимушеного прогулу і виплата допомоги по безробіттю, виплачена центром зайнятості ОСОБА_1 відшкодування якої на даний час є предметом даного позову, є різні за своєю правовою природою.

Юридична відповідальність відповідача перед позивачем та відповідача перед ОСОБА_1 є різними, що не суперечить приписам ст. 61 Конституції України.

Крім того, у відповіді на претензію від 29.07.2020р. №112/20/6.2/2020/275 Головне територіальне управління юстиції у Житомирській області просило продовжити термін для добровільної сплати суми допомоги по безробіттю на період розгляду апеляційної скарги, чим фактично визнало претензію Житомирського міського центру зайнятості з вимогою сплатити кошти в сумі 50138 грн. 45 коп. виплачені ОСОБА_1 у вигляді допомоги по безробіттю.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідачів в судовому засіданні заперечив проти доводів та вимог позивача.

Відповідно до ст. 42 ГПК України, учасники справи, серед іншого, мають право подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам; подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

В ході розгляду справи господарським судом Житомирської області, у відповідності до п. 4 ч. 5 ст.13 ГПК України, сторонам було створено всі умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строків, встановлених ГПК України.

Відповідно до ст. 233 ГПК України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих позивачем.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

15.01.2020 року ОСОБА_1 звернулася до Житомирського міського центру зайнятості із заявами про надання їй статусу безробітного та призначення виплати допомоги по безробіттю (а.с. 6, 7).

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 16.07.2020 р. у справі №240/464/20 (а.с.10-17). визнано протиправним та скасовано наказ Головного територіального управління юстиції у Житомирській області №2377/1 від 24.12.2019 в частині звільнення ОСОБА_1 з посади головного спеціаліста зв`язків з громадськістю Головного територіального управління юстиції у Житомирській області.

Поновлено з 28.12.2019 ОСОБА_1 на посаді головного спеціаліста зв`язків з громадськістю Головного територіального управління юстиції у Житомирській області.

Стягнуто з Головного територіального управління юстиції у Житомирській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 28.12.2019 по 16.07.2020, в розмірі 63656,48 грн.

Визнано протиправним та скасовано рішення Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, викладеного у формі листа від 05.02.2020 №272-2020/10-32-163/298-2020, за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 15.01.2020.

Зобов`язано Центрально-Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 15.01.2020 з урахуванням висновків, викладених в даному судовому рішенні.

Зазначене рішення суду залишене без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27.10.2020 р. (а.с.18-20).

Вказаним рішенням суду встановлено, що наказом Житомирського управління юстиції від 06.03.2006 №78/к ОСОБА_1 , призначено з 07.03.2006 на посаду головного спеціаліста сектору представництва інтересів держави в судах та сприяння у виконанні міжнародних конвенцій і угод обласного управління юстиції.

Наказом Головного територіального управління юстиції в Житомирській області від 08.04.2016 №545/11 призначено за переведенням ОСОБА_1 - головного спеціаліста відділу реєстрації нормативно - правових актів, правової роботи та правової освіти Головного територіального управління юстиції у Житомирській області з 08 квітня 2016 року на посаду головного спеціаліста зв`язків з громадськістю Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, з посадовим окладом згідно штатного розпису, із збереженням 11-го рангу державного службовця, увільнивши із займаної посади.

24.10.2019 головою ліквідаційної комісії з ліквідації Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, вручено попередження ОСОБА_1 про припинення державної служби на підставі п.1-1 ч.1 ст.87 Закону України "Про державну службу" у зв`язку з ліквідацією Головного територіального управління юстиції у Житомирській області та звільнення із займаної посади не пізніше 2 місяців з дня попередження.

Наказом Головного територіального управління юстиції в Житомирській області від 24.12.2019 №2377/1 ОСОБА_1 - головного спеціаліста зв`язків з громадськістю Головного територіального управління юстиції у Житомирській області звільнено із займаної посади 27.12.2019 у зв`язку з ліквідацією Головного територіального управління юстиції в Житомирській області. Підстава: попередження від 24.12.2019.

На виконання вказаних судових рішень, наказом Головного територіального управління юстиції у Житомирській області №18/03 від 20.07.2020р. скасовано наказ Головного територіального управління юстиції у Житомирській області від 24.12.2019р. №2377/1 (а.с.8).

Наказом Головного територіального управління юстиції у Житомирській області №19/03 від 20.07.2020р. ОСОБА_1 поновлено на роботі з 28.12.2019 (а.с.9).

У період з 15.01.2020 року по 20.07.2020 року Житомирський міський центр зайнятості виплатив ОСОБА_1 50138,45 грн. коштів соціальної допомоги по безробіттю, що підтверджується довідкою №302 від 05.08.2020р. (а.с.21).

Житомирський міський центр зайнятості надіслав до Ліквідаційної комісії з ліквідації Головного територіального управління юстиції у Житомирській області претензію №8552/08/20 від 07.08.2020р. з вимогою сплатити кошти в сумі 50138,45 грн., виплачених ОСОБА_1 у вигляді допомоги по безробіттю (а.с.23, 25).

Ліквідаційна комісія з ліквідації Головного територіального управління юстиції у Житомирській області у відповіді на претензію №6.2/19/2020/313 від 28.08.2020р. повідомила, що 21.08.2020р. до Сьомого апеляційного адміністративного суду ними подана апеляційна скарга у справі №240/464/20 з проханням скасувати дане рішення суду та прийняти нове, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі. Крім того, Управління просило продовжити термін для добровільної сплати суми допомоги по безробіттю на період розгляду апеляційної скарги (а.с.24).

Оскільки сума отриманої допомоги по безробіттю не повернена, позивач звернувся до суду про стягнення з Головного територіального управління юстиції у Житомирській області в особі ліквідаційної комісії та Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції коштів, виплачених як допомога по безробіттю, в загальній сумі 50138,45 грн.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття визначаються Законом України від "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття".

Відповідно до п. 1 ст. 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття - система прав, обов`язків і гарантій, яка передбачає матеріальне забезпечення на випадок безробіття з незалежних від застрахованих осіб обставин та надання соціальних послуг за рахунок коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.

Пунктом 8 статті 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" передбачено, що страховий випадок - це подія, через яку: застраховані особи втратили заробітну плату (грошове забезпечення) або інші передбачені законодавством України доходи внаслідок втрати роботи з незалежних від них обставин та зареєстровані в установленому порядку як безробітні, готові та здатні приступити до підходящої роботи і дійсно шукають роботу; застраховані особи опинилися в стані часткового безробіття.

Терміни "застрахована особа", "страхувальники" та "роботодавці" вживаються в Законі у значенні, наведеному у Законі України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (ст. 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття").

Так, застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до законодавства підлягає загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачується чи сплачувався у встановленому законом порядку єдиний внесок;

страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону зобов`язані сплачувати єдиний внесок;

роботодавці - підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами (ст. 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування").

Згідно п.2 ч.1 ст.45 Закону України "Про зайнятість населення" реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється у разі поновлення на роботі за рішенням суду, що набрало законної сили.

Пунктом 2 частини 1 статті 31 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" визначено, що виплата допомоги по безробіттю також припиняється у разі поновлення безробітного на роботі за рішенням суду.

Матеріалами справи підтверджується, що наказом Головного територіального управління юстиції в Житомирській області від 24.12.2019 №2377/1 ОСОБА_1 - головного спеціаліста зв`язків з громадськістю, звільнено із займаної посади 27.12.2019 у зв`язку з ліквідацією Головного територіального управління юстиції в Житомирській області. Підстава: попередження від 24.12.2019.

В свою чергу, рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 16.07.2020 р. у справі №240/464/20 вказаний наказ скасовано та поновлено з 28.12.2019 ОСОБА_1 на посаді головного спеціаліста зв`язків з громадськістю Головного територіального управління юстиції у Житомирській області.

Відповідно до ч.4 ст.75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, незаконність звільнення з посади ОСОБА_1 встановлена судовим рішенням, яким, зокрема, і поновлено останню на посаді.

При цьому, ОСОБА_1 була зареєстрована відповідно до ч.1 ст.43 Закону України "Про зайнятість населення" у Житомирському міському центрі зайнятості в якості безробітного з призначенням їй виплати допомоги по безробіттю з 15.01.2020р., що підтверджується довідкою №302 від 05.08.2020р. (а.с.21).

Згідно вказаної довідки позивачем нараховано ОСОБА_1 допомогу по безробіттю в період з 15.01.2020р. по 20.07.2020 у розмірі 50138,45 грн.

Згідно із ч. 1 ст. 34 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" визначено, що Фонд має право, зокрема, стягувати з роботодавця суму страхових коштів та вартість соціальних послуг, наданих безробітному в разі поновлення його на роботі за рішенням суду, а також незаконно виплачені безробітному суми матеріального забезпечення в разі неповідомлення роботодавцем Фонду про прийняття його на роботу.

Приписами ч. 4 ст. 35 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" передбачено, що з роботодавця утримується, зокрема, сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

Отже, положеннями статей 34, 35 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" встановлено право Фонду стягувати з роботодавця суму страхових коштів і вартість соціальних послуг, наданих безробітному в разі поновлення його на роботі за рішенням суду та обов`язок роботодавця відшкодувати суму виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

Аналогічна позиція щодо стягнення виплаченої допомоги по безробіттю з роботодавця міститься в постановах Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі №910/12913/17 та від 12 липня 2018 року у справі №914/586/17.

Однак, Головне територіальне управління юстиції в Житомирській області не здійснило перерахування позивачу суми, виплаченої ОСОБА_1 допомоги по безробіттю.

Відносно заявлення позовних вимог до Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) суд вказує, що згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Головне територіальне управління юстиції в Житомирській області перебуває у стані припинення, і станом на час вирішення даної справи не ліквідовано та відповідно інформація про правонаступників відсутня.

Крім того, Центрально-Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) з ОСОБА_1 у будь-які трудові відносини не вступало, тобто не є роботодавцем в розумінні приписів Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", а тому не може виступати співвідповідачем у даній справі та не повинно виконувати зобов`язання щодо перерахування коштів, сплачених Житомирським міським центром зайнятості у вигляді допомоги по безробіттю.

Враховуючи вищевикладене, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог до Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький).

За вказаних обставин, позовні вимоги до Головного територіального управління юстиції в Житомирській області про стягнення 50138,45 грн. виплаченої допомоги по безробіттю є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо доводів відповідачів про подвійну відповідальність у разі задоволення позову Житомирського міського центру зайнятості, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.3 ст.36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Утримання суми даної допомоги у випадку поновлення безробітного на роботі за рішенням суду саме з роботодавця прямо передбачене п.4 ст.35 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття".

При цьому, оцінка рішення адміністративного суду про стягнення з роботодавця середнього заробітку за час вимушеного прогулу без зарахування отриманої ОСОБА_1 допомоги по безробіттю не може бути надана в межах даної судової справи. Отже посилання на те, що ОСОБА_1 отримано переплату, в зв`язку зі стягненням з відповідача 1 рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 16.07.2020р. у справі №240/464/20 середнього заробітку за час вимушеного прогулу не може бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог у даній справі.

Європейський суд з прав людини у справі Проніна проти України, зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Згідно із ч.ч. 2, 3 ст.13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відтак, сторони звертаючись до суду повинні враховувати те, що визначення та наповнення доказової бази переданого на розгляд суду спору покладаються саме на сторони, а не на суд.

Суд вирішує спір на підставі поданих та витребуваних в порядку ст.81 ГПК України сторонами доказів.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч.1 ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищенаведені обставини, суд дійшов висновку про задоволення заявлених до Головного територіального управління юстиції в Житомирській області позовних вимог про стягнення 50138,45 грн. виплаченої допомоги по безробіттю.

Судові витрати за результатами розгляду справи.

Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.129 ГПК України судовий збір покладається:

1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін;

2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи задоволення позовних вимог до Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, в порядку ст.129 ГПК України, судовий збір в розмірі 2102,00 грн. покладається на Головне територіальне управління юстиції у Житомирській області.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити позов Житомирського міського центру зайнятості до Головного територіального управління юстиції у Житомирській області в особі ліквідаційної комісії з ліквідації .

2. Стягнути з Головного територіального управління юстиції у Житомирській області (10014, м.Житомир, майдан Соборний, 1, )

на користь Житомирського міського центру зайнятості (10009, м.Житомир, пл.Польова, 6-А, )

- 50138,45 грн допомоги по безробіттю, виплаченої громадянці ОСОБА_1 ;

- 2102,00грн судового збору.

3. Відмовити в задоволенні позовних вимог Житомирського міського центру зайнятості до Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 01.03.21

Суддя Сікорська Н.А.

Віддрукувати:

Віддрук.

1 - до справи

2-4 - сторонам (рек. з повід.)