СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" лютого 2021 р. Справа № 913/567/19(913/464/20)

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Радіонова О.О., суддя Зубченко І.В. , суддя Чернота Л.Ф.

за участю секретаря судового засідання Бірчак К.Є.

за участю представників сторін

від позивача адвокат Підлипенський Д.В., довіреність від 31.12.2020 №421-У

від відповідача Подкова І.Л, наказ від 19.02.2021 №49-к

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об`єднання" (65 Л/3) на рішення Господарського суду Луганської області від 23.11.2020 (повний текст рішення складено 27.11.2020, суддя Яресько Б.В.) у справі №913/567/19 (913/464/20)

за позовом Дочірнього підприємства "УКРАВТОГАЗ" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" м. Київ,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об`єднання", м.Луганськ

про стягнення 33 770 грн. 20 коп.

ВСТАНОВИЛА:

Дочірнє підприємство "УКРАВТОГАЗ" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" звернулося до Господарського суду Луганської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об`єднання" про стягнення коштів у розмірі 33 770 грн 20 коп. (т.1, а.с. 1-7).

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те що, 01.06.2010 між позивачем та відповідачем укладено договір на постачання електричної енергії №1339/74Д, за зазначеним договором утворилася переплата в сумі 33770,20 грн., відповідач її добровільно повернути відмовляється, посилаючись на відкриття відносно нього справи про банкрутство.

Ухвалою від 25.08.2020 господарський суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження (т.1, а.с. 58-61).

Рішенням Господарського суду Луганської області від 23.11.2020 року позов задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Луганське енергетичне об`єднання на користь Дочірнього підприємства УКРАВТОГАЗ Національної акціонерної компанії Нафтогаз України кошти в сумі 33770 грн. 00 коп., судовий збір 2102 грн. 00 коп (т.1, а.с. 230-234).

Рішення суду мотивовано тим, що у зв`язку з пред`явленням позивачем листа вимоги від 26.03.2020 про повернення залишку коштів у сумі 33770,20 грн, яка була одержана відповідачем 17.04.2020 у останнього виникло зобов`язання щодо повернення грошових коштів у встановлений ст. 530 ЦК України строк.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції встановленим обставинам справи, вважає його незаконним та необґрунтованим, просить рішення Господарського суду Луганської області від 23.11.2020 року у справі № 913/567/19(913/464/20) скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. Стягнути з позивача на користь відповідача 3153,00 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Так, зокрема, апелянт зазначає, що кредиторська заборгованість від здійснення позивачем попередньої оплати за активну електроенергію за договором №1339/74-Д від 01.06.2010 у розмірі 33770,20 грн. виникла до порушення справи про банкрутство ТОВ «ЛЕО», а саме в січні 2019 року.

На думку скаржника, судом першої інстанції здійснено помилковий висновок, що у зв`язку з пред`явленням позивачем відповідачу листа-вимоги від 26.03.2020 про повернення залишку коштів у сумі 33770,20 грн., яка була одержана відповідачем 17.04.2020 у останнього виникло зобов`язання щодо повернення грошових коштів у встановлений ст. 530 ЦК України строк. Відповідач з цим не погоджується у зв`язку з тим, що кошти в сумі 33770, 20 грн. ДП «Укравтогаз» НАК «Нафтогаз України» за договором №1339/74-Д від 01.06.2010 вже включені до переліку вимог кредиторів по справі №913/567/19, а саме за ініціативою відповідача ТОВ «ЛЕО».

Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення 33770,20 грн., на думку скаржника, є конкурсними та повинні бути заявлені в справу №913/567/19 про банкрутство ТОВ «ЛЕО».

05.01.2021 року протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду у справі № 913/567/19 (913/464/20) визначено колегію суддів Східного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Радіонова О.О., суддя Зубченко І.В., суддя Чернота Л.Ф. (т.2 а.с. 18).

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 11.01.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ «ЛЕО» на рішення Господарського суду Луганської області від 23.11.2020 у справі №913/567/19 (913/464/20) та встановлено строк позивачу до 26.01.2021 включно, для подання відзиву на апеляційну скаргу (т.2, а.с. 19-20).

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 27.01.2021 справу №913/567/19 (913/464/20) призначено до розгляду на 24.02.2021 о 09.30 год. (т.2, а.с. 23-24).

26.01.2021 позивачем поштою направлений відзив на апеляційну скаргу, який був отриманий Східним апеляційним господарським судом 28.02.2021, в якому позивач просить апеляційну скаргу ТОВ «ЛЕО» залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Луганської області без змін (т.2, а.с. 25-26).

Відзив судом розглянутий, прийнятий до уваги та залучений до матеріалів справи.

08.02.2021 до Східного апеляційного господарського суду надійшла заява позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (т.2, а.с. 35-36).

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 09.02.2021 задоволено клопотання позивача про забезпечення участі у судовому засіданні в режимі відеоконференції 24.02.2021 о 09.30 год. (т.2, а.с.49-51).

09.02.2021 до Східного апеляційного господарського суду надійшло клопотання відповідача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (т.2, а.с. 41-44).

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 09.02.2021 задоволено клопотання позивача про забезпечення участі у судовому засіданні в режимі відеоконференції 24.02.2021 о 09.30 год. (т.2, а.с. 46-48).

Апелянт у судовому засіданні в режимі відеоконференції, підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі та просив суд її задовольнити у повному обсязі, рішення суду першої інстанції скасувати, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Позивач у судовому засіданні в режимі відеоконференції щодо доводів апеляційної скарги заперечував, просив суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, рішення Господарського суду Луганської області від 23.11.2020 у даній справі без змін.

Відповідно до вимог ст. ст. 222, 223 ГПК України судом під час розгляду даної справи було здійснено повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу та складено протокол судового засідання.

Відповідно до ч.1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі доводи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлених обставин справи та відповідність їх наданим доказам, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як встановлено господарським судом та вбачається з матеріалів справи, 01.06.2010 між позивачем та відповідачем укладено договір на постачання електричної енергії за № 1339/74Д (т.1, а.с 15-26).

Відповідно до пункту 1 договору постачальник електроенергії (позивач) постачає електричну енергію споживачу (відповідачу) для забезпечення потреб електричних установок споживача з загальною приєднаною потужністю 800 кВт, величини якої по площадках вимірювання та точках продажу визначені відповідно додатків до Договору "Відомості про розрахункові засоби обліку електричної енергії споживача "Відомості про розрахункові засоби обліку електричної енергії споживача" та "Однолінійна схема електропостачання площадки вимірювання Споживача", а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами договору та додатками до договору, що є його невід`ємною частиною.

Відповідно до пункту 7 Порядку розрахунків, який є додатком та невід`ємною частиною Договору від 01.06.2010, визначено, що оплата спожитої в розрахунковому періоді активної електроенергії здійснюється плановими платежами (наростаючим підсумком), у наступному порядку:

протягом 5 днів з початку розрахункового періоду не менш 25 % від вартості обсягу електроенергії, постачання якого на даний розрахунковий період (договірна величина споживання електричної енергії) обумовлене Договором;

протягом 10 днів з початку розрахункового періоду не менш 50 % від вартості обсягу електроенергії, постачання якого на даний розрахунковий період (договірна величина споживання електричної енергії) обумовлене Договором;

протягом 20 днів з початку розрахункового періоду не менш 100 % від вартості обсягу електроенергії, постачання якого на даний розрахунковий період (договірна величина споживання електричної енергії) обумовлене Договором.

Споживач сплачує плановий платіж на підставі рахунку Постачальника, який він отримує під час остаточного розрахунку за фактично спожиту у розрахунковому періоді активну електричну енергію. Розмір планового платежу визначається як добуток обсягу електричної енергії, постачання якої на даний розрахунковий період (договірна величина споживання електричної енергії) обумовлене Договором, на діючий тариф.

Оплату додатково заявлених в порядку п. 5.5. Договору обсягів активної електричної енергії Споживач здійснює самостійно, протягом п`яти робочих днів з дати звернення щодо коригування договірної величини споживання електричної енергії, але у всякому разі не пізніше останнього робочого дня розрахункового періоду, шляхом надання до установ банку платіжних доручень. У реквізиті Призначення платежу платіжного доручення на перерахування грошових коштів у рахунок додатково заявлених обсягів активної електроенергії Споживач зобов`язаний вказати: Оплата додатково заявлених обсягів активної електричної енергії.

Якщо фактичне споживання електричної енергії в розрахунковому періоді виявиться меншим ніж обсяг електричної енергії, постачання якої на даний розрахунковий період (договірна величина споживання електричної енергії) обумовлено Договором, то надлишок коштів, сплачених в якості планових платежів та/або оплати додатково заявлених обсягів електричної енергії, зараховуються в рахунок погашення існуючої заборгованості Споживача з найдавнішим терміном її виникнення.

У разі відсутності існуючої (погашення) заборгованості і оплати вартості спожитої електричної енергії за розрахунковий період, надлишок коштів, сплачених в якості попередньої оплати та/або оплат додатково заявлених обсягів електричної енергії, зараховується в рахунок платежів наступного розрахункового періоду.

Розрахунок суми переплати наведено у картці рахунку від 26.05.2020 за договором №1339/74 за період з 01.12.2017 ро 31.12.2018 (т.1, а.с. 31-36).

З картки рахунку боржника вбачається, що розмір коштів, що перераховані заявником боржнику (колонка Дебіт) перевищує суму вартості отриманої електричної енергії (колонка Кредит) на суму 33770,20 грн. (розмір сальдо станом на 31.12.2018 дату закінчення дії договору №1339/74 від 01.06.2010).

Суми нарахувань та оплат підтверджуються відповідними рахунками та платіжними дорученнями (т.1 а.с. 37-39).

Актом № 1339/12/1 прийняття-передавання товарної продукції за грудень 2018 року, підписаного керівником ТОВ ЛЕО, за грудень 2018 року Споживачеві відвантажено активну електроенергію на суму 46717,22 грн (т.1, а.с. 40).

Позивачем зазначено, що Додатковою угодою від 11.09.2017 до договору про постачання електричної енергії від 01.06.2010 №1339/74-Д продовжено його дію до 31.12.2018. Нові додаткові угоди про продовження дії договору від 01.06.2010 не укладались, у зв`язку з чим він припинив свою дію 31.12.2018.

Станом на дату закінчення дії Договору від 01.06.2010, споживачем на підставі рахунків постачальника сплачено на 33 770,20 грн. більше, ніж вартість спожитої електричної енергії.

Позивачем 26.03.2020 року на адресу ТОВ ЛЕО направлено лист-вимогу ДП УКРАВТОГАЗ (вих. № 1184/01-14.2-20 від 26.03.2020) про повернення залишку коштів у сумі 33 770,20 грн (т.1, а.с. 29).

Відповідачем надіслано лист № 531 від 06.05.2020, яким повідомлено позивача про те, що Господарським судом Луганської області 18.10.2019 постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі № 913/567/19 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Луганське енергетичне об`єднання та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, у зв`язку із чим повернення зазначених коштів є неможливим (т.1, а.с. 30).

В зазначеному листі відповідач вказав, що сума коштів у розмірі 33770,20 грн. була сплачена Дочірнім підприємством УКРАВТОГАЗ Національної акціонерної компанії Нафтогаз України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Луганське енергетичне об`єднання у грудні 2018 року.

Позивач звернувся до Господарського суду Луганської області з позовною заявою, в якій просив стягнути з відповідача на свою користь суму переплати за договором на постачання електричної енергії за № 1339/74Д в сумі 33770 грн. 20 коп.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції вважає, що підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні, з огляду на наступне.

У відповідності до статті 11 та ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події (ч.6 ст.11 ЦК України).

Згідно зі статтею 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 275 Господарського кодексу України, за договором енергопостачання підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Господарським судом вірно встановлено, що в грудні 2018 позивач здійснив переплату за договором на постачання електричної енергії за № 1339/74Д в сумі 33770 грн. 20 коп. Зазначений факт не заперечується відповідачем.

Договір №1339/74Д від 01.06.2010 закінчив свою дію 01.01.2019 року.

Позивачем 26.03.2020 року на адресу ТОВ ЛЕО направлено лист-вимогу ДП УКРАВТОГАЗ (вих. № 1184/01-14.2-20 від 26.03.2020) про повернення залишку коштів у сумі 33 770,20 грн.

Згідно ст.1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про, зокрема, повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні (ч.3 п.3 ст. 1212 ЦК України).

Як зазначалося вище, грошові кошти у сумі 33770,20 грн. були сплачені позивачем та отримані відповідачем за умовами договору, який припинив свою дію. А отже підстава, на якій були отримані грошові кошти відповідачем відпала.

Відповідно до ч.2 ст.530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що врегулювання переплати по закінченню дії договору ним не передбачено, а тому має здійснюватись на підставі загальних норм законодавства, тобто ст. 530 Цивільного кодексу України

Суд апеляційної інстанції вважає вірним висновок суду першої інстанції, що строк повернення коштів виник відповідно до ч.2 ст.530 Цивільного кодексу України з дня направлення вимоги від 26.03.2020 року.

Таким чином, доводи скаржника , що спірна заборгованість виникла в січні 2019 року є безпідставною, оскільки наявність переплати до вимоги про її повернення не була заборгованістю в контексті наведених норм.

Щодо твердження скаржника, що позовні вимоги є конкурсними та повинні бути заявлені у справу про банкрутство №913/567/19, суд апеляційне інстанції зазначає наступне.

Відповідно до ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство.

Також, відповідно до ст. 1 цього кодексу грошове зобов`язання зобов`язання боржника сплати кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та інших підстав, передбачених законодавством України.

До грошових зобов`язань належать також зобов`язання щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; зобов`язання, що виникають внаслідок неможливості виконання зобов`язань за договорами зберігання, підряду, найму (оренди), ренти тощо та які мають бути виражені у грошових одиницях. До складу грошових зобов`язань боржника, у тому числі зобов`язань щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції, визначені на дату подання заяви до господарського суду, а також зобов`язання, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю і здоров`ю громадян, зобов`язання з виплати авторської винагороди, зобов`язання перед засновниками (учасниками) боржника - юридичної особи, що виникли з такої участі.

Колегія суддів дійшла висновку, що спірні грошові вимоги мають характер поточних, оскільки виникли після порушення провадження у справі про банкрутство №913/567/19, є самостійними поточними вимогами кредитора.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновок місцевого господарського суду, тому підстав для її задоволення не має, рішення Господарського суду Луганської області від 23.11.2020 року у справі №913/567/19 (913/464/20) ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому повинно бути залишено без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 269, 273, 275, 276, 282, 283, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне об`єднання», м. Луганськ на рішення Господарського суду Луганської області від 23.11.2020 у справі №913/567/19 (913/464/20) залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Луганської області від 23.11.2020 року у справі №913/567/19 (913/464/20) залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів через Східний апеляційний господарський суд з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено та підписано 26.02.2021р.

Головуючий суддя О.О. Радіонова

Суддя І.В. Зубченко

Суддя Л.Ф. Чернота