РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

03.02.2021Справа № 910/6944/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Ягічевої Н.І., за участі секретаря судового засідання Гарашко Т.В., розглянувши у судовому засіданні матеріали справи

за позовом КОДІСОФТ ЛІМІТЕД (Лампоусас, 1, Нікосія, Кіпр, 1095, Рспубліка Кіпр, реєстраційний номер НЕ 367404)

до Фізичної особи-підприємця Проскурки Даниіла Миколайовича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

про стягнення 5 000,00 Доларів США

Представники сторін: згідно протоколу судового засідання,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

КОДІСОФТ ЛІМІТЕД (далі - позивач; замовник) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Фізичної особи-підприємця Проскурки Даниїла Миколайовича (далі - відповідач; виконавець) про стягнення 5000 дол. США за договором про надання послуг № 01082017-2-07 від 01.08.2017 (далі - договір).

Позовні вимоги мотивовані, неналежним виконанням відповідачем умов договору щодо своєчасного надання відповідного програмного забезпечення та обладнання замовнику.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.05.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 24.06.2020.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.06.2020 підготовче засідання у справі відкладено на 29.07.2019.

30.06.2020 до відділу діловодства суду від позивача надійшло клопотання про приєднання до матеріалів справи доказів, що помилково не були додані до позовної заяви.

29.07.2020 до відділу діловодства суду від відповідача надійшов відзив на позову заяву, у якому останній заперечував проти задоволення позовних вимог, з тих підстав, що договір про надання послуг з відповідачем не укладався, відповідач не отримував технічного завдання №20042019 від 20.04.2019 в період дії договору, акт приймання-передачі наданих послуг №072019 від 31.07.2019 не пов`язаний з вказаним технічним завданням, та разом з відповідним рахунком-фактурою відповідачу не направлявся.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.07.2020 закрито підготовче провадежння та призначено справу №910/6944/20 до розгляду по суті на 19.08.2020.

11.08.2020 до відділу діловодства суду від КОДІСОФТ ЛІМІТЕД надійшла відповідь на відзив, у якій позивач заперечив проти доводів та аргументів відповідача, наведених у відзиві, зокрема щодо укладення з відповідачем як з фізичною особою-підприємцем договору № 01082017-2-07 від 01.08.2017, відповідно до якого виконавцем регулярно виконувалися роботи з розробки програмного забезпечення.

12.08.2020 на електронну пошту суду надійшли заперечення на відповідь на відзив від відповідача, у яких останній навів свої пояснення, міркування та аргументи щодо доводів, позивача, наведених у відповіді на відзив, та підтримав свою позицію, викладену у відзиві. Зокрема відповідачем зазначено, що ним було укладено лише договір з ОСОБА_1 , однак не укладено договір з КОДІСОФТ ЛІМІТЕД.

13.08.2020 позивачем подано клопотання про повернення справи до розгляду в підготовчому засіданні, що зумовлено неохідністю встановити фактичні обставини, які мають значення для її вирішення.

18.08.2020 до відділу діловодства суду від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, раніше надіслані на електронну пошту суду.

18.08.2020 представником відповідача поданий розрахунок і обґрунтування суми судових витрат.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.08.2020 суд постановив повернутися до розгляду справи у підготовчому провадженні, підготовче засідання відкладено на 23.09.2020.

09.09.2020 представником відповідача подано клопотання про приєднання до матеріалів справи доказів електронного листування та заяв свідка.

09.09.2020 представником відповідача подано клопотання про зобов`язання позивача надати докази обставин і дій, на які посилається позивач як на підстави своїх вимог та заперечень.

09.09.2020 до відділу діловодства суду від відповідача надійшли пояснення по справі, у яких відповідач також просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

14.09.2020 до відділу діловодства суду представником позивача подано клопотання про долучення доказів.

14.09.2020 до відділу діловодства суду від позивача надійшли додаткові письмові пояснення.

14.09.2020 до відділу діловодства суду від позивача надійшло клопотання про витребування доказів.

15.09.2020 на адресу суду від позивача надійшли заперечення на розрахунок і обґрунтування суми судових витрат відповідача.

16.09.2020 до відділу діловодства суду від позивача надійшло клопотання про призначення судової експертизи.

23.09.2020 від позивача надійшли заперечення проти клопотань і пояснень позивача.

У підготовчому засіданні 23.09.2020 судом оголошено перерву до 21.10.2020.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.09.2020 клопотання відповідача задоволено частково, витребувано у КОДІСОФТ ЛІМІТЕД документи на підтвердження обставин і дій.

30.09.2020 представником відповідача подано клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи, а саме заяв свідків.

27.10.2020 позивачем долучено до матеріалів справи докази на виконання вимог ухвали суду від 23.09.2020.

27.10.2020 до відділу діловодства суду від позивача надійшла заява про зміну підстав позову, відповідно до якої в обґрунтування позовних вимог позивач посилається на ті обставини, що обсяг робіт, які відповідач зобов`язаний був виконати за договором про надання послуг, був визначений в електронному документі «Даниил Проскурка.docx», при цьому ділові відносини між сторами договору склалися таким чином, що вказівки та інструкції щодо обсягу та змісту робіт та послуг надавалися виконавцю шляхом розміщення їх в цьому документі.

Підготовче засідання, призначене на 21.10.2020, не відбулось у зв`язку з перебуванням судді Ягічевої Н.І. у відпустці.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.10.2020 підготовче засідання призначено на 18.11.2020.

17.11.2020 від позивача до суду надійшли додаткові пояснення у зв`язку зі зміною позивачем підстав позову та поданням додаткових доказів, у яких зокрема вказано, що файл «Даниил Проскурка.docx» не є технічним завданням до договору №01082017-2-02 від 01.08.2017, зазанчений договір припинив дію з 01.08.2019, користувач ОСОБА_1 не наділений повноваженнями від імені позивача на видачу відповвідачу технічних завдань до договору.

18.11.2020 вказані пояснення надійшли, також, на електронну пошту суду.

18.11.2020 клопотання на електронну пошту суду надійшло клопотання про забезпечення та попередню оплату судових витрат.

Підготовче засідання, призначене на 18.11.2020, не відбулось у зв`язку з перебуванням судді Ягічевої Н.І. на лікарняному.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.12.2020 підготовче засідання призначено на 23.12.2020.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.12.2020 відмовлено у задоволенні клопотання Фізичної особи-підприємця Проскурки Даніїла Миколайовича про забезпечення витрат та попередню оплату судових витрат (на професійну правничу допомогу).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.12.2020 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу №910/6944/20 до судового розгляду по суті на 21.01.2021.

16.01.2021 позивач подав додаткові пояснення щодо додаткових пояснень відповідача.

У судовому засіданні 21.01.2021 судом оголошено перерву розгляду справи по суті до 03.02.2021.

03.02.2021 позивачем подані пояснення з доданим зведеним аналізом доказів.

У судовому засіданні 03.02.2021 представник позивача позовні вимоги підтримав, просив задовольнити з урахуванням заяви про зміну підстав позову, в свою чергу представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечив, просив відмовити.

У судовому засіданні 03.02.2021 оголошено вступну та резолютивну частини рішення відповідно до ст. 240 Господарського процесуального України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд -

ВСТАНОВИВ:

01.08.2017 між КОДІСОФТ ЛІМІТЕД - юридичною особою, що створена та діє за законодавством Республіки Кіпр, та Фізичною особою-підприємцем Проскуркою Даниілом Миколайовичем укладено договір про надання послуг №01082017-2-07, відповідно до п. 2.1. якого виконавець зобов`язується надати замовнику послуги щодо розробки/створення програмного забезпечення та/або обладнання відповідно до технічного завдання та додаткової інформації, якщо така визначена в додатках до договору, а замовник зобов`язується прийняти послуги та сплатити виконавцеві плату за послуги в якості винагороди за надані послуги.

Відповідно до п. 2.3. договору конкретний обсяг послуг, порядок їх надання, відповідна плата за послуги визначатимуться сторонами на основі технічних завдань, замовлень та вказівок замовника, які він періодично надаватиме виконавцю у письмовій чи усній формі (у тому числі шляхом використання електронних засобів зв`язку).

Замовник на власний розсуд може запитати здійснення коригування та внесення змін до технічного завдання та інформації, зазначеної в додатках до цього договору. Якщо замовник вносить такі зміни, виконавець зобов`язаний докласти усіх зусиль для імплементації таких змін без отримання додаткової винагороди та без затримки у наданні послуг (п. 2.4. договору).

Згідно з п. 3.1.1. договору виконавець має право отримувати від замовника всю інформацію, необхідну для належного надання послуг за цим договором.

Пунктом 3.3.1. договору визначений обов`язок замовника вчасно та належним чином повідомляти виконавця щодо необхідності надання послуг за цим договором із зазначенням конкретного обсягу таких послуг.

Приймання-передача послуг здійснюється раз на місяць, якщо інше не погоджено між сторонами договору (п. 4.1. договору).

Не пізніше 3 (третього) числа місяця, наступного за останнім днем відповідного місяця виконавець зобов`язується готувати та передавати замовнику підписаний акт приймання-передачі наданих послуг у двох екземплярах (п. 4.2. договору).

Акт приймання-передачі повинен містити опис послуг, наданих виконавцем, прямих витрат виконавця, а також суму плати за послуги, розраховану відповідно до цього договору (п. 4.3. договору).

Виконавець також зобов`язується передавати замовнику створене ним програмне забезпечення та/або обладнання на основі відповідного акту приймання-передачі раз на місяць чи з іншою періодичністю, яка буде погоджена між сторонами. Програмне забезпечення, яке буде отримано замовником, буде передаватися шляхом завантаження його на сервер компанії, а також у разі потреби та на вимогу замовника на USB накопичувачі (п. 4.5. договору).

Плата за послуги складається з винагороди за послуги та прямих витрат, понесених виконавцем у зв`язку з наданянм послуг за цим договорм (п. 5.5. договору).

Цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 01.08.2019 (п. 7.1. договору).

Розірвання або припинення цього договору з будь-яких підстав не звільняє сторони від будь-яких зобов`язань або відповідальності, які виникли відповідно до цього договору до такого розірвання або припинення (п. 12.2. договору).

Пунктом 13.5. договору сторони погодили, що якщо виконавець не надає своєчасного відповідного програмного забезпечення та обладнання замовнику, виконавець повинен заплатити замовнику платіж у розмірі 5000 доларів США протягом 30 календарних днів з моменту отримання відповідного рахунку.

Будь-які спори, що виникають з цього договору або у зв`язку з ним, у тому числі будь-які питання, пов`язані з його дією, чинністю або припиненням підлягають вирішенню шляхом переговорів між сторонами. Спори, не вирішені шляхом переговорів, передаються на розгляд та остаточне вирішення судом відповідно до законодавства Республіки Кіпр (п. 14.1. договору).

Цей договір та будь-які права замовника, які виникають з цього договору чи будь-яким чином стосуються цього договору на вибір замовника можуть бути розглянуті та захищені в судах України, Республіки Кіпр чи в будь-яких інших компетентних судах (п. 14.2. договору).

Цей договір та будь-які позадоговірні зобов`язання, що випливають з цього договору або пов`язані з ним, регулюються законодавством Республіки Кіпр та повинні тлумачитись відповідно до нього (п. 14.5. договору).

Відповідн до п. 16.5. договору усі доповнення і зміни до цього договору мають силу в разі їх оформлення в письмовій формі і підписання сторонами. Такі зміни та доповнення, а також технічні завдання, акти приймання- передачі та інші відповідні додатки, що можуть бути укладені, становлять невід`ємну частину цього договору.

Позивач своїй у заяві про зміну підстав позову зазначає, що обсяг робіт, які відповідач зобов`язаний був виконати за договором, був визначений в електронному документі «Даниил Проскурка.docx», розміщеному уповноваженою особою позивача - ОСОБА_1 , у глобальній мережі Інтернет на хмарному диску Google Drive користувача ОСОБА_1 <> за посиланням https://docs.google.com/document/d/15sZAg0s6isCTRKTLJUq7OcDOPOjx8pSEKcEUjLk9Ly, та 24.04.2019 користувачу Proskurka Daniil ІНФОРМАЦІЯ_2 був наданий доступ до вищевказаного документа «Даниил Проскурка.docx».

Так, оскільки в акті приймання-передачі наданих послуг №072019 від 31.07.2019 для передання було запропоноване програмне забезпечення в обсязі, який не відповідає технічному завданню, інструкціям та вказівкам, наведеним в документі « Даниил Проскурка .docx, позивач своїм листом від 02.08.2019 надав відповідачу зауваження, наголосивши на обов`язку відповідача дотримуватись договірних умов та 25.02.2020 звернувся до відповідача з вимогою сплатити платіж, передбачений пунктом 13.5. договору про надання послуг в розмірі 5 000 Доларів США.

Враховуючи, що відповідачем добровільно не виконана вимога щодо оплати вказаної суми, позивач звернувся до суду із даним позовом.

В свою чергу, відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог з тих підстав, що договором не передбачене погодження сторонами технічних завдань шляхом надання замовником доступу виконавцю до файлу « Даниил Проскурка .docx», за своїм змістом та формою зазначений файл не є технічним завданням, оскільки не відповідає вимогам п. 2.3., 5.5., 16.5 цього договору, не містить конкретного обсягу послуг, порядку і строків їх надання, ціни послуг тощо, також посилання позивача на цей файл суперечить змісту направленим позивачем листам, у яких позивач прямо посилається на технічне завдання №20042019 від 20.04.2019 та жодним чином не згадує файл «Даниил Проскурка.docx», вказаний файл був створений користувачем ОСОБА_1 і розміщений на його інтернет-ресурсі, при цьому ОСОБА_1 не мав і не має жодних повноважень надавати відповідачеві від імені позивача будь-яких технічних або інших завдань.

Окрім того, відповідач зазначає, що договір від 01.08.2017 №01082017-2-07 є припиненим з 01.08.2019, оскільки 24.07.2019 відповідач направив на адресу позивача цінного листа з повідомленням про небажання продовжувати дію договору і його припинення.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з. ч. 1 ст. 4 Закону України «Про міжнародне приватне право» право, що підлягає застосуванню до приватноправових відносин з іноземним елементом, визначається згідно з колізійними нормами та іншими положеннями колізійного права цього Закону, інших законів, міжнародних договорів України.

Статтею 5 Закону України "Про міжнародне приватне право" передбачено учасники правовідносин можуть самостійно здійснювати вибір права, що підлягає застосуванню до змісту правових відносин. При цьому, статтею 76 вказаного закону визначено, що суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом, зокрема, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України.

Частиною першою ст. 32 Закону України «Про міжнародне приватне право» передбачено, що зміст правочину може регулюватися правом, яке обрано сторонами, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ст. 43 Закону України «Про міжнародне приватне право» сторони договору згідно із статтями 5 та 10 цього Закону можуть обрати право, що застосовується до договору, крім випадків, коли вибір права прямо заборонено законами України.

Пунктом 14.5. договору сторони погодили, що цей договір та будь-які позадоговірні зобов`язання, що випливають з цього договору або пов`язані з ним, регулюються законодавством Республіки Кіпр та повинні тлумачитись відповідно до нього.

Таким чином, до спірних правовідносин, які виникли між сторонами з цього договору застосовується матеріально-правові норми, врегульовані законодавством Республіки Кіпр.

Позивачем долучено до матеріалів справи належним чином засвідчений переклад секцій 8, 37 та 38 Розділу 149 Законів Кіпру «Закон Кіпру про Договори» (CHAPTER 149 OF THE LAWS OF CYPRUS. THE LAW OF CONTRACT.).

Відповідно до п. 37 частини V вказаного закону сторони договору повинні або виконати або запропонувати виконання своїх відповідних обіцянок, крім випадків, коли таке виконання реалізоване чи виконане відповідно до положень цього закону чи будь-якого іншого закону.

Пунктом 38 частини V вказаного закону передбачено, що (1) якщо зобов`язана сторона зробила пропозицію про виконання обіцянки, а пропозиція не була прийнята, вона не несе відповідальності за невиконання, і ним самим не втрачає своїх прав за договором. (2) кожна така пропозиція повинна відповідати наступним умовам: (а) вона повинна бути безумовною; (b) вона повинна бути зробленою в належний час і належному місці, і за таких обставин, щоб особа, якій вона адресована, змогла мати розумну можливість перконатися, що особа, якою вона зроблена, має можливість та бажання тоді і там виконати все те, що вона зобов`язана зробити відповідно до своєї обіцянки.

Позивач посилається на невиконання відповідачем умов договору щодо своєчасного надання відповідного програмного забезпечення та обладнання замовнику, оскільки останній акт приймання-передачі наданих послуг не відповідає технічному завданню, інструкціям та вказівкам, наведеним в документі « Даниил Проскурка .docx», та до відповідача підлягають застосування положення, передбачені п. 13.5. договору.

Дослідивши зміст зазначеного файлу « Даниил Проскурка .docx» та електронного листування абонента ІНФОРМАЦІЯ_3 з ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд дійшов висновку про необґрунтованість доводів позивача, що файл «Даниил Проскурка.docx» є технічним завданням відповідно до умов договору від 01.08.2017 №01082017-2-07.

Так, у вказаному файлі та електронному листуванні, зокрема, відсутні посилання на укладений між сторонами договір та виконання технічних завдань саме в межах цього договору, не визначено конкретного обсягу послуг, порядку їх надання та оплати за послуги.

В той же час, у розділі 3 договору сторони погодили право виконавця на отримання від замовника всієї інформації, необхідної для належного надання послуг за цим договором, та обов`язок замовника вчасно та належним чином повідомляти виконавця щодо необхідності надання послуг за цим договором із зазначенням конкретного обсягу таких послуг.

Також, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження повноважень користувача ОСОБА_1 надавати від імені позивача технічні завдання в межах договору № 01082017-2-07 від 01.08.2017 .

Окрім того, листи позивача від 02.08.2019 та від 25.11.2020, на які він посилається і в заяві про зміну підстав позову, містять інформацію про невідповідність акту приймання-передачі послуг №072019 від 31.07.2019 саме технічному завданню №20042019 від 20.04.2019, а не технічному завданню, розміщеному у файлі « Даниил Проскурка .docx».

Отже безпідставними є доводи позивача, що акт приймання-передачі послуг №072019 від 31.07.2019 не відповідає наданому позивачем технічному завданню, розміщеному у файлі «Даниил Проскурка.docx».

Суд не бере до уваги доводи сторін щодо припинення дії договору з 01.08.2019, оскільки вказані обставини не є предметом розгляду даної справи та не стосуються предмету спору, враховуючи, що спірні правовідносини виникли до вказаної дати, та пунктом 12.2. договору сторони погодили, що розірвання або припинення цього договору з будь-яких підстав не звільняє їх від будь-яких зобов`язань або відповідальності, які виникли відповідно до цього договору до такого розірвання або припинення.

Враховуючи викладене, позивачем не доведено виконання ним належним чином умов договору щодо надання відповідачу технічних завдань, замовлень та вказівок, передбачених умовами договору, та повідомлення щодо необхідності надання послуг за цим договором із зазначенням конкретного обсягу таких послуг, як і не доведено факту порушення відповідачем умов договору в частині своєчасного надання послуг.

Таким чином відсутні підстави для примусового зобов`язання відповідача виконати умови п. 13.5. договору.

Викладене також узгоджується з нормами законодавства Республіки Кіпр, оскільки згідно п. 38 частини V «Закон Кіпру про Договори» перебачено, що кожна пропозиція повинна бути безумовною, зробленою в належний час і належному місці, і за таких обставин, щоб особа, якій вона адресована, змогла мати розумну можливість перконатися, що особа, якою вона зроблена, має можливість та бажання тоді і там виконати все те, що вона зобов`язана зробити відповідно до своєї обіцянки. У разі неприйняття пропозиції про виконання обіцянки особа не несе відповідальності за її невиконання, і тим самим не втрачає своїх прав за договором.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статей 76-79 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Позивач під час розгляду справи не надав суду належних та допустимих доказів, щодо виконання ним умов договору в частині належного повідомлення відповідача про необхідність надання послуг за цим договором із зазначенням конкретного обсягу таких послуг, як і не довів факту несвоєчасного виконання відповідачем конкретного визначеного завдання за договором.

Приймаючи до уваги все вищевикладене в сукупності, суд дійшов висновку про необгрунтованість позовних вимог.

Згідно з пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, враховуючи положення ст.129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача.

Також, 17.11.2020 у своїх письмових поясненнях відповач зазначив про понесення ним витрат на професійну правничу допомогу, докази яких будуть надані суду в порядку і строки, визначені ч. 8. ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з приписами ч 2-4 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України, заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Враховуючи наведені положення процесуального законодавства, суд дійшов висновку про призначення судового засідання для вирішення питання про судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст. 86, 232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Призначити судове засідання для вирішення питання про судові витрати на 17.02.2021 о 12:30 год., зал судових засідань № 19. Строк для подання сторонами доказів щодо розміру понесених судових витрат до 08.02.2021 включно.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене у строки та порядку, встановленому розділом ІV ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 26.02.2021

Суддя Н.І. Ягічева