ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" березня 2021 р. Справа№ 910/4987/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пантелієнка В.О.

суддів: Доманської М.Л.

Верховця А.А.

секретар судового засідання Звершховська І.А.

за участю представників:

від позивача - Гуйда Д.М. довір. б/н від 12.01.2021р.;

від відповідача - Анголенко А.В. ордер КВ №460205 від 25.09.2020р.;

від третьої особи - Кухаренко Д.О. директор, Томаров І.Є. ордер АІ №1074040 від 11.12.2020р., Ромащенко Д.О. ордер АА №1073175 від 15.01.2021р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Тесті Фуд" і Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРЕССКОМ"

на рішення господарського суду м.Києва від 30.09.2020р.

(повний текст складено 05.10.2020р.)

у справі №910/4987/20 (суддя Підченко Ю.О.)

за позовом Громадської спілки "Українська ліга авторських та суміжних прав"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тесті Фуд"

третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "ПРЕССКОМ"

про стягнення паушальної суми 208 650, 00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду м.Києва від 30.09.2020р. по справі №910/4987/20 позовні вимоги Громадської спілки "Українська ліга авторських та суміжних прав" задоволено частково; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Тесті Фуд" на користь Громадської спілки "Українська ліга авторських та суміжних прав" паушальну суму в розмірі 115 260, 00 грн. та витрати зі сплати судового збору в розмірі 1 440, 75 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з винесеним рішенням суду, ТОВ "Тесті Фуд" подало апеляційну скаргу на рішення господарського суду м.Києва від 30.09.2020р., в якій просить скасувати оскаржуване рішення повністю та ухвалити нове рішення, яким відмовити ГС "Українська ліга авторських та суміжних прав" в позові до ТОВ "Тесті Фуд" про стягнення паушальної суми 208 650, 00 грн. У випадку встановлення порушення місцевим судом територіальної юрисдикції розгляду справи - скасувати оскаржуване рішення та направити справу на розгляд за встановленою законом підсудністю до господарського суду Дніпропетровської області.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить відмовити ТОВ "Тесті Фуд" та ТОВ "ПРЕССКОМ" у задоволенні апеляційної скарги, а рішення господарського суду м.Києва від 30.09.2020р. залишити без змін.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.11.2020р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Тесті Фуд" на рішення господарського суду м.Києва від 30.09.2020р. по справі №910/4987/20 та призначено її до розгляду на 14.12.2020р.

11.12.2020р. до апеляційної інстанції від ТОВ "ПРЕССКОМ" надійшла заява про приєднання до апеляційної скарги, поданої ТОВ "Тесті Фуд" на рішення господарського суду м.Києва від 30.09.2020р. по справі №910/4987/20.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.12.2020р. задоволено заяву ТОВ "ПРЕССКОМ" про приєднання до апеляційної скарги, поданої ТОВ "Тесті Фуд" на рішення господарського суду м.Києва від 30.09.2020р. по справі №910/4987/20; приєднано до апеляційної скарги ТОВ "Тесті Фуд" на рішення господарського суду м.Києва від 30.09.2020р. по справі №910/4987/20 заяву ТОВ "ПРЕССКОМ"; розгляд справи №910/4987/20 відкладено на 18.01.2021р.

18.01.2021р. колегією суддів судовому засіданні оголошено перерву до 25.01.2021р. згідно ст. 216 ГПК України.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.01.2021р. у судовому засіданні по справі №910/4987/20 оголошено перерву до 15.02.2021р. згідно ст. 216 ГПК України.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.02.2021р. розгляд справи №910/4987/20 було відкладено на 01.03.2021р. згідно ст. 270 ГПК України.

Колегія суддів відхиляє клопотання представника Громадської спілки "Українська ліга авторських та суміжних прав" б/н від 01.03.2021р. про відкладення розгляду справи як необґрунтоване, оскільки попереднє судове засідання за клопотанням позивача б/н від 15.02.2021р. вже відкладалось.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача, відповідача і третьої особи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга ТОВ "Тесті Фуд" і ТОВ "ПРЕССКОМ" підлягає задоволенню з наступних підстав.

ГС "Українська ліга авторських та суміжних прав" звернулась до господарського суду м.Києва з позовними вимогами до ТОВ "Тесті Фуд" про стягнення паушальної суми в розмірі 50 мінімальних місячних заробітних плат, що на дату подання позовної заяви склала 208 650, 00 грн.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказував на те, що 11.12.2019р., а також 11.01.2020р., у приміщенні ресторану "KFC", який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Еспланадна, 2, у якому здійснює власну господарську діяльність відповідач, представниками позивача було встановлено факт використання відповідачем ряду фонограм музичних творів без укладання відповідного договору про використання об`єктів авторського права і (або) суміжних прав, обов`язок укладення якого покладений на відповідача в силу приписів ч. 3 ст. 20 Закону України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав" (надалі за текстом - Закон № 2415-VIII).

При цьому позивач зазначав, що він є єдиною в Україні акредитованою організацією у сфері розширеного колективного управління щодо права на справедливу винагороду, спільну для виконавців та виробників фонограм (відеограм), за публічне виконання фонограм і зафіксованих у них виконань чи публічну демонстрацію відеограм і зафіксованих у них виконань, опублікованих для використання з комерційною метою, відповідно до п. 3) абз. 3 ч. 5 ст. 12 Закону № 2415-VIII та виступає в інтересах правовласників творів, що визначені у означеній вище статті Закону № 2415-VIII.

З урахуванням вищевикладеного та з огляду на неправомірне використання відповідачем у власній господарській діяльності фонограм музичних творів без укладання із позивачем відповідного договору, відповідач, в силу приписів ст. 240 "Угоди про Асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони" (надалі також - Угода про Асоціацію) має сплатити позивачеві компенсацію, розмір якої визначений згідно з тарифами позивача, що встановлені ним відповідно до положень ч. 2 ст. 20 Закону № 2415-VIII, у розмірі 50 мінімальних місячних заробітних плат станом на початок 2019 року. При цьому позивач також вказує на те, що зазначена сума компенсації є збитками позивача у розумінні статті 22 Цивільного кодексу України, які позивач мав би отримати, якби відповідач уклав-би з позивачем відповідний договір про використання об`єктів авторського права і (або) суміжних прав.

З матеріалів справи вбачається, що ГС "Українська ліга авторських та суміжних прав" є акредитованою організацією колективного управління у сфері розширеного колективного управління «право на справедливу винагороду, спільну для виконавців та виробників фонограм (відеограм), за публічне виконання фонограм і зафіксованих у них виконань чи публічну демонстрацію відеограм і зафіксованих у них виконань, опублікованих для використання з комерційною метою» (наказ Мінекономрозвитку від 29.05.2019р. № 912), строк акредитації - 3 роки, з 29.05.2019р., що підтверджується витягом з Реєстру організацій колективного управління від 31.05.2019р. наданого Міністерством економічного розвитку і торгівлі України (яке перейменоване на Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України).

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав" організації колективного управління від свого імені та в інтересах правовласників здійснюють такі функції:

1) укладають із користувачами договори про надання дозволу на використання об`єктів авторського права і (або) суміжних прав та договори про виплату винагороди (відрахувань) за використання об`єктів авторського права і (або) суміжних прав;

3) збирають, розподіляють та виплачують дохід від прав правовласникам;

4) звертаються до суду від імені правовласників за захистом їхніх майнових прав відповідно до статутних повноважень та доручення правовласників, вчиняють інші дії, передбачені законодавством та дорученням правовласників, необхідні для захисту майнових прав правовласників, в інтересах яких діє організація;

5) забезпечують ведення реєстру правовласників, реєстру об`єктів авторського права і (або) суміжних прав, майновими правами щодо яких управляє організація;

6) здійснюють моніторинг правомірності використання об`єктів авторського права і (або) суміжних прав згідно зі сферами управління правами, щодо яких зареєстровано організацію, та щодо об`єктів авторського права і (або) суміжних прав, майнові права на які передані їй в управління.

Звертаючись до місцевого суду з даним позовом позивач зазначав, що він звертається за захистом саме своїх прав, порушення яких вбачається у використанні відповідачем фонограм без укладання договору з акредитованою організацією колективного управління у відповідній сфері.

22.05.2020р. в підготовчому судовому засіданні представник відповідача звернувся із клопотанням про залучення до участі в справі третьою особою Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРЕССКОМ", а також відзив на позовну заяву, у якому він зазначив, що правовласники не надавали позивачеві прав на управління спірними об`єктами авторських прав, зокрема не укладено відповідного договору про управління майновими правами та натомість відповідачем було укладено такий договір із означеним Товариством з обмеженою відповідальністю "ПРЕССКОМ", на підставі якого відповідачем було правомірно використано спірні об`єкти авторських прав. Окрім того відповідач зазначив, що відповідачем не доведено належними та допустимим доказами факт відтворення фонограм музичних творів, що зафіксовані ним у актах. З урахуванням вищезазначеного, відповідач просив місцевий суд не приймати до уваги надані позивачем акти фіксації, додатково просив долучити до участі в справі третьою особою Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРЕССКОМ" та просив місцевий суд відмовити позивачеві у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою місцевого суду від 24.06.2020р. було залучено до участі в справі третьою особою, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "ПРЕССКОМ" та відкладено розгляд справи.

Частиною 1 статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною 2 статті 4 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України № 18-рп/2004 від 01.12.2004р. під охоронюваними законом інтересами необхідно розуміти прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам. Отже, охоронюваний законом інтерес є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони.

Аналіз наведених вище норм дає підстави для висновку, що підставою для звернення до суду є наявність порушеного права (охоронюваного законом інтересу), і таке звернення здійснюється особою, котрій це право належить, і саме з метою його захисту. Відсутність обставин, які б підтверджували наявність порушення права особи, за захистом якого вона звернулася, чи охоронюваного законом інтересу, є підставою для відмови у задоволенні такого позову.

Аналогічних висновків дійшов Верховний суд України в постанові від 21 жовтня 2015 року у справі №3-649гс15.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Звертаючись до суду з позовом про стягнення збитків, за загальним принципом цивільного права, особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права має довести наявність повного складу цивільного правопорушення, а саме: протиправна поведінка (дія чи бездіяльність особи); шкідливий результат такої поведінки (збитки); причинний зв`язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Протиправна поведінка, на думку позивача, була в тому, що в закладі відповідача звучали фонограми і зафіксовані в них виконання без укладання з позивачем договору.

Частиною 1 ст. 37 Закону України "Про захист авторського права і суміжних прав" передбачено, що первинними суб`єктами суміжних прав є виконавець, виробник фонограми, виробник відеограми, організація мовлення.

Відповідно до пункту "а" ч. 1 ст. 40 Закону України "Про захист авторського права і суміжних прав" до майнових прав виробників фонограм і виробників відеограм належить їх виключне право на використання своїх фонограм, відеограм і виключне право дозволяти чи забороняти іншим особам відтворення (пряме і (або) опосередковане) своїх фонограм і відеограм у будь-якій формі і будь-яким способом.

Відповідно до ч. 3 ст. 5 Закону України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав" правовласники як суб`єкти авторського права і (або) суміжних прав мають право доручати управління своїми майновими правами організаціям колективного управління.

Правовласники мають право вільно обирати організацію колективного управління, яка буде управляти їхніми майновими правами, визначати, які саме майнові права і на які об`єкти авторського права і (або) суміжних прав передавати в управління, з урахуванням особливостей, передбачених цим Законом.

Крім випадків, коли організація колективного управління має об`єктивно обґрунтовані причини відмовити в управлінні, вона зобов`язана управляти майновими правами суб`єктів авторського права і (або) суміжних прав, за умови що таке управління належить до сфери її діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав":

організація колективного управління - громадське об`єднання зі статусом юридичної особи, зареєстроване в Установі, що не має на меті отримання прибутку, засноване виключно правовласниками, діяльність якого спрямована на колективне управління майновими правами на об`єкти авторського права і (або) суміжних прав;

правовласник - суб`єкт авторського права або суміжного права чи інша особа, крім організації колективного управління, яка на підставі договору з суб`єктом авторського права і (або) суміжних прав чи згідно із законом має право на отримання частки доходу від прав;

колективне управління - діяльність зі збору, розподілу та виплати правовласникам доходу від прав, що здійснюється в інтересах більше ніж одного правовласника на умовах та з дотриманням принципів, передбачених цим Законом;

член організації колективного управління - правовласник або об`єднання (асоціація) правовласників, інша організація колективного управління, які відповідно до законодавства та статуту організації колективного управління набули статус члена організації колективного управління.

Тобто, організація колективного управління здійснює діяльність зі збору, розподілу та виплати доходу від прав правовласників які заснували вказану організацію колективного управління або є членами організації колективного управління.

Закон України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав" надає визначення розширеного колективного управління, так:

розширене колективне управління - колективне управління майновими правами на об`єкти авторського права і (або) суміжних прав незалежно від їх наявності в каталозі організації колективного управління (крім випадків, коли відповідні права вилучені правовласником з колективного управління в порядку, встановленому цим Законом), у визначених цим Законом сферах, що здійснюється акредитованими Установою організаціями у визначених цим Законом сферах;

каталог організації колективного управління - сукупність об`єктів авторського права і (або) суміжних прав, майновими правами на які управляє організація.

Із системного аналізу зазначених вище норм вбачається, що організація колективного управління може здійснювати управління майновими правами її членів у межах визначених автором (автор визначає конкретні майнові права для управління які вносяться у відповідний каталог), а розширене колективне управління, у свою чергу, надає право організації колективного управління управляти майновими правами членів організації без включення їх у відповідні каталоги ( крім випадків вилучення майнових прав автором).

Тому організація колективного управління уповноважена управляти майновими правами авторів не будь-яких, а лише тих, які є її членами.

В матеріалах справи відсутні надані позивачем докази того, що особи, які мають авторські та/або суміжні права на музичні твори визначені в Актах фіксації №12/12/19 від 11.12.2019р. та №07/01/20 від 11.01.2020р. є членами організації або мають будь-які правовідносини з позивачем, тобто, ГС «Українська ліга авторських та суміжних прав» не доведено, що внаслідок використання відповідачем зазначених вище музичних творів без укладення договору відбулося порушення прав саме позивача.

Відповідно до ч.1 ст. ст. 52 Закону України "Про авторське право і суміжні права" за захистом свого авторського права і (або) суміжних прав суб`єкти авторського права та суміжних прав мають право звертатися в установленому порядку до суду та інших органів відповідно до їх компетенції. Тобто закон наділяє правом на звернення за захистом авторських прав виключно суб`єктів авторського права та суміжних прав.

У свою чергу абз. 2 ч. 1 ст. 52 Закону України "Про авторське право і суміжні права" передбачає відповідний перелік можливих варіантів способу захисту свого права автором. Так, згідно з чинною редакцією ст. 52 Закону України "Про авторське право та суміжні права" суд має право постановити рішення чи ухвалу про відшкодування збитків, завданих порушенням авторського права і (або) суміжних прав (п. "б" ч. 2 ст. 52), про виплату компенсації, що визначається судом як паушальна сума на базі таких елементів, як подвоєна, а у разі умисного порушення - як потроєна сума винагороди або комісійні платежі, які були б сплачені, якби порушник звернувся із заявою про надання дозволу на використання оспорюваного авторського права або суміжних прав замість відшкодування збитків або стягнення доходу (п. "г" ч. 2 ст. 52).

З матеріалів справи вбачається, що позивач, визначаючи заявлену до стягнення суму як паушальну суму, здійснював її розрахунок, виходячи з 50 мінімальних заробітних плат, а не із визначених Законом елементів. Компенсація у розмірі від 10 до 50 000 мінімальних заробітних плат замість відшкодування збитків була передбачена п. "г" ч. 2 ст. 52 Закону України "Про авторське право та суміжні права" в попередній редакції Закону, яка існувала до внесення у вказану норму змін 15.05.2018 року.

Позивач також використовував способи, передбачені п. "б" та п. "г" одночасно, не розмежовуючи право на компенсацію та право на збитки, хоча вказані приписи передбачають врахування паушальної суми саме для визначення розміру компенсації, а не для визначення розміру збитків.

Відповідно до частин 1, 2 статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Враховуючи норми ч. 4 ст. 623 Цивільного кодексу України, на кредитора покладений обов`язок довести розмір збитків, заподіяних йому порушенням зобов`язання. При цьому кредитор повинен не лише точно підрахувати розмір збитків, але й підтвердити їх документально.

При обрахуванні розміру упущеної вигоди мають враховуватися тільки ті точні дані, які безспірно підтверджують реальну можливість отримання грошових сум або інших цінностей, якби зобов`язання було виконано боржником належним чином.

Тобто підставою для відшкодування упущеної вигоди є протиправні дії, які мали бути наслідком не отримання позивачем доходу, на який він розраховував (постанова Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 11 квітня 2018 року у справі № 921/377/14-г/7).

Відповідний висновок щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладений у постановах Верховного Суду від 22.02.2021р. у справі №910/18772/19 та від 26.01.2021р. у справі №904/951/20.

У свою чергу, організації колективного управління, у тому числі позивач:

- мають принцип роботи, що передбачений статтею 5 Закону України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав" - збирання, розподіл та виплата доходу від прав правовласникам у найбільш швидкий, ефективний і точний спосіб;

- не мають права провадити підприємницьку діяльність і здійснюють лише господарську діяльність, що не має на меті одержання прибутку, з метою досягнення своїх статутних цілей (частина перша статті 12 названого Закону);

- звертаються до суду від імені правовласників за захистом їхніх майнових прав відповідно до статутних повноважень та доручення правовласників, вчиняють інші дії, передбачені законодавством та дорученням правовласників, необхідні для захисту майнових прав правовласників, в інтересах яких діє організація.

Позивач звернувся до місцевого суду з позовом про відшкодування збитків у своїх інтересах, на захист своїх прав, хоча, враховуючи, що винагороду повинні отримувати власники виключних майнових прав на об`єкти суміжних прав (можливо, через Спілку), збитки, про які йде мова в позовній заяві, завдано саме правовласникам.

Відповідно до ст. ст. 73, 74 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

За змістом приписів статті 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що місцевий господарський суд дійшов помилкового висновку про часткове задоволення позову ГС "Українська ліга авторських та суміжних прав", оскільки позивачем не було доведено причинно-наслідкового зв`язку між протиправним діянням відповідача (використання фонограм без отримання дозволу) та завданими ГС "Українська ліга авторських та суміжних прав" збитками і не доведено розміру таких збитків.

За таких обставин, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга ТОВ "Тесті Фуд" і ТОВ "ПРЕССКОМ" підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню. В задоволенні позовних вимог ГС "Українська ліга авторських та суміжних прав" необхідно відмовити повністю з наведених вище мотивів, стягнувши з позивача понесені відповідачем і третьою особою судові витрати.

Керуючись ст.ст. 240, 270, 275, 277, 282, 283 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ТОВ "Тесті Фуд" і ТОВ "ПРЕССКОМ" задовольнити.

Рішення господарського суду м.Києва від 30.09.2020р. у справі №910/4987/20 скасувати.

Прийняти нове рішення, яким: в позові ГС "Українська ліга авторських та суміжних прав" до ТОВ "Тесті Фуд", третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "ПРЕССКОМ" про стягнення паушальної суми 208 650, 00 грн. відмовити повністю.

Стягнути з ГС "Українська ліга авторських та суміжних прав" (02002, м.Київ, вул. А.Аболмасова, 5, група прим. 57, оф. 7, ідентифікаційний код 42502769) на користь ТОВ "Тесті Фуд" (49010, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, вул. Лабораторна, буд. 45; ідентифікаційний код 39016065) і ТОВ "ПРЕССКОМ" (01010, м. Київ, вул. Суворова, 13, кв. 228, ідентифікаційний код 31607709) по 4694,62 грн. понесених судових витрат за подання апеляційної скарги.

Стягнути з ГС "Українська ліга авторських та суміжних прав" (02002, м.Київ, вул. А.Аболмасова, 5, група прим. 57, оф. 7, ідентифікаційний код 42502769) на користь ТОВ "Тесті Фуд" (49010, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, вул. Лабораторна, буд. 45; ідентифікаційний код 39016065) 20 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Справу №910/4987/20 повернути до господарського суду м.Києва, який зобов`язати видати накази.

Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. 288 ГПК України.

Повний текст постанови складений та підписаний 03.03.2021р.

Головуючий суддя В.О. Пантелієнко

Судді М.Л. Доманська

А.А. Верховець