номер провадження справи 12/22/21
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.02.2021 Справа № 908/132/21

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Смірнова О.Г.,

За участю секретаря судового засідання Соловйової А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні господарського суду справу № 908/132/21

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Савват" (03048, м. Київ, вул. Пулюя Івана, буд. 5)

до відповідача: Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3) в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" (71503, Запорізька область, м. Енергодар, вул. Промислова, буд. 133)

про стягнення 320 742,15 грн.

за участю представників:

від позивача - Шевченко К.Ю., ордер ЧН № 054451від 16.11.2020, адвокат

від відповідача - Нинюк Л.О., довіреність № 2803 від 02.09.2019, адвокат

Згідно із ст. 222 Господарського процесуального кодексу України в судових засіданнях 08.02.2021 та 22.02.2021 здійснювалося повне фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу - комплексу «Акорд».

Представник позивача приймав участь в судових засіданнях 08.02.2021 та 22.02.2021 в режимі відеоконференції поза межами суду з використанням власних технічних засобів.

СУТЬ СПОРУ

Товариство з обмеженою відповідальністю "Савват" звернулось до Господарського суду Запорізької області з позовною заявою від 28.12.2020 до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" про стягнення основного боргу в сумі 311205,60 грн., трьох процентів річних в сумі 2378,81 грн., інфляційних витрат в сумі 7157,74 грн. за договором поставки продукції № 152(1)20УК/53-121-01-20-09338 від 06.05.2020, що разом складає 320 742,15 грн.

При цьому в пункті 1 прохальної частини поданої позовної заяви позивач просив стягнути вищевказані кошти із Відокремленого підрозділу «Рівненська атомна електрична станція» Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом".

Разом з тим, в пункті 3 прохальної частини поданої позовної заяви позивач просить суд провести судове засідання в режимі відеоконференції.

Разом із позовною заявою від позивача надійшло клопотання від 28.12.2020, за змістом якого останній просить в порядку, встановленому ст. 81 ГПК України, витребувати у Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" ярлик на годну продукцію по договору поставки № 152(1) 20УК/53-121-01-20-09338 від 06.05.2020.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.01.2021 вищевказану позовну заяву передано для розгляду судді Смірнову О.Г.

Ухвалою суду від 18.01.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/132/21, присвоєно справі номер провадження 12/22/21, визначено здійснення розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін, судове засідання призначене на 08.02.2021 о 15:30.

Ухвалою суду від 18.01.2021 задоволено заяву позивача про проведення судового засідання 08.02.2021 о 15:30 в режимі відеоконференції у справі № 908/132/21 поза межами суду з використанням власних технічних засобів.

26.01.2021 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву в порядку приписів ст. 165 ГПК України, в якому останній проти позову заперечує, мотивуючи свою позицію наступним:

- між ВП "Запорізька атомна електрична станція" та ТОВ "Савват" укладений договір поставки продукції № 152(1)20УК від 16.04.2020, згідно із п. 1.1. якого ТОВ "Савват" зобов`язується поставити, а ВП "Запорізька атомна електрична станція" прийняти і оплатити продукцію загальною вартістю 311205,60 грн. з ПДВ;

- пунктом 3.2. договору встановлено, що розрахунок за поставлену продукцію здійснюється протягом 45 календарних днів з дати оформлення ярлика на годну продукцію;

- пунктом 3.3. договору встановлено, що оплата Покупцем частини вартості продукції у розмірі суми ПДВ здійснюється після отримання ним від Постачальника податкової накладної, оформленої та зареєстрованої в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН) у встановлених ПК України випадках і порядку;

- про реєстрацію податкової накладної в ЄРПН відповідач може дізнатися при отриманні від позивача електронної податкової накладної на адресу, узгоджену сторонами в п. 4.4. договору (листування в рамках адміністрування ПДВ);

- до договору не вносились зміни щодо строків і порядку оплати за поставлений товар (як вартості самого товару, так і ПДВ на поставлений товар);

- сторони розмежували строки сплати ПДВ на поставлену продукцію та вартість самої продукції в пунктах 3.2., 3.3. договору;

- проте в договорі сторонами строк виконання зобов`язання щодо оплати суми ПДВ не встановлений;

- 31.07.2020 позивач за видатковою накладною № 30 від 30.07.2020 поставив ВП ЗАЕС продукцію загальною вартістю 311205,60 грн. з ПДВ;

- відповідачем на продукцію за позиціями 1-4 п. 1.1. договору був складений ярлик на придатну продукцію від 19.08.2020, а також на поставлену продукцію за позицією 5 п. 1.1. договору був складений ярлик на придатну продукцію від 17.08.2020;

- з урахуванням вимог п. 5 ст. 254 ЦК України останній день для оплати поставленої продукції настав 05.10.2020;

- 12.08.2020 позивач на електронну адресу ВП ЗАЕС для листування в рамках адміністрування ПДВ направив зареєстровану податкову накладну;

- вимога щодо сплати ПДВ в розмірі 51867,60 грн. на поставлену продукцію за договором № 152(1) 20УК від 16.04.2020 до відповідача не надходила;

- враховуючи зазначене строк оплати частини вартості продукції в розмірі суми ПДВ не настав у зв`язку з чим здійснення відповідачем оплати ПДВ в розмірі 51867,60 грн. є правом, а не обов`язком ВП ЗАЕС;

- подання кредитором позовної заяви не може розглядатися як вимога у розумінні ст. 530 ЦК України;

- якщо вважати, що перша вимога позивача про сплату ПДВ в розмірі 51867,60 грн. - це направлена претензія № 48 від 13.11.2020, яка надійшла на адресу відповідача 19.11.2020, то з 20.11.2020 розпочинається триденний строк для оплати саме ПДВ, зазначений в претензії;

- вважає, що позивач, неправильно визначивши строки оплати поставленої продукції, дійшов неправильного висновку про порушення ВП ЗАЕС господарського зобов`язання зі сплати суми ПДВ в розмірі 51867,60 грн.;

- позивач при здійсненні розрахунку трьох процентів річних та інфляційних витрат неправильно визначив строки виконання відповідачем зобов`язання з оплати поставленої продукції за договором № 152(1)20УК від 16.04.2020, що в свою чергу спричинило неправомірне нарахування інфляційних втрат та трьох процентів річних;

- позивач не врахував дату складання ярлику на придатну продукцію та вимоги п. 5 ст. 254 ЦК України у зв`язку з чим безпідставно здійснив розрахунок трьох процентів річних та інфляційних витрат з 26.09.2020, що не відповідає вимогам діючого законодавства. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

27.01.2021 на електронну адресу суду із електронним цифровим підписом від позивача надійшла заява, в якій останній повідомляє, що № 18 видаткової накладної від 30.07.2020 вказано помилково. Вказує, що товар за договором поставки № 152(1)20УК/53-121-01-20-09338 від 06.05.2020 був поставлений згідно видаткової накладної № 30 від 30.07.2020, копія якої міститься в матеріалах справи.

В судовому засіданні 08.02.2021 оголошено перерву до 22.02.2021 о 15:30 без винесення процесуального документу суду про що складений протокол.

09.02.2021 на електронну адресу суду із електронним цифровим підписом від позивача надійшло клопотання про проведення засідання, призначеного на 22.02.2021 о 15:30, в режимі відеоконференції з використанням програмного забезпечення «Easycon».

Ухвалою суду від 11.02.2021 задоволено клопотання позивача про проведення судового засідання 22.02.2021 о 15:30 в режимі відеоконференції у справі № 908/132/21 поза межами суду з використанням власних технічних засобів.

В судове засідання 22.02.2021 з`явилися представники сторін.

Представник позивача в судовому засіданні 22.02.2021 підтримав позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні.

В судовому засіданні 22.02.2021 представник позивача зазначив, що в пункті 1 прохальної частини позовної заяви в даній справі просить замість «стягнути із Відокремленого підрозділу «Рівненська атомна електрична станція»» читати «стягнути із Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція".

Представник відповідача в судовому засіданні 22.02.2021 проти позовних вимог заперечив.

З`ясувавши фактичні обставини справи, докази на їх підтвердження, виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи та правову норму, яка підлягає застосуванню, враховуючи позицію представника позивача та відповідача, суд встановив.

Позов мотивовано тим, що 06.05.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Савват", далі Постачальник, та Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція", далі Покупець, був укладений договір поставки продукції № 152(1)20УК/53-121-01-20-09338, далі Договір.

Відповідно до п. 1.1., 1.2. Договору Постачальник зобов`язується поставити, а Покупець прийняти і сплатити наступну продукцію за кодом ДК 021:20-6 «Електричне приладдя та супутні товари до електричного обладнання» (щитове устаткування) на загальну суму 311205,60 грн. з ПДВ, в тому числі ПДВ в сумі 51867,60 грн. Строк поставки продукції: липень 2020 р.

Згідно із п. 3.1. - 3.3. Договору сума договору складає 259338,00 грн., крім того ПДВ 20% - 51867,60 грн., разом 311205,60 грн. Розрахунок за продукцію, поставлену згідно з п. 1.1. договору здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника на протязі 45-ти календарних днів з дати оформлення ярлика на годну продукцію (з урахуванням «Технічних вимог та умов постачання»). Оплата Покупцем частини вартості продукції у розмірі суми ПДВ здійснюється після отримання ним від Постачальника податкової накладної, оформленої та зареєстрованої в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН) у встановлених ПК України випадках та порядку.

Умовами п. 4.1. - 4.5. Договору сторони визначили, що поставка продукції відбувається відповідно до Правил Інкотермс-2010 на умовах: DDP м. Енергодар. Вантажоотримувач - ЗВ ВП «Складське господарство» ДП НАЕК «Енергоатом» вул. Промислова, 133 склад № 4, м. Енергодар, Запорізька обл. Поставка продукції відбувається в строк згідно з п. 1.2. Продукція, що поставляється, повинна супроводжуватись наступними документами:

а) витратна накладна;

б) паспорт на продукцію або інший документ, що підтверджує якість продукції, виданим підприємством-виробником;

в) рахунок-фактура;

г) документація, передбачена р. 10 Технічних вимог та умов постачання.

Постачальник зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі та зареєструвати її в ЄРПН у строки, визначені для реєстрації податкових накладних чинним законодавством, з дотриманням вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги». Електронна адреса Покупця для листування в рамках адміністрування ПДВ: . У випадку відсутності реєстрації в ЄРПН Постачальником електронної податкової накладної у встановлений Податковим кодексом України строк, Покупець має право в односторонньому порядку зменшити вартість договору, передбачену п.п. 1.1. та 3.1. цього договору на суму ПДВ від вартості продукції, за якою допущене таке невиконання.

Пунктом 4.6. Договору передбачено, що Постачальник зобов`язаний оповістити Покупця про відвантаження продукції телеграмою (факсограмою, телефонограмою, листом з повідомленням про вручення) за 7 днів до початку відвантаження з обов`язковою вказівкою наступних даних:

- дата відвантаження;

- номер договору;

- кількість місць;

- кількість штук;

- ціна.

Згідно із п. 12.1. Договору він вважається укладеним з моменту підписання сторонами і діє протягом року з моменту його підписання.

Так, на виконання умов укладеного Договору Постачальник поставив, а Покупець прийняв товар на суму 311205,60 грн., що підтверджується підписаною між сторонами видатковою накладною № 30 від 30.07.2020.

Факт поставки товару за вищевказаною видатковою накладною також підтверджується підписаною між сторонами товарно-транспортною накладною № Р06 від 30.06.2020.

Вказаний товар від імені Покупця був отриманий уповноваженим представником - інженером УВТК ВП ЗАЕС Вегнер Мариною Сергіївною 31.07.2020 на підставі довіреності № 3/170 від 30.07.2020.

Позивач в позові вказує, що відповідач не здійснив оплату за поставлений товар, у зв`язку з чим у останнього виникла заборгованість в сумі 311205,60 грн.

З посиланням на приписи статті 625 ЦК України позивач вказує на прострочення грошового зобов`язання з боку відповідача, в зв`язку з чим намагається стягнути з нього три проценти річних за загальний період з 26.09.2020 по 28.12.2020 в сумі 2378,81 грн. та інфляційні витрати за період з жовтня 2020 листопад 2020 в сумі 7157,74 грн.

Матеріали справи свідчать, що позивач надіслав на адресу відповідача претензію № 48 від 13.11.2020, в якій вимагав протягом трьох днів за дати отримання претензії оплатити на рахунок Постачальника 312382,22 грн., з яких 311205,60 грн. - основного боргу, 1176,62 грн. - три проценти річних шляхом перерахування на реквізити, вказані в претензії. Факт надіслання претензії на адресу відповідача підтверджується копією опису вкладення від 12.11.2020 та копією накладної № 578 від 12.11.2020.

З матеріалів справи вбачається, що позивач надіслав на адресу відповідача лист № 53 від 17.12.2020, в якому просив надати відповідно до п. 3.2. договору № 152(1)20УК від 16.04.2020/53-121-01-20-09338 від 06.05.2020 копію оформленого ярлика на годну продукцію. На підтвердження факту надіслання вказаного листа відповідачу позивач надав копію опису вкладення від 23.12.2020 та накладної № 897 від 23.12.2020.

Судом дана належна правова кваліфікація правовідносинам сторін. За своєю правовою природою між сторонами було укладено договір поставки. Відповідно до вимог Господарського кодексу України договір вважається укладеним у випадку досягнення сторонами умов щодо його предмету, строку та ціни. Сторони досягли всіх істотних умов відносно вказаного виду договору, тобто встановили його предмет, визначили ціну, умови передачі товару, порядок та терміни проведення розрахунків, а тому відповідно до вимог ст. ст. 638, 639, 712 ЦК України та ст. ст. 180, 181 ГК України, він вважається укладеним згідно частини 7 статті 181 ГК України, а саме подія, до якої прагнули сторони відбулася.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 265 ГК України також визначено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. У частині 1 статті 266 ГК України визначено, що предметом поставки є визначені родовими ознаками продукція, вироби з найменуванням, зазначеним у документації до зразків (еталонів), прейскурантах чи товарознавчих довідниках. Предметом поставки можуть бути також продукція, вироби, визначені індивідуальними ознаками. Предмет поставки за Договором відповідає вказаним вимогам.

Відповідач товар прийняв (про що свідчить наявна в матеріалах справи підписана з боку відповідача видаткова накладна № 30 від 30.07.2020), його не повернув, а тому зобов`язаний здійснити оплату його вартості в строк, встановлений договором.

Порядок здійснення оплати за товар між сторонами узгоджено в розділі 3 Договору, а саме в пункті 3.2., яким передбачено, що розрахунок за продукцію, поставлену згідно з п. 1.1. договору здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника на протязі 45-ти календарних днів з дати оформлення ярлика на годну продукцію (з урахуванням «Технічних вимог та умов постачання»).

Фактичні обставини справи та докази на їх підтвердження свідчать, що позивач виконав належним чином свої зобов`язання, а саме поставив товар відповідачу на суму 311205,60 грн., що підтверджується підписаною сторонами видатковою накладною № 30 від 30.07.2020.

На оплату вказаного товару позивачем був виписаний рахунок № 18 від 30.07.2020 на суму 311205,60 грн.

В матеріалах справи містяться надані відповідачем ярлики на придатну продукцію, а саме:

- ярлик на придатну продукцію № Я-227-1 від 17.08.2020;

- ярлик на придатну продукцію № Я-226-1 від 19.08.2020.

З урахуванням п. 3.2. Договору за видатковою накладною № 30 від 30.07.2020 строк оплати продукції (без ПДВ), вказаної в ярлику на придатну продукцію № Я-227-1 від 17.08.2020 настав 01.10.2020, прострочка виникла з 02.10.2020, строк оплати продукції (без ПДВ), вказаної в ярлику на придатну продукцію № Я-226-1 від 19.08.2020, настав 03.10.2020, втім оскільки це вихідний день в силу приписів ч. 5 ст. 254 ЦК України строк настав 05.10.2020, прострочка виникла з 06.10.2020.

Зі змісту п. 3.3. Договору вбачається, що оплата Покупцем частини вартості продукції у розмірі суми ПДВ здійснюється після отримання ним від Постачальника податкової накладної, оформленої та зареєстрованої в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН) у встановлених ПК України випадках та порядку.

В матеріалах справи міститься податкова накладна № 1 від 30.07.2020, яка була зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних та прийнята Державною податковою службою України, про що свідчить наявна у справі квитанція № 1 від 12.08.2020.

З матеріалів справи вбачається, що позивач надіслав на електронну адресу відповідача податкову накладну № 1 від 30.07.2020 - 12.08.2020, що підтверджується копією листування за допомогою електронної пошти між сторонами.

Враховуючи факт надіслання позивачем на електронну адресу відповідача вищевказаної податкової накладної, суд з урахуванням п. 3.3. Договору дійшов висновку про те, що строк оплати частини вартості продукції у розмірі ПДВ за вказаною податковою накладною настав 12.08.2020, тобто в дату, коли відповідачу надіслана електронною поштою податкова накладна.

Втім, відповідач не виконав обов`язок з оплати поставленого товару в повному обсязі у встановлений Договором строк, внаслідок чого у останнього виникла заборгованість в сумі 311205,60 грн.

В силу загальної норми, передбаченої у статті 599 ЦК України, та спеціальної норми, визначеної у частині першій ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 1 статті 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили згідно вимог ч. 2 статті 86 ГПК України. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Позивачем доведено суду факт порушення з боку відповідача своїх зобов`язань за Договором щодо не здійснення оплати за поставлений товар, а також доведено порушення відповідачем строку оплати товару та ПДВ, встановленого умовами Договору, а наявність заборгованості в розмірі 311205,60 грн. підтверджується підписаною сторонами видатковою накладною № 30 від 30.07.2020. Відповідач доказів сплати боргу в повному обсязі станом на день розгляду справи суду не надав.

За таких обставин, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Савват" до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" про стягнення основного боргу в сумі 311205,60 грн. обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Матеріали справи свідчать, що за прострочення виконання відповідачем зобов`язань з оплати поставленого товару, позивач з посиланням на приписи ч. 2 ст. 625 ЦК України просить стягнути з відповідача три проценти річних за загальний період з 26.09.2020 по 28.12.2020 в сумі 2378,81 грн. та інфляційні витрати за період з жовтня 2020 листопад 2020 в сумі 7157,74 грн.

Дослідивши розрахунок трьох процентів річних суд дійшов висновку про їх перерахунок у зв`язку з допущенням позивачем помилки при визначенні початку періоду прострочення оплати товару за видатковою накладною № 30 від 30.07.2020, а саме не враховано, що строк оплати продукції (без ПДВ), вказаної в ярлику на придатну продукцію № Я-227-1 від 17.08.2020 настав 01.10.2020, прострочка виникла з 02.10.2020, строк оплати продукції (без ПДВ), вказаної в ярлику на придатну продукцію № Я-226-1 від 19.08.2020, настав 03.10.2020, втім оскільки це вихідний день в силу приписів ч. 5 ст. 254 ЦК України строк настав 05.10.2020, прострочка виникла з 06.10.2020.

Відповідно до п. 1.12. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" у разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань. Відтак, судом з власної ініціативи здійснено перерахунок трьох процентів річних за допомогою програми "Законодавство".

Разом з тим, зі змісту позовної заяви та розрахунку трьох процентів річних вбачається, що три проценти річних нараховані фактично за період з 27.09.2020 по 28.12.2020 (93 дні прострочення), оскільки позивач в тексті позову вказує, що строк оплати настав 26.09.2020.

Три проценти річних розраховані судом наступним чином:

1) на заборгованість за продукцію (без ПДВ), вказану в ярлику на придатну продукцію № Я-227-1 від 17.08.2020, в сумі 12859,00 грн., строк оплати якої настав 01.10.2020 (45-й календарний день від дати оформлення ярлика на придатну продукцію), прострочка виникла з 02.10.2020

- за період з 02.10.2020 по 28.12.2020 (88 днів прострочення) від суми боргу 12859,00 грн. три проценти річних складають 92,75 грн.;

2) на заборгованість за продукцію (без ПДВ), вказану в ярлику на придатну продукцію № Я-226-1 від 19.08.2020, в сумі 246479,00 грн., строк оплати якої настав 03.10.2020, втім оскільки це вихідний день в силу приписів ч. 5 ст. 254 ЦК України строк настав 05.10.2020, прострочка виникла з 06.10.2020

- за період з 06.10.2020 по 28.12.2020 (84 дні прострочення) від суми боргу 246479,00 грн. три проценти річних складають 1697,07 грн.;

3) на заборгованість за продукцію в сумі ПДВ - 51867,60 грн., строк оплати якої настав 12.08.2020, прострочка виникла з 13.08.2020, враховуючи період прострочення, вказаний позивачем,

- за період з 27.09.2020 по 28.12.2020 (93 дня прострочення) від суми боргу 51867,60 грн. три проценти річних складають 395,38 грн.

Так, з врахуванням викладеного за розрахунком суду загальний розмір трьох процентів річних складає 2185,20 грн.

За таких обставин, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Савват" до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" про стягнення трьох процентів річних підлягають задоволенню частково в сумі 2185,20 грн.

Дослідивши розрахунок інфляційних витрат, наданий позивачем, суд дійшов висновку про їх перерахунок, а саме за листопад 2020, оскільки позивачем розраховані інфляційні витрати за вказаний період в більшому розмірі.

Судом з власної ініціативи здійснено перерахунок інфляційних витрат за допомогою програми "Законодавство".

Інфляційні витрати розраховані судом наступним чином:

1) на заборгованість в сумі 311205,60 грн., кінцевий строк оплати якої настав 05.10.2020, прострочка виникла з 06.10.2020

- за листопад 2020 інфляційні витрати від суми боргу 311205,60 грн. складають 4045,67 грн.

Розрахунок інфляційних витрат за жовтень 2020 здійснений позивачем у відповідності до вимог чинного законодавства України.

Так, з врахуванням викладеного за розрахунком суду загальний розмір інфляційних витрат складає 7157,73 грн.

За таких обставин, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Савват" до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" про стягнення інфляційних витрат підлягають задоволенню частково в сумі 7157,73 грн.

Витрати зі сплати судового збору покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 129 ГПК України.

Твердження відповідача про те, що строк виконання зобов`язання щодо оплати частини вартості продукції в розмірі суми ПДВ в договорі не встановлений спростовуються умовами п. 3.3. Договору. У вказаному пункті Договору чітко вказано, що оплата Покупцем частини вартості продукції у розмірі суми ПДВ здійснюється після отримання ним від Постачальника податкової накладної, оформленої та зареєстрованої в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН) у встановлених ПК України випадках та порядку.

Таким чином, строк оплати ПДВ встановлений умовами п. 3.3. Договору, а саме вартість продукції у розмірі суми ПДВ оплачується після отримання Покупцем від Постачальника податкової накладної, оформленої та зареєстрованої в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН) у встановлених ПК України випадках та порядку.

Твердження відповідача про ненастання строку оплати частини вартості продукції в розмірі суми ПДВ є безпідставними та спростовуються наявними у справі доказами та встановленими судом під час розгляду даної справи обставинами.

Твердження відповідача про те, що позивач неправильно визначив строки виконання відповідачем зобов`язання з оплати поставленої продукції приймаються судом до уваги у зв`язку з чим судом здійснено їх перерахунок.

У судовому засіданні, яке відбулося 22.02.2021, відповідно до частини 1 статті 240 ГПК України, було проголошено скорочений текст рішення, а саме його вступну та резолютивну частини.

Керуючись ст. ст. 7, 8, 13, 74, 86, 123, 129, 233, 236, 238, ч. 1 ст. 240, 247-252 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Савват" до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3, ідентифікаційний код 24584661) в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" (71503, Запорізька область, м. Енергодар, вул. Промислова, буд. 133, ідентифікаційний код 19355964) на користь:

- Товариства з обмеженою відповідальністю "Савват" (03048, м. Київ, вул. Пулюя Івана, буд. 5, ідентифікаційний код 43326682) основний борг в сумі 311205 (триста одинадцять тисяч двісті п`ять) грн. 60 коп., три проценти річних в сумі 2185 (дві тисячі сто вісімдесят п`ять) грн. 20 коп., інфляційні витрати в сумі 7157 (сім тисяч сто п`ятдесят сім) грн. 73 коп., витрати зі сплати судового збору в сумі 4808 (чотири тисячі вісімсот вісім) грн. 23 коп., видавши наказ.

3. У задоволенні іншої частини позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Савват" до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" відмовити.

Повне рішення складено - 01.03.2021 року

Суддя О.Г. Смірнов

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.