ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" лютого 2021 р. Справа № 914/2432/19

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого (судді-доповідача) Якімець Г.Г.,

Суддів: Бонк Т.Б., Матущак О.І.,

за участю секретаря судового засідання Кришталь М.Б.,

та представників:

від позивача не з`явився

від відповідача (скаржника) не з`явився

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ОККО-Схід», б/н від 04 грудня 2020 року

на ухвалу Господарського суду Львівської області від 26 листопада 2020 року (підписане 01.12.2020), суддя Сухович Ю.О.

про відмову у відстроченні виконання рішення Господарського суду Львівської області від 11 березня 2020 року

у справі №914/2432/19

за позовом Антимонопольного комітету України, м. Київ

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ОККО-Схід», смт. Славське, Сколівський район, Львівська область

про стягнення 631 182 грн.

в с т а н о в и в :

Рішенням Господарського суду Львівської області від 11 березня 2020 року у справі №914/2432/19 позов задоволено повністю: присуджено до стягнення з ТзОВ «ОККО-Схід» на користь Антимонопольного комітету України 631 182 грн.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 13 жовтня 2020 року у справі №914/2432/19 рішення місцевого господарського суду залишено без змін.

У жовтні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ОККО-Схід» звернулося до суду першої інстанції з заявою про відстрочення виконання рішення Господарського суду Львівської області від 11 березня 2020 року у справі №914/2432/19 на один рік.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 26 листопада 2020 року у справі №914/2432/19 відмовлено у задоволенні заяви ТзОВ «ОККО-Схід» про відстрочення виконання рішення суду у цій справі.

Ухвала суду мотивована тим, що заявником не надано суду належних та допустимих доказів в розумінні положень Господарського процесуального кодексу України, які б свідчили про те, що рішення суду буде виконано в майбутньому, після його відстрочення; документи про складне фінансове становище підприємства, подані заявником, не підтверджують виникнення в майбутньому можливості виконання рішення суду. Поряд з тим, суд зазначає, що наведені заявником обставини не свідчать про неможливість виконання рішення у даній справі, а лише відображають його поточний стан, що також не є обставиною, з якою закон пов`язує необхідність відстрочення виконання судового рішення, тому збитковість діяльності підприємства, фінансова нестабільність, якими обґрунтована винятковість обставин, що ускладнюють виконання судового рішення, не можуть бути безумовною підставою для відстрочення виконання рішення суду. Відтак, на думку суду заявником не доведено наявність виняткових обставин, що ускладнюють виконання судового рішення та обумовлюють доцільність і необхідність відстрочення його виконання, так само як і доказів того, що він у подальшому зможе виконати рішення суду.

Не погоджуючись з ухвалою місцевого господарського суду, відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «ОККО-Схід» звернулося до Західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Львівської області від 26 листопада 2020 року у справі №914/2432/19 та ухвалити нове судове рішення, яким задоволити заяву ТзОВ «ОККО-Схід» про відстрочення на один рік виконання рішення Господарського суду Львівської області від 11 березня 2020 року у справі №914/2432/19. Зокрема, зазначає, що загальна сума грошових коштів, які підлягають стягненню з відповідача за рішенням суду є значною, поряд з тим, в якості підстав для відстрочки виконання рішення суду, апелянт зазначає: стрімке скорочення попиту (споживання) моторних палив (дизпалива, бензину, скрапленого газу), спричинене запровадженням карантину з метою запобіганню поширенню гострої респіраторної хвороби Covid-19, як наслідок, стрімко скоротились і обсяги роздрібної реалізації (відпуску) товариством пального на АЗС; наявність значних фінансових зобов`язань товариства перед третіми особами за договорами позики, кредитними та іншими договорами; відсутність у товариства власного нерухомого майна, транспортних засобів, корпоративних прав чи іншого цінного майна, яке б могло бути реалізоване з метою отримання коштів, необхідних для негайного виконання рішення. Зокрема, апелянт зазначає про складну фінансово-економічну ситуацію, яка спричинена надзвичайними і непередбачуваними обставинами (введення карантину і пов`язаних з ним обмежень та істотне падіння в результаті цього виручки товариства), що призвели до стрімкого погіршення фінансово-економічного становища товариства. Одночасно, скаржник наголошує на існуванні ряду обставин, які дають підстави вважати, що товариство зможе виконати рішення суду у майбутньому.

У відзиві на апеляційну скаргу (вих.№300-20.3/02-18532 від 31 грудня 2020 року) позивач просив суд залишити оскаржувану ухвалу без змін, а апеляційну скаргу відповідача без задоволення. Зокрема, зазначив, що подані відповідачем документи про складне фінансове становище не підтверджують виникнення у майбутньому можливості виконання рішення суду у цій справі. Разом з цим, вказує, що обставини існування карантинних заходів та повязаних з цим обмежень негативно вплинули та можуть впливати не лише на економічне становище боржника, а й інших суб`єктів господарювання. Також наголошує, що строк сплати відповідачем штрафу, накладеного рішенням Комітету від 21 червня 2018 року №315-р, закінчився 19 вересня 2018 року, і відповідачем не вчинено будь-яких дій щодо сплати заборгованості, при цьому, штрафні санкції, присуджені за рішенням суду, підлягають стягненню в дохід Державного бюджету України, а не на користь позивача, що має важливе значення.

Представники сторін в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не попередили, належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання.

У попередніх судових засіданнях, зокрема 01 лютого 2021 року, суд заслухав пояснення представників сторін. Так, представник відповідача (скаржника) підтримав вимоги апеляційної скарги та просив такі задоволити: скасувати ухвалу Господарського суду Львівської області від 26 листопада 2020 року у справі №914/2432/19 та ухвалити нове судове рішення, яким задоволити заяву ТзОВ «ОККО-Схід» про відстрочення на один рік виконання рішення Господарського суду Львівської області від 11 березня 2020 року у справі №914/2432/19. Представник позивача проти вимог апеляційної скарги заперечив, просив оскаржувану ухвалу залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Оскільки явка представників сторін в судове засідання не визнавалась обов`язковою, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за їх відсутності.

Західний апеляційний господарський суд, розглянувши доводи апеляційної скарги та дослідивши наявні докази у справі, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Апеляційним судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що Антимонопольний комітет України звернувся до місцевого господарського суду з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ОККО-Схід» 631 182 грн., з яких: 315 591 грн. штраф та 315 591 грн. пеня.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 11 березня 2020 року у справі №914/2432/19 позов задоволено повністю: присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ОККО-Схід» в дохід загального фонду Державного бюджету України 631 182 грн. Поряд з тим, присуджено до стягнення з ТзОВ «ОККО-Схід» на користь Антимонопольного комітету України 9 467,73 грн. судового збору та в дохід Державного бюджету України 630 грн. судового збору за подання заяви про забезпечення доказів.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 13 жовтня 2020 року у справі №914/2432/19 рішення Господарського суду Львівської області від 11 березня 2020 року у справі №914/2432/19 залишено без змін.

У жовтні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ОККО-Схід» звернулося до місцевого господарського суду з заявою про відстрочення на один рік виконання рішення Господарського суду Львівської області від 11 березня 2020 року у справі №914/2432/19. Заява мотивована існуванням надзвичайних та непередбачуваних обставин (внаслідок негативного впливу епідемії інфекційної хвороби Covid-19 та запровадженого у зв`язку з цим карантину), що призвели до стрімкого погіршення фінансово-економічного становища товариства.

Як зазначалось вище, місцевим господарським судом відмовлено у задоволенні заяви відповідача про відстрочення виконання рішення суду, однак, колегія суддів з таким висновком місцевого господарського суду не погоджується, з огляду на наступне:

Відповідно до ч.ч.1, 4, 5, 7 ст.331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) стосовно фізичної особи тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена.

У п.7.2 постанови Пленуму ВГС України №9 від 17 жовтня 2012 року «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» роз`яснено, що підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом.

Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Так, при зверненні до суду першої інстанції з заявою про відстрочення виконання рішення суду на один рік, відповідач у заяві посилався, зокрема на те, що:

-загальна сума грошових коштів, які підлягають стягненню з товариства згідно рішення є дуже значною і становить 641 280,33 грн (що включає штраф в сумі 315 591 грн., пеню в сумі 315 591 грн., витрати по сплаті судового збору, понесені комітетом, 9 467,73 грн. та судовий збір за подання заяви про забезпечення доказів в розмірі 630,60 грн.);

-в Україні з 12 березня 2020 року запроваджено карантин з метою запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби Covid-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2 (постанови Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020, №392 від 20.05.2020, №641 від 22.07.2020 з подальшими змінами), який триває й по сьогодні;

-внаслідок запровадження карантину в першій половині 2020 року на кілька місяців встановлено обмеження роботи автомобільного та інших видів транспорту, зокрема на всі види регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом, обмеження щодо роботи закладів освіти, закладів торгівлі, ресторанного господарства, торгово-розважальних центрів, закладів побутового обслуговування населення, інших підприємств, установ та організацій, та навіть обмеження перебування людей в громадських місцях. В результаті цього рівень доходів та економічна активність абсолютної більшості громадян (тобто, фізичних осіб) та дрібного бізнесу (фізичних осіб підприємців), які є покупцями (споживачами) продукції, що реалізується товариством різко послабилася та не відновилася навіть після деякого послаблення карантинних обмежень;

-наведене призвело до стрімкого скорочення попиту (споживання) моторних палив (дизпалива, бензину, скрапленого газу) як в комерційному сегменті (де споживачами є підприємства, установи, організації), так і фізичними особами споживачами для власного некомерційного використання. Як наслідок, стрімко скоротилися і обсяги роздрібної реалізації (відпуску) товариством пального на АЗС. До прикладу, чистий дохід від реалізації товариством нафтопродуктів за перше півріччя 2020 року скоротився більше ніж в 3,3 рази порівняно з аналогічним періодом минулого року з 1 434 702 тис. грн. за перше півріччя 2019 року до 425 982 тис. грн. за перше півріччя 2020 року;

-для ведення своєї господарської діяльності товариство активно використовує запозичені кошти, відтак наявні значні фінансові зобов`язання перед третіми особами за договорами позики, кредитними та іншими договорами. Загальний розмір зобов`язань і забезпечень товариства станом на 30.06.2020 складав 1 304 695,00 грн. Остаточних даних станом на поточну дату товариство ще не мало, оскільки фінансова звітність за третій квартал 2020 року ще не складався (станом на час звернення до суду з заявою);

-заборгованість товариства за позикою, отриманою від компанії Vidincal Limited (Кіпр) станом на 04.09.2020 становила 14 644 301,00 доларів США, в тому числі відсотки в сумі 1 415 687,62 доларів США. Враховуючи валютні коливання, розмір даної заборгованості у гривневому еквіваленті зараз зростає. При цьому, строк погашення цієї позики і сплати відсотків сплив ще 31.05.2020, отже ця заборгованість на сьогодні є простроченою і кредитор пред`явив вимогу про її погашення. Разом з тим, товариством з травня 2020 року ведуться переговори з кредитором щодо реструктуризації (пролонгації до 2022 року та зміни графіку погашення) цієї заборгованості, у зв`язку із скороченням обсягів реалізації товарів і виручки через впровадження в Україні карантину. Крім того, товариство є майновим поручителем за зобов`язаннями ТОВ «ОККОСхідінвест» перед Міжнародною Фінансовою Корпорацією (МФК) щодо повернення кредиту і сплати відсотків за кредитним договором від 20.12.2012р. (з подальшими змінами та доповненнями) і солідарно з позичальником відповідає перед МФК за погашення кредитної заборгованості;

-у товариства відсутнє власне нерухоме майно, транспортні засоби, корпоративні права чи інше цінне майно, яке б могло бути реалізоване з метою отримання коштів, необхідних для негайного виконання рішення суду від 11.03.2020 (у своїй господарській діяльності товариство використовує орендоване майно);

-в поточній складній фінансово-економічній ситуації, яка спричинена надзвичайними і непередбачуваними обставинами (введення карантину і пов`язаних з ним обмежень, та істотне падіння в результаті цього виручки товариства), враховуючи наявність значних грошових зобов`язань по поверненню позик (кредитів) і сплаті коштів за користування ними, сплаті податків, сплаті орендної плати по договорах оренди та заборгованості за товари по договорах поставки нафтопродуктів, негайне виконання рішення у даній справі надзвичайно ускладнене. У разі відкриття виконавчого провадження та накладення арешту на рахунки товариства воно не зможе здійснювати свою господарську діяльність (розраховуватись за придбані нафтопродукти, виконувати інші фінансові (платіжні) зобов`язання, тощо), що призведе до зриву строків поставок (платежів) за договорами з контрагентами та застосування останніми до товариства штрафних санкцій. Одномоментне ж виконання рішення у даній справі шляхом примусового стягнення з товариства 641 280,33 грн. (разом з іншими обставинами, описаними вище) може призвести до банкрутства товариства. Як наслідок, це також призведе до порушення інтересів позивача, який не зможе отримати виконання рішення на свою користь;

-у випадку позитивного завершення товариством переговорів з компанією Vidincal Limited (Кіпр) щодо реструктуризації заборгованості за позикою, у товариства з`явиться можливість поступово накопичити необхідні фінансові ресурси для виконання рішення суду;

-товариством укладено ряд договорів з третіми особами (зокрема договорів поставки нафтопродуктів та договорів купівлі-продажу цінних паперів), які передбачають відстрочку платежів і за якими планується надходження виручки (платежів) у 2021 році. Частина виручки (доходу), отриманої товариством за цими та іншими договорами поступово (накопичуватиметься) для можливості виконання рішення та сплати передбачених ним штрафу та пені, а також судових витрат;

-беручи до уваги вищенаведене, заявник на сьогодні внаслідок дії надзвичайних і непередбачуваних обставин, а саме: негативного впливу епідемії інфекційної хвороби Covid-19 та запровадженого у зв`язку з цим карантину на господарську діяльність та стрімкого погіршення фінансово-економічного становища товариства, не має об`єктивної можливості виконати рішення та сплатити 641 280,33 грн на його виконання. Проте, товариство вживає всіх залежних від нього заходів для покращення фінансово-економічного становища, збільшення обсягів реалізації продукції та, відповідно, виручки, і виконання рішення в повному обсязі у майбутньому;

-товариство не має на меті ухилення від виконання рішення та має намір виконати його в повному обсязі. Відстрочка виконання рішення суду надасть можливість товариству і надалі здійснювати свою господарську діяльність, своєчасно виплачувати заробітну плату своїм працівникам, податки і збори до бюджетів та поступово накопичити достатні фінансові ресурси для погашення заборгованості відповідно до рішення.

На підтвердження обставин, на які заявник посилається у заяві про відстрочку виконання рішення, останній подав наступні документи:

-довідку за вих.№351/2 від 19.10.2020 року про суми чистого доходу від реалізації товариством нафтопродуктів за перше півріччя 2019 року (1 434 702 тис. грн.) та перше півріччя 2020 року (425 982 тис. грн.);

-довідку за вих.№351/1 від 19.10.2020 року про те, що станом на 30 червня 2020 року загальний розмір зобов`язань і забезпечень товариства становив 1 304 695,00 грн.;

-довідку від 28.09.2020 року про те, що сума заборгованості товариства за договором позики від 02.09.2011 року (зі змінами), отриманою від компанії Vidincal Limited (Кіпр) станом на 04.09.2020 року, становить 14 644 301 доларів США (непогашена сума позики) та 1 415 687,62 долари США; строк погашення позики 31 травня 2020 року;

-копію договору поруки дочірніх підприємств від 20.12.2012 року, укладеного з Міжнародною Фінансовою Корпорацією (МФК) (з подальшими змінами та доповненнями);

-копії договорів поставки нафтопродуктів від 31 серпня 2020 року та купівлі-продажу цінних паперів від 07 вересня 2020 року, за якими планується надходження виручки (платежів) у 2021 році.

Відтак, враховуючи наведені заявником обставини та подані докази, зважаючи на незадовільний фінансовий стан підприємства, що підтверджується поданими доказами, а також те, що з дня введення на території України карантину для запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби Covid-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, вбачається стрімке падіння використання нафтопродуктів та погіршення фінансової ситуації товариства в цілому, беручи до уваги, що предметом стягнення є штраф та пеня, а відстрочення їх сплати не призведе до негативних наслідків для позивача, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав (в тому числі введення в країні карантину) для задоволення заяви ТзОВ «ОККО-Схід» про відстрочку виконання рішення Господарського суду Львівської області від 11 березня 2020 року у справі №914/2432/19 на один рік (з дня набрання рішенням законної сили) до 13 жовтня 2021 року.

Вказані заявником обставини та подані докази в їх сукупності безпідставно відхилені судом першої інстанції, в результаті чого суд дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для відстрочення виконання рішення суду у цій справі.

Статтею 73 ГПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст.86 ГПК України).

Відповідно до ч.1 ст.255 ГПК України окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції, зокрема, щодо відстрочки або розстрочки виконання рішення, ухвали, постанови, зміни способу та порядку їх виконання (п.24).

Згідно з ч.1 ст.271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення (ч.1 ст.275 ГПК України).

Статтею 277 ГПК України передбачено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на зазначені вище встановлені апеляційним судом обставини, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для скасування ухвали Господарського суду Львівської області від 26 листопада 2020 року у справі №914/2432/19 та задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ОККО-Схід» про відстрочку виконання рішення Господарського суду Львівської області від 11 березня 2020 року у справі №914/2432/19 на один рік (з дня набрання рішенням законної сили) до 13 жовтня 2021 року.

Керуючись ст.ст.255, 270, 271, 275, 277, 281, 282, 331 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд,

постановив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ОККО-Схід» задоволити.

Ухвалу Господарського суду Львівської області від 26 листопада 2020 року у справі №914/2432/19 скасувати.

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ОККО-Схід» про відстрочення виконання рішення задоволити.

Відстрочити виконання рішення Господарського суду Львівської області від 11 березня 2020 року у справі №914/2432/19 терміном на 1 (один) рік до 13 жовтня 2021 року.

Матеріали справи №914/2432/19 повернути до Господарського суду Львівської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку у відповідності до вимог ст.ст.286-291 ГПК України.

Повну постанову складено 02 березня 2021 року

Головуючий (суддя-доповідач) Якімець Г.Г.

Суддя Бонк Т.Б.

Суддя Матущак О.І.