ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"01" березня 2021 р. Справа № 911/3981/16

Господарський суд Київської області у складі судді Яреми В.А., розглянувши заяву Приватного акціонерного товариства "Білоцерківська теплоелектроцентраль" про відвід судді

за позовом Національного банку України

до Приватного акціонерного товариства "Білоцерківська теплоелектроцентраль"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит"

про звернення стягнення на предмет іпотеки

встановив:

У провадженні Господарського суду Київської області перебуває справа № 911/3981/16 за позовом Національного банку України до Приватного акціонерного товариства "Білоцерківська теплоелектроцентраль" про звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечними договорами від 16.02.2015 та 17.06.2015, укладеними між Національним банком України та Приватним акціонерним товариством "Білоцерківська теплоелектроцентраль", в рахунок погашення заборгованості Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит" за генеральними кредитними договорами № 44 від 16.02.2015, №47 від 17.06.2015 та рядом кредитних договорів, укладених в межах відповідних генеральних кредитних договорів.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 16.02.2021 у справі №911/3981/16 оголошено перерву у судовому засіданні до 30.03.2021.

26.02.2021 через канцелярію Господарського суду Київської області від відповідача надійшла заява про відвід судді Яреми Валерія Анатолійовича від розгляду справи №911/3981/16 за позовом Національного банку України до Приватного акціонерного товариства "Білоцерківська теплоелектроцентраль" за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит" про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Вказана заява мотивована тим, що 25.02.2021 відповідачем для представництва його інтересів у даній справі залучено нового представника - адвоката ОСОБА_1, який разом із суддею Яремою Валерієм Анатолійовичем навчався на одному курсі юридичного факультету Київського національного університету імені Тараса Шевченка, та під час навчання ОСОБА_1 і Ярема В.А. перебували у товариських відносинах.

За доводами відповідача, після закінчення навчання ОСОБА_1 і Ярема В.А. відносини не підтримували, попри те, враховуючи практику Європейського суду з прав людини та Бангалорські принципи поведінки суддів, з метою уникнення за суб`єктивним критерієм сумнівів у неупередженості судді з боку стороннього спостерігача, відповідач просить відвести суддю Ярему Валерія Анатолійовича від розгляду справи №911/3981/16 у порядку ст. 35 Господарського процесуального кодексу України.

Водночас, в розрізі дотримання передбаченого ст. 38 ГПК України строку для заявлення відводу судді, відповідач вказав, що ОСОБА_1 став його представником та приступив до участі у справі лише 25.02.2021, а заява про відвід подана 26.02.2021, тобто у визначений законом строк.

Приписами ст. 129 Конституції України унормовано, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Судочинство провадиться суддею одноособово, колегією суддів чи судом присяжних.

За приписами ч. ч. 1, 2, 8, 11 ст. 39 ГПК України питання про відвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Згідно пп. 1-4 ч. 1 ст. 35 ГПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 35 ГПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші, ніж перелічені у пунктах 1-4 частини першої статті 35 ГПК України, обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини обґрунтованість підстав для надання висновку щодо безсторонності суду для мети пункту 1 статті 6 Конвенції має встановлюватися згідно з:

- «об`єктивним критерієм», який передбачає, що встановлення наявності упередженості суду (суддів) має бути визначено окремо від поведінки судді, тобто має бути з`ясовано, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність, тоді як вирішальною є саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною;

- «суб`єктивним критерієм», який вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і тільки після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність. Тому особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів іншого.

Тобто, наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого легітимного сумніву з цього приводу (рішення від 24 травня 1989 року у «Справі Гаусшильдта» (Hauschildt Case), заява №11/1987/134/188, §46).

Отже, для задоволення відводу за об`єктивним критерієм мають бути не щонайменші сумніви одного з учасників справи, а достатні підстави вважати, що суддя не є безстороннім або що йому бракує неупередженості під час розгляду справи.

Втім наявність товариських відносин судді Яреми В.А. з адвокатом Приватного акціонерного товариства "Білоцерківська теплоелектроцентраль" - Москаленком А.С. в період навчання у вищому навчальному закладі, з урахуванням відсутності таких відносин між Яремою В.А. та Москаленком А.С. на час розгляду даної справи, не є підставами для обґрунтованих об`єктивних сумнівів у небезсторонності чи браку неупередженості у судді Яреми В.А. під час розгляду справи №911/3981/16.

Крім того, визначених у пунктах 1-4 частини першої статті 35 ГПК України підстав для відводу судді Яреми В.А. від розгляду даної справи відповідачем доказово не обгрунтовано.

Поряд з тим у п. 132 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Гарабін проти Словаччини" (Harabin v. Slovakia) від 20 лютого 2013 року зазначено, що існування національних процедур для забезпечення неупередженості, а саме правил, що регулюють відвід судді, є важливим фактором. Такі правила виявляють особливу увагу національного законодавства до усунення всіх обґрунтованих сумнівів у неупередженості судді чи суду і є спробою забезпечити неупередженість, усуваючи причини таких сумнівів. На додаток до забезпечення відсутності упередженості як такої, ці правила спрямовані на усунення будь-яких проявів упередженості і таким чином слугують зміцненню довіри громадськості до суду.

За таких обставин, враховуючи наведене вище у сукупності, з метою дотримання принципів здійснення правосуддя, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та уникнення сумнівів у неупередженості судді Яреми В.А. під час вирішення справи №911/3981/16 за суб`єктивним критерієм з боку стороннього спостерігача, суд дійшов висновку про задоволення заяви Приватного акціонерного товариства "Білоцерківська теплоелектроцентраль" про відвід судді Яреми В.А. від розгляду справи №911/3981/16.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 20.05.2020 у справі №910/4130/19.

Керуючись ст. 39, ст. ст. 233, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

постановив:

1. Заяву Приватного акціонерного товариства "Білоцерківська теплоелектроцентраль" про відвід судді Яреми В.А. від розгляду справи №911/3981/16 задовольнити.

2. Відвести суддю Господарського суду Київської області Ярему Валерія Анатолійовича від розгляду справи №911/3981/16 за позовом Національного банку України до Приватного акціонерного товариства "Білоцерківська теплоелектроцентраль" за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит" про звернення стягнення на предмет іпотеки.

3. Справу №911/3981/16 за позовом Національного банку України до Приватного акціонерного товариства "Білоцерківська теплоелектроцентраль" за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит" про звернення стягнення на предмет іпотеки передати на повторний автоматизований розподіл для визначення нового складу суду, замість відведеного судді.

Ухвала складена та підписана 01.03.2021, набирає законної сили з моменту її підписання суддею відповідно до ч. 2 ст. 235 ГПК України та оскарженню окремо від рішення суду не підлягає відповідно до ч. 2 ст. 254, ст. 255 ГПК України.

Суддя В.А. Ярема