УХВАЛА

м. Київ

25.02.2021Справа № 910/5737/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Маринченка Я.В., за участі секретаря судового засідання Лаврова В.О., розглянувши матеріали справи

За заявою Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго»

про відстрочення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 17.09.2020 у справі №910/5737/20

За позовом Приватного акціонерного товариства «Волиньобленерго»

до Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго»

про стягнення 1994569,70 грн,

за участі представників:

від позивача - не з`явився;

від відповідача (заявника) - не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2020 року Приватне акціонерне товариство «Волиньобленерго» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» про стягнення 1994569,70 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.09.2020 у справі №910/5737/20, позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Укртрейдгруп» задоволено, стягнуто з Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» на користь Приватного акціонерного товариства «Волиньобленерго» 1520224,37 грн заборгованості, 393117,62 грн пені, 24386,97 грн інфляційних втрат, 56840,54 грн трьох відсотків річних, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 29918,55 грн.

20.10.2020 Господарським судом міста Києва на виконання вищезазначеного рішення, яке набрало законної сили 20.10.2020 видано відповідний наказ.

19.02.2021 до Господарського суду міста Києва від Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» надійшла заява про відстрочення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 17.09.2020 у справі №910/5737/20.

В обґрунтування своєї заяви заявник посилається на те, що 12.11.2020 року Головним державним виконавцем Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції Полінським Б.А. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №63571123, яке в подальшому 12.11.2020 було приєднано до зведеного виконавчого провадження №63747145, щодо стягнення з Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» на користь Приватного акціонерного товариства «Волиньобленерго» 1520224,37 грн заборгованості, 393117,62 грн пені, 24386,97 грн інфляційних втрат, 56840,54 грн трьох відсотків річних, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 29918,55 грн.

21.12.2020 державним виконавцем Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції Гладищенком В.А. в рамках зведеного виконавчого провадження №63747145 було винесено постанову про накладення арешту на кошти боржника, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику ДПЗД «Укрінтеренерго», у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 69597401,29 грн.

Разом з тим, заявник зазначає, що на підставі положень ст. 62 Закону України «Про ринок електричної енергії», розпорядженням Кабінету Міністрів України від 12.12.2018 року №1023-р «Про визначення державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» постачальником «останньої надії» (із змінами), на ДПЗД «Укрінтеренерго» були покладені спеціальні обов`язки, а саме виконання функцій постачальника «останньої надії» на період з 1 січня 2019 року до 1 січня 2021 року на всій території України.

Законом України від 21.07.2020 року №810-IX «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення умов підтримки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії» та розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2020 року №1520-р «Про внесення змін до розпорядження Кабінету Міністрів України від 12.12.2018 №1023» було продовжено виконання функції постачальника «останньої надії» до 31.12.2021 року без проведення конкурсу.

Заявник зазначає, що станом на 23.01.2020 року 468 споживачів постачальника «останньої надії» мають дебіторську заборгованість перед ДПЗД «Укрінтеренерго» на суму заборгованості 2399,94 млн. грн. При цьому, 2271,7 млн. грн. або 94% від загальної суми заборгованості споживачів - це заборгованість підприємств державної форми власності та господарських товариств, де доля держави в статутному капіталі становить 50 та більше відсотків, а також підприємств комунальної форми власності.

Одними із основних споживачів-боржників постачальника «останньої надії» є вугледобувні підприємства державної форми власності, зокрема, Комунальне підприємство «Компанія «Вода Донбасу», КП «Попаснянський районний водоканал», Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі», ТОВ «Запорізький титано-магнієвий комбінат» (включений до переліку об`єктів державної власності, що підлягають приватизації) та інші підприємства централізованого тепло та водопостачання. Доля державних вугледобувних підприємств в структурі дебіторської заборгованості становить 27%, доля Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» становить 13%, доля Комунального підприємства «Харківські теплові мережі». становить 23%, доля ТОВ «Запорізький титано-магнієвий комбінат» становить 15%, доля КП «Попаснянський районний водоканал» 3%. При цьому, заявник зауважує, що сукупна доля лише зазначених боржників становить 81% від розміру всієї заборгованості споживачів перед ДПЗД «Укрінтеренерго».

Відповідно до п. 3 розділу 2 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVD-19)» від 17.03.2020 року №530-IX на період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), та протягом 30 днів з дня його відміни забороняється: припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг громадянам України у разі їх неоплати або оплати не в повному обсязі. Запроваджений карантин та обмеження, впроваджені з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, завдали збитки економіці України, зокрема галузі енергетики, житлово-комунального господарства, тепло та водопостачання, тому що призвели до збільшення неплатежів від громадян (населення) споживачів побутових послуг та ресурсів та, як наслідок, призвело до приросту заборгованості за спожиту електричну енергію споживачів постачальника «останньої надії», тому що саме населення (громадяни України) є джерелом отримання коштів споживачів постачальника «останньої надії», таких як житлово-комунальні підприємства (теплопостачання, експлуатація житлового фонду тощо) та водоканали.

Крім того, постановою Кабінету Міністрів України від 02.04.2020 року №255 внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», де відповідно до підпункту 12 пункту 2 заборонено на час карантину, спричиненого коронавірусом SARS-CoV-2, постачальникам електричної енергії, операторам систем розподілу електричної енергії здійснювати відключення та обмеження нижче технологічного мінімуму споживання електричної енергії підприємств централізованого водопостачання та водовідведення незалежно від форми власності, вугледобувних підприємств. Фактично Уряд заборонив відключати боржників зазначеної вище галузі промисловості, при цьому загальний борг підприємств вугільної промисловості та водоканалів становить 1213,06 млн. грн або 51% від розміру всієї заборгованості споживачів перед ДПЗД «Укрінтеренерго».

Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2020 року №1146 заборонено відключення за борги від електропостачання Комунального підприємства «Попаснянський районний водоканал», заборгованість якого перед ДПЗД «Укрінтеренерго» становить 75,46 млн. грн. або 3% від розміру всієї заборгованості споживачів перед ДПЗД «Укрінтеренерго».

Разом з цим, станом на 25.01.2021 року загальна заборгованість житлово-комунальних підприємств та водоканалів перед ДПЗД «Укрінтеренерго» становить 1160,08 млн. грн. або 48% від розміру всієї заборгованості споживачів перед ДПЗД «Укрінтеренерго».

Таким чином, протягом значного періоду часу склалися та існують об`єктивні причини, що унеможливлюють застосування до боржників, зі сторони ДПЗД «Укрінтеренерго», оперативно-господарської санкції (відключення електропостчання) для спонукання споживачів сплачувати за спожиту електроенергію, при цьому загальний борг споживачів (шахти, водоканали, житлово-комунальні підприємства) становить 1851,6 млн. грн або 77% від розміру всієї заборгованості споживачів перед ДПЗД «Укрінтеренерго».

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.02.2021 вказану заяву прийнято до розгляду та призначено судове засідання на 25.02.2021.

За наведених обставин заявник просить суд відстрочити виконання рішення у даній справі на один рік.

Представник заявника (відповідача) в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце судового засідання, про причини неявки суд не повідомив.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце судового засідання, про причини неявки суд не повідомив.

Розглянувши заяву ДПЗД «Укрінтеренерго» про відстрочення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 17.09.2020 у справі №910/5737/20 суд вважає, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України, обов`язковість рішень суду відноситься до основних засад судочинства.

Частино 1 ст. 239 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Статтею 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Статтею 326 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (ч. 1 ст. 327 Господарського кодексу України

При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 331 Господарського процесуального кодексу України, ця стаття не вимагає. Проте, вирішуючи питання про розстрочку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Відповідно до частин 3 та 4 статті 331 Господарського процесуального кодексу України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Частиною 5 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України визначено, що розстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Відстрочення - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом. Відстрочення виконання рішення спрямоване на забезпечення повного виконання рішення суду та є допоміжним процесуальним актом реагування суду на перешкоди, які унеможливлюють або ускладнюють виконання його рішення.

За викладених вище обставин вбачається відсутність умислу відповідача у невиконанні своїх грошових зобов`язань по сплаті заборгованості, стягнення якої стало предметом вирішення спору у даній справі, адже підтверджується фактична фінансова неспроможність виконання такого зобов`язання, в той час як примусове виконання судового рішення у даній справі в силу визначеної Законом України «Про виконавче провадження» процедури примусового стягнення грошових коштів зумовить арешт рахунків ДПЗД «Укрінтеренерго», наслідком чого стане виникнення ризиків невиконання ДПЗД «Укрінтеренерго» покладених функцій забезпечення суспільних інтересів в процесі функціонування ринку електричної енергії України, а тому суд вважає за можливе частково задовольнити заяву про відстрочення рішення, відстрочивши його виконання до 17.09.2021 року.

Водночас, суд приймає до уваги, що матеріальний інтерес відповідача полягає у виконанні рішення суду таким чином, щоб це дозволило одночасно не збанкрутувати та продовжити господарську діяльність, а матеріальний інтерес позивача, натомість, полягає у виконанні рішення суду у даній справі повністю та протягом розумного строку.

В той же час, суд враховує, що в силу закріплених в п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) принципів на державі лежить позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як у теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 у справі «Чижов проти України», заява №6962/02).

Однак, за практикою Європейського суду з прав людини в окремих справах проти України було встановлено, що короткі затримки, менші ніж один рік, не вважаються настільки надмірними, щоб піднімати питання про порушення п. 1 ст. 6 Конвенції («Корнілов та інші проти України», заява №36575/02, ухвала від 07.10.2003). І навіть два роки та сім місяців не визнавались надмірними і не розглядалися як такі, що суперечать вимогам розумного строку, передбаченого статтею 6 Конвенції (ухвала від 17.09.2002 у справі «Крапивницький та інші проти України», заява №60858/00).

З огляду на вищевикладене, визначений судом строк відстрочення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 17.09.2020 року у справі №910/5737/20 до 17.09.2021 року жодним чином не зумовить порушення гарантованого п. 1 ст. 6 Конвенції позивачу права на суд.

Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення заяви Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» та відстрочення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 17.09.2020 року у справі № 910/5737/20 до 17.09.2021 року.

Керуючись ч.2 ст.232, 233, 234, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» про відстрочення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 17.09.2020 у справі №910/5737/20 задовольнити частково.

Відстрочити виконання рішення Господарського суду міста Києва від 17.09.2020 року у справі № 910/5737/20 до 17.09.2021 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та підлягає оскарженню в передбаченому законом порядку.

Дата підписання: 25.02.2021.

Суддя Я.В. Маринченко