ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

24.02.2021р. м. Дніпро Справа № 876/11/21

Суддя Центрального апеляційного господарського суду Вечірко І.О.,

секретар судового засідання Манчік О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні

заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Араз Оіл"

про скасування рішення Постійно діючого Регіонального третейського суду України при Асоціації "Регіональна правова група" від 13.11.2020р.

у третейській

справі № 14/69К-20 (головуючий третейський суддя - Терещенко О.В., третейські судді - Палій Є.А., Стець О.М.)

за первісним

позовом Приватного акціонерного товариства "Авдіївський коксохімічний завод"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Араз Оіл"

про стягнення 120 837,57 грн.

та за зустрічним

позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Араз Оіл"

до Приватного акціонерного товариства "Авдіївський коксохімічний завод"

про стягнення 66 000,24 грн.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст рішення третейського суду.

Рішенням Постійно діючого Регіонального третейського суду України при Асоціації "Регіональна правова група" від 13.11.2020р. у третейській справі № 14/69К-20 позовні вимоги за первісним позовом Приватного акціонерного товариства "Авдіївський коксохімічний завод" задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Араз Оіл" на користь Приватного акціонерного товариства "Авдіївський коксохімічний завод" 117 600,01 грн. неустойки за порушення строків поставки за Договором № 1363/20 від 25.11.2019р. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Араз Оіл" на користь Приватного акціонерного товариства "Авдіївський коксохімічний завод" 1 176,00 грн. витрат, пов`язаних з вирішенням спору третейським судом. В іншій частині позовних вимог за первісним позовом відмовлено. У задоволенні позовних вимог за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Араз Оіл" відмовлено в повному обсязі. Сплачений Товариством з обмеженою відповідальністю "Араз Оіл" третейський збір у розмірі 850,00 грн. за розгляд третейським судом зустрічної позовної заяви - покладено на позивача за зустрічним позовом.

Процедура провадження у справі в апеляційному господарському суді.

26.01.2021р. до Центрального апеляційного господарського суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Араз Оіл" про скасування рішення Постійно діючого Регіонального третейського суду України при Асоціації "Регіональна правова група" від 13.11.2020р. у третейській справі № 14/69К-20.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.01.2021р. справу № 876/11/21 передано для розгляду судді Вечірко І.О.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 02.02.2021р. відкрито провадження у справі № 876/11/21 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Араз Оіл" про скасування рішення Постійно діючого Регіонального третейського суду України при Асоціації "Регіональна правова група" від 13.11.2020р. у третейській справі № 14/69К-20. Розгляд заяви призначено в судовому засіданні на 24.02.2021р.

Розгляд заяви про скасування рішення третейського суду.

Розглянувши матеріали заяви про скасування рішення третейського суду, апеляційний господарський суд вважає, що підстави для задоволення вказаної заяви відсутні, враховуючи наступне.

Заява ТОВ "Араз Оіл" про скасування рішення третейського суду мотивована тим, що третейська угода не передбачала розгляд спорів у третейському суді щодо неустойки. Предметом розгляду справи № 14/69К-20 є стягнення із ТОВ "Араз Оіл" на користь ПрАТ "Авдіївський коксохімічний завод" неустойки у розмірі 120 837,57 грн. за порушення умов договору № 1363/20 від 25.11.2019р. На підтвердження наявності третейської угоди позивач надав копію договору № 1363/20 від 25.11.2019р. Згідно з п. 9.1 вказаного договору спори, розбіжності, які виникли у зв`язку із даним договором або стосуються його укладення, зміни, виконання, порушення, розірвання, недійсності будуть по можливості вирішуватися шляхом переговорів. Пунктом 9.2 договору визначено, що спори, матеріальні вимоги по яким не перевищують еквівалент 10 000 доларів США (з урахуванням обмінного курсу НБУ на 00:00 дати виникнення вимоги) по основній сумі зобов`язання, вирішуються у Регіональному Третейському суді України при Асоціації "Регіональна правова група" (у відповідності з регламентом вказаного суду). Зі змісту третейського застереження у договорі вбачається, що сторони встановили грошовий еквівалент для визначення підвідомчості справ господарському чи третейському суду відповідно. Однак, еквівалент у 10 000 дол. США встановлено щодо основної суми зобов`язання, за якою виник спір. Основним зобов`язанням за договором є зобов`язання з поставки, а отже вимоги про стягнення неустойки не відносяться до основного зобов`язання та не підлягають розгляду у третейському суді. Справу про стягнення неустойки необхідно розглядати у Господарському суді м. Києва. Натомість, суд при порушенні провадження зазначеного не врахував та помилково прийшов до висновку про наявність у нього повноважень для вирішення спору. На думку ТОВ "Араз Оіл", рішення третейського суду від 13.11.2020р. у даній справі підлягає скасуванню на підставі п. 2 ч. 2 ст. 350 ГПК України, оскільки воно прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою. Третейський суд не прийняв до уваги, що позивачем за первісним позовом не вірно розраховано суму неустойки, оскільки неустойка нарахована з урахуванням 20 % ПДВ, що не відповідає чинному законодавству. Кошти у вигляді неустойки пов`язані лише з компенсацією кредитору за невиконання зобов`язання та не є постачанням товару, не є компенсацією вартості товару , а тому при розрахунку неустойки необхідно враховувати ціну товару без ПДВ. Вірним був би розрахунок (вартість палива без ПДВ): 60 т. * 20 416,67 грн. * 8 % = 98 000,016 грн. Третейський суд наведеного не врахував та невірно зазначив про відсутність помилок при нарахуванні неустойки, тоді як розрахунок не відповідає чинному законодавству. Крім того, третейським судом було порушено регламент в частині несвоєчасного складення та направлення рішення суду заявнику.

ПрАТ "Авдіївський коксохімічний завод" у відзиві на заяву про скасування рішення третейського суду просить заяву залишити без задоволення, а рішення третейського суду залишити в силі. Посилається на те, що вимоги заявника є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Оскільки майнові вимоги у зв`язку з невиконанням заявником зобов`язань, які виникли на підставі п. 7.3 договору становили суму, меншу ніж еквівалент 10 000 дол. США (з урахуванням обмінного курсу НБУ на 00:00 дати виникнення вимоги), то відповідно до третейського застереження у третейського суду були всі повноваження та компетенції для прийняття до розгляду, розгляду та прийняття рішення щодо спору між сторонами щодо стягнення неустойки в розмірі 8 % від вартості не поставлених в строк ресурсів в сумі 120 837,57 грн. Заявник помилково вважає, що при розрахунку суми неустойки нараховано ПДВ на суму неустойки, однак це не відповідає дійсності, оскільки суми штрафів та пені не є об`єктом оподаткування. При розрахунку суми неустойки прийнято вартість товару - договірну вартість з урахуванням ПДВ, що відповідає сталій практиці розгляду судами спорів про стягнення неустойки. Питання строків направлення прийнятого третейським судом рішення сторонам є таким, що не відноситься до предмету розгляду у справі про скасування рішення третейського суду на підставі п. 2 ч. 2 ст. 350 ГПК України.

ри розрахунку сумП Відповідно до ч. 2 ст. 24 ГПК України справи щодо оскарження рішень третейських судів, про видачу наказів на примусове виконання рішень третейських судів розглядаються апеляційними господарськими судами як судами першої інстанції за місцем розгляду справи третейським судом.

Згідно із частиною 3 статті 349 Господарського процесуального кодексу України при розгляді справи в судовому засіданні суд встановлює наявність або відсутність підстав для скасування рішення третейського суду.

Як вбачається з матеріалів справи, 25.11.2019р. між ПрАТ "Авдіївський коксохімічний завод" (далі покупець) та ТОВ "Араз Оіл" (далі постачальник) укладено договір № 1363/20, відповідно до якого постачальник зобов`язується передати, а покупець прийняти та оплатити паливно-мастильні матеріали (далі ресурси) на умовах, визначених цим договором.

Згідно із п. 9.1 договору спори і розбіжності, які виникнуть у зв`язку з даним договором або які стосуються його укладення, зміни, виконання, порушення, розірвання, недійсності будуть по можливості вирішуватися шляхом переговорів.

Відповідно до п. 9.2 договору, якщо спори і розбіжності, зазначені в п. 9.1 договору, не будуть вирішені шляхом переговорів, їх вирішення здійснюватиметься у відповідності з матеріальним правом України, наступним чином:

- спори, майнові вимоги за якими перевищують еквівалент 10 000 США (з урахуванням обмінного курсу НБУ на 00:00 дати виникнення вимог) за основною сумою зобов`язань, вирішуються в господарських судах України (відповідно до діючого законодавства України);

- спори, майнові вимоги за якими не перевищують еквівалент 10 000 США (з урахуванням обмінного курсу НБУ на 00:00 дати виникнення вимог) за основною сумою зобов`язань, вирішуються в Регіональному Третейському суді України при Асоціації «Регіональна правова група» (відповідно до регламенту вказаного суду), рішення якого є остаточним та обов`язковим для сторін та підлягає виконанню сторонами в строки, вказані в рішенні суду.

Договір діє до 24.11.2021 року (п. 10.5 договору).

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про третейські суди" (надалі Закон) юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону.

Статтею 6 Закону встановлено право третейських судів в порядку, передбаченому цим Законом, на розгляд будь-яких справ, що виникають із цивільних та господарських правовідносин.

Третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди. Якщо сторони не домовилися про інше при передачі спору до постійно діючого третейського суду, а також при вказівці у третейській угоді на конкретний постійно діючий третейський суд регламент третейського суду розглядається як невід`ємна частина третейської угоди. (ч.ч. 1, 2 ст. 12 Закону).

Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду від 12.08.2019р. у справі № 876/7/19, у випадку коли сторонами укладена третейська угода у вигляді третейського застереження в договорі, то з моменту укладання цього договору між сторонами діє третейське застереження, що визначає певний порядок розгляду спорів, які пов`язані з договором, а саме у Постійно діючому регіональному третейському суді України при Асоціації "Регіональна правова група". Третейське застереження є власним волевиявленням сторін договору і не може розцінюватися як встановлення обмеження прав товариства. Наявність дійсного третейського застереження та обов`язковість звернення до третейського суду за наявності волі на розгляд справи третейським судом, не є обмеженням прав товариства, гарантованих ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 55 Конституції України. Проте ухилення товариства від виконання положень пункту договору про розгляд спору в третейському суді має розглядатися як дії, що суперечать самій ідеї Закону, яка полягає у гарантуванні учасникам господарських відносин права розраховувати на швидкий та ефективний спосіб вирішення господарського спору альтернативним шляхом.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 12.06.2018р. у справі № 908/2058/17, від 23.05.2018р. у справі № 910/21409/16, від 15.03.2018р. у справі № 913/608/17).

Статтею 350 ГПК України, що кореспондується зі змістом ст. 51 Закону, встановлено, що рішення третейського суду може бути скасовано лише у випадках, передбачених цією статтею. Рішення третейського суду може бути скасовано у разі, якщо: 1) справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону; 2) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди; 3) третейську угоду визнано судом недійсною; 4) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону; 5) третейський суд вирішив питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі. Скасування господарським судом рішення третейського суду не позбавляє сторони права повторно звернутися до третейського суду, крім випадків, передбачених законом.

Апеляційний господарський суд зазначає, що такий перелік підстав для скасування є вичерпним.

Відповідно до ст. 6 Закону, що кореспондується з п.п. 1.1. Регламенту Постійно діючого Регіонального Третейського суду України при Асоціації "Регіональна правова група", затвердженого рішенням Ради Асоціації "Регіональна правова група" зі змінами, третейські суди в порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком: 1) справ у спорах про визнання недійсними нормативно-правових актів; 2) справ у спорах, що виникають при укладенні, зміні, розірванні та виконанні господарських договорів, пов`язаних із задоволенням державних потреб; 3) справ, пов`язаних з державною таємницею; 4) справ у спорах, що виникають із сімейних правовідносин, крім справ у спорах, що виникають із шлюбних контрактів (договорів); 5) справ про відновлення платоспроможності боржника чи визнання його банкрутом; 6) справ, однією із сторін в яких є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб`єкт під час здійснення ним владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень, державна установа чи організація, казенне підприємство; 7) справ у спорах щодо нерухомого майна, включаючи земельні ділянки; 8) справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення; 9) справ у спорах, що виникають з трудових відносин; 10) справ, що виникають з корпоративних відносин у спорах між господарським товариством та його учасником (засновником, акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами) господарських товариств, пов`язаних із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цих товариств; 11) інших справ, які відповідно до закону підлягають вирішенню виключно судами загальної юрисдикції або Конституційним Судом України; 12) справ, коли хоча б одна із сторін спору є нерезидентом України; 13) справ, за результатами розгляду яких виконання рішення третейського суду потребуватиме вчинення відповідних дій органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими чи службовими особами та іншими суб`єктами під час здійснення ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень; 14) справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

Враховуючи, що положення договору № 1363/20 від 25.11.2019р. містять третейське застереження, таке третейське застереження не визнано судом недійсним та даний спір підвідомчий третейському суду, з урахуванням приписів ст. 6 Закону дана справа підлягає розгляду в третейському суді.

За наведених обставин, відсутні підстави, передбачені ст. 350 ГПК України, для скасування рішення третейського суду.

Апеляційний господарський суд відхиляє доводи відповідача, що третейська угода не передбачала розгляду спорів у третейському суді щодо неустойки, внаслідок чого рішення суду підлягає скасуванню з огляду на наступне.

Згідно з п.п. 9.1, 9.2 договору сторони передбачили, що спори, зокрема, щодо виконання та порушення умов договору, майнова вимога за якими не перевищує 10 000 США, належать до вирішення третейським судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Таким чином, неустойка є наслідком порушення умов договору. Сторони договору не обмежили суму неустойки. За основним зобов`язанням заборгованість відсутня, тобто не перевищує суму, еквівалентну 10 000 дол. США.

За наведених обставин, Постійно діючий Регіональний третейський суд України при Асоціації "Регіональна правова група" спір у даній справі розглянув правомірно, в межах компетенції , що є підставою для спростування доводів заявника.

Стосовно твердження заявника про невірно розраховану суму неустойки апеляційний господарський суд звертає увагу, що апеляційний господарський суд перевіряє рішення третейського суду лише з підстав, передбачених ст. 350 ГПК України та не переглядає обставини третейської справи, а також не надає їм правової оцінки. Водночас, несвоєчасне направлення сторонам у справі повного тексту рішення третейського суду не є підставою для скасування такого рішення.

На підставі викладеного, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що заява ТОВ "Араз Оіл" про скасування рішення Постійно діючого Регіонального третейського суду України при Асоціації "Регіональна правова група" від 13.11.2020р. у справі № 14/69К-20 задоволенню не підлягає.

Згідно з ч. 6 ст. 349 ГПК України за наслідками розгляду заяви про скасування рішення третейського суду господарський суд має право постановити ухвалу про відмову у задоволенні заяви і залишення рішення третейського суду без змін.

Апеляційний господарський суд дійшов висновку, що рішення третейського суду прийнято у відповідності до вимог чинного законодавства та підстав для його скасування судом не встановлено.

Будь-яких обставин, за наявності яких рішення третейського суду підлягає скасуванню, які передбачені ст. 350 ГПК України, з урахуванням положень ч. 4 ст. 349 ГПК України щодо необмеженості суду доводами заявника під час розгляду заяви про оскарження рішення третейського суду, судом не встановлено. Склад третейського суду, яким прийнято рішення, відповідав вимогам ст. 16 Закону. Рішенням третейського суду не вирішені питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Араз Оіл" про скасування рішення Постійно діючого Регіонального третейського суду України при Асоціації "Регіональна правова група" від 13.11.2020р. у третейській справі № 14/69К-20 за первісним позовом Приватного акціонерного товариства "Авдіївський коксохімічний завод" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Араз Оіл" про стягнення 120 837,57 грн. та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Араз Оіл" до Приватного акціонерного товариства "Авдіївський коксохімічний завод" про стягнення 66 000,24 грн. слід відмовити, а вказане рішення третейського суду - залишити без змін. Судовий збір, сплачений заявником при поданні заяви про скасування рішення третейського суду, на підставі ст. 129 ГПК України покладається на заявника.

Керуючись статтями 234, 349-351 ГПК України, апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Араз Оіл" про скасування рішення Постійно діючого Регіонального третейського суду України при Асоціації "Регіональна правова група" від 13.11.2020р. у третейській справі № 14/69К-20 за первісним позовом Приватного акціонерного товариства "Авдіївський коксохімічний завод" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Араз Оіл" про стягнення 120 837,57 грн. та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Араз Оіл" до Приватного акціонерного товариства "Авдіївський коксохімічний завод" про стягнення 66 000,24 грн.

Рішення Постійно діючого Регіонального третейського суду України при Асоціації "Регіональна правова група" від 13.11.2020р. у третейській справі № 14/69К-20 - залишити без змін.

Роз`яснити учасникам провадження у справі, що ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку, встановленому для оскарження рішення суду першої інстанції.

Ухвала суду, якщо вона не буде оскаржена в апеляційному порядку, набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги ухвала набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено - 03.03.2021р.

Суддя І.О. Вечірко