УХВАЛА

про вжиття заходів забезпечення позову

м. Київ

26.02.2021Справа №910/3499/19

Суддя Господарського суду міста Києва Бойко Р.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву Першого заступника керівника Київської міської прокуратури про вжиття заходів забезпечення позову у справі №910/3499/19 за позовом Заступника прокурора міста Києва в інтересах держави до Київської міської ради, Товариства з обмеженою відповідальністю "Промбуд", Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнікарго Україна", за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів: Товариства з обмеженою відповідальністю "Геос Девелопмент", Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Комфортний дім", про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсними договорів,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Господарського суду міста Києва перебуває справа №910/3499/19 за позовом Заступника прокурора міста Києва в інтересах держави до Київської міської ради, Товариства з обмеженою відповідальністю "Промбуд", Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнікарго Україна", за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів: Товариства з обмеженою відповідальністю "Геос Девелопмент", Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Комфортний дім", про:

- визнання незаконним та скасування рішення Київської міської ради №761/761 від 14.07.2016 "Про поновлення Товариству з обмеженою відповідальністю "Промбуд" договорів оренди земельних ділянок для будівництва житлового будинку з паркінгом та для організації будівельних робіт на вул. Казимира Малевича, 44, 46 у Голосіївському районі м. Києва та внесення змін до нього";

- визнання недійсним договору про поновлення та внесення змін до договору оренди земельної ділянки площею 0,06 га (кадастровий номер :72:219:0036) по вул. Казимира Малевича, 44, 46 у Голосіївському районі м. Києва, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дем`яненко Т.М. та зареєстрований в реєстрі 23.11.2016 за №1192;

- визнання недійсним договору про поновлення та внесення змін до договору оренди земельної ділянки площею 0,2665 га (кадастровий номер :72:219:0006) по вул. Казимира Малевича, 44, 46 у Голосіївському районі м. Києва, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дем`яненко Т.М. та зареєстрований в реєстрі 23.11.2016 за №1193.

В обґрунтування заявленого позову прокурор вказує на те, що рішення Київської міської ради №761/761 від 14.07.2016 прийнято з порушенням вимог законодавства та відповідно до ст.ст. 16, 21 Цивільного кодексу України підлягає скасуванню, а укладені на його підставі договори - визнанню недійсними.

Чергове судове засідання по даній справі в підготовчому провадженні призначено на 02.03.2021.

24.02.2021 через відділ діловодства суду Першим заступником керівника Київської міської прокуратури було подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову, за змістом якої просить постановити ухвалу, якою заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю "Юнікарго Україна" та будь-яким іншим особам, з якими укладено договори про здійснення підготовчих, вишукувальних та будівельних робіт на земельних ділянках площею 0,06 га (кадастровий номер :72:219:0036) та 0,2665 га (кадастровий номер :72:219:0006) по вул. Казимира Малевича, 44, 46 у Голосіївському районі м. Києва, вчиняти будь-які дії щодо проведення будівельних і вишукувальних робіт щодо будівництва житлового будинку з паркінгом (як другої черги забудови кварталу) по вул. Казимира Малевича, 44, 46 у Голосіївському районі м. Києва, а також заборонити здійснювати будь-які дії із вказаними земельними ділянками.

Відповідно до ч. 1 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заяву прокурора, дослідивши зібрані в матеріалах справи документи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких вона ґрунтується, суд прийшов до висновку про наявність правових підстав для її часткового задоволення з огляду на наступне.

Обґрунтовуючи звернення з даною заявою до суду прокурор зазначає, що станом на сьогоднішній день дозвіл на виконання будівельних робіт на спірних земельних ділянках анульовано, однак будівельні роботи продовжуються, тобто, ТОВ "Юнікарго Україна" вчиняються активні дії на реалізацію отриманих на підставі оскаржуваного рішення та договорів оренди прав забудови земельних ділянок, що підтверджується здійснення останнім реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, готовністю - 3%, на земельній ділянці (кадастровий номер :72:219:0006). Наведене, на думку прокурора, становить загрозу унеможливлення досягнення мети звернення з даним позовом до суду, адже подальше проведення забудови спірних земельних ділянок та реєстрація прав власності на зведене на них нерухоме майно при задоволені даного позову зумовить необхідність ініціювання нових спорів щодо знесення такого майна, скасування зареєстрованих прав на нього з метою досягнення мети даного позову.

У відповідності до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом ч.ч. 1, 4 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду.

Предметом спору у даній справі є оскарження передачі в оренду під забудову земельних ділянках площею 0,06 га (кадастровий номер :72:219:0036) та 0,2665 га (кадастровий номер :72:219:0006) по вул. Казимира Малевича, 44, 46 у Голосіївському районі м. Києва, з підстав порушення такими діями положень чинного законодавства України.

Тобто, спір у даній справі є немайновим і судове рішення у разі задоволення позову не вимагатиме примусового виконання, а тому в даному випадку не має застосуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, у зв`язку з чим суд застосовує та досліджує таку підставу вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Зокрема, як було визначено в постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.08.2018 у справі №910/1040/18 в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Отже, оцінюючи викладені в заяві прокурора доводи суд враховує наведене та виходить з наступного.

Наявними в матеріалах справи документами (актом обстеження земельних ділянок №20-0081-01 від 03.02.2021; фотокартками спірних земельних ділянок) підтверджується, що відповідачем 3 вчиняються дії спрямовані на реалізацію отриманих за оскаржуваними договорами прав, тобто, забудову відповідних земельних ділянок.

Більше того, із доданої до заяви інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №245510779 від 23.02.2021 вбачається, що 18.12.2020 ТОВ "Юнікарго Україна", на підставі дозволу на виконання будівельних робіт від 14.08.2018 №ІУ47 на об`єкт будівництва "Будівництво житлового будинку з вбудованими нежитловими приміщеннями та підземним паркінгом на вул. Казимира Малевича, 44, 46 у Голосіївському районі м. Києва" та технічного паспорту на об`єкт незавершеного будівництва "Житловий будинку з вбудованими нежитловими приміщеннями та підземним паркінгом", виготовленого 18.12.2020 ТОВ "Консалтингова агенція з нерухомості", було зареєстровано право власності на незавершене будівництво, житловий будинку з вбудованими нежитловими приміщеннями та підземним паркінгом, готовністю 3%, що розташований за адресою: м. Київ, вул. Малевича Казимира, буд. 44, 46, на земельній ділянці з кадастровим номером :72:219:0006.

В той же час, рішенням Державної архітектурно-будівельної інспекції України №17 від 21.06.2019 було анульовано дозвіл на виконання будівельних робіт від 14.08.2018 №ІУ47.

Отже, матеріалами справи підтверджується, що попри існування даної справи (оскарження прав оренди з метою забудови спірних земельних ділянок) та анулювання дозволу на виконання будівельних робіт на спірних земельних ділянках ТОВ "Юнікарго Україна" продовжується реалізація набутих за оскаржуваними договорами прав на спірні земельні ділянки шляхом їх забудови, що наразі породило вже реєстрацію прав власності на об`єкт нерухомості.

Тобто, наявними в матеріалах справи документами підтверджується існування реальної можливості продовження відповідачем 3 вчинення дій, спрямованих на забудову спірних земельних ділянок, що у випадку задоволення позову нівелює мету звернення з ним, адже зумовить уже необхідність з метою відновлення порушених прав, на захист яких подано даний позов, ініціювати знесення розпочатого будівництва, що потребуватиме значних як фінансових, так і правових витрат, покладання яких на територіальну громаду чи державу буде неправомірним, а можливо і непомірним тягарем.

В аспекті наведеного суд також враховує наявну в мережі інтернет інформацію щодо значного суспільного резонансу відносно забудови спірних земельних ділянок, який зумовлює сутички між супроводжуючими будівельну техніку людьми та мешканцями сусіднього будинку і активістами.

Зокрема, як повідомляється на офіційній веб-сторінці Головного управління Національної поліції в м. Києві: 25.02.2021, близько 16-ї години до поліції Києва надійшло повідомлення про стрілянину у Голосіївському районі по вулиці Ямській; за попередньою інформацією, група осіб приїхала на автомобілі до будівельного майданчика та почала стріляти у повітря, після чого з місця події втекли.

Відтак, існування станом на сьогоднішній день невирішеного спору щодо законності прав на забудову спірних земельних ділянок при одночасному продовженні будівельних робіт на них зумовлює в даному випадку загрозу життю людей, що безумовно є підставою для вжиття попереджувальних заходів щодо цього.

Згідно із ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 29.06.2006 у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини вказав на те, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування.

Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Отже, Держава Україна несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. Причому обраний спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

На це вказується, зокрема, і в пункті 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 02.11.2004 №15-рп/2004 у справі №1-33/2004, де зазначено, що верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, яка здійснюється, зокрема і судом як основним засобом захисту прав, свобод та інтересів у державі.

Крім того, Конституційний Суд України у п. 9 мотивувальної частини рішення від 30.01.2003 №3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 наголошує на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

З огляду на викладене, суд вбачає наявність зв`язку між заявленими прокурором заходами забезпечення позову щодо заборони забудови спірної земельної ділянки і предметом спору, співмірність та адекватність заходів із позивними вимогами, а також враховує, що вжиття відповідних заходів не впливатиме на господарську діяльність відповідачів, не буде мати своїм наслідком порушення закріплених в положеннях ст. 1 Першого протоколу Конвенції прав мирного володіння своїм майном, а навпаки, у випадку задоволення позову, унеможливить понесення як останніми, так і іншими учасниками спірних правовідносин можливих збитків внаслідок виникнення в подальшому необхідності для приведення відповідної земельної ділянки у попередній стан, чого може і не бути здійснено, що в свою чергу, завдасть збитків громаді міста Києва, адже зумовить існування чергової земельної ділянки із залишеною недобудовою, небезпечною для життя.

До того ж, зведення, реєстрація та подальше відчуження збудованого на спірних земельних ділянках майна при задоволенні даного позову та ініціювання у зв`язку з цим питання законності такого майна може призвести до завдання майнових збитків відповідним набувачам, а тому відповідні заходи забезпечення позову будуть направлені в тому числі на попередження можливого порушення прав осіб, що наразі не є учасниками спірних правовідносин.

Більш того, суд враховує, що забудова спірної земельної ділянки має великий суспільний резонанс та супроводжується сутичками будівельників із мешканцями сусідніх будинків і громадськими активістами, а відтак, вжиття відповідних заходів до забезпечення позову не лише забезпечить досягнення мети звернення з даним позовом до суду у випадку його задоволення, а й попередить можливі подальші сутички та завдання шкоди здоров`ю громадянам.

Згідно із ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає, зокрема, вид забезпечення позову і підстави його обрання.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність вжиття заходів забезпечення позову шляхом встановлення відповідної заборони проведення будівельних робіт.

Аналогічні висновки щодо необхідності з метою забезпечення належного захисту прав і інтересів кола учасників спору, який стосується законності передачі землі в оренду під забудову, встановлення заборони проведення забудови до вирішення такого спору містяться в постанові Верховного Суду від 08.11.2018 у справі №910/3440/18.

При цьому, суд звертає увагу на те, що вимога прокурора про заборону здійснювати будь-які дії із вказаними земельними ділянками є абстрактною, адже є незрозумілим які саме інші (окрім вже заборонених) маються на увазі можливі дії в розрізі спірних правовідносин, заборона яких є необхідною для забезпечення можливості ефективного захисту та поновлення порушених інтересів за поданим позов, а тому задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись статтями 136, 137, 140, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Першого заступника керівника Київської міської прокуратури про вжиття заходів забезпечення позову задовольнити частково.

2. До набрання законної сили рішенням Господарського суду міста Києва справі №910/3499/19 заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю "Юнікарго Україна" (ідентифікаційний код 32555133) та будь-яким іншим особам, з якими укладено договори про здійснення підготовчих, вишукувальних та будівельних робіт на земельних ділянках площею 0,06 га (кадастровий номер :72:219:0036) та 0,2665 га (кадастровий номер :72:219:0006) по вул. Казимира Малевича, 44, 46 у Голосіївському районі м. Києва, вчиняти будь-які дії щодо проведення будівельних і вишукувальних робіт щодо будівництва житлового будинку з паркінгом (як другої черги забудови кварталу) по вул. Казимира Малевича, 44, 46 у Голосіївському районі м. Києва.

3. В іншій частині в задоволенні заяви відмовити.

4. Ухвала про забезпечення позову набирає законної сили з 26.02.2021, підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження відповідно до ч. 1 ст. 144 Господарського процесуального кодексу України.

5. Ухвала про забезпечення позову може бути пред`явлена до виконання в порядку передбаченому Законом України "Про виконавче провадження" протягом 3 (трьох) років з наступного дня після набрання ухвалою законної сили.

6. Стягувачем за даною ухвалою є - Київська міська прокуратура (03150, м. Київ, вул. Предславинська, буд. 45/9; ідентифікаційний код 02910019).

7. Боржником за даною ухвалою є - Товариство з обмеженою відповідальністю "Юнікарго Україна" (03150, м. Київ, вул. Предславинська, буд. 34-б; ідентифікаційний код 32555133).

8. Ухвала може бути оскаржена в порядку і строки, визначені положеннями ст.ст. 253-259 Господарського процесуального кодексу України, шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду або через Господарський суд міста Києва.

Суддя Роман Володимирович Бойко