ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2021 року Справа № 915/2198/19

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Ржепецького В.О., за участі секретаря судового засідання Матвєєвої А.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробничо-комерційна фірма Каскад (, 54028, м. Миколаїв, вул. Космонавтів, 61-В)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Нові Технології ЛТД (, 57286, Миколаївська область, Вітовський район, с. Галицинове, вул. Набережна, 64)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю БаГор-Форт (54001, м. Миколаїв, вул. К.Лібкнехта, 12/39, ).

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю Миколаївський глиноземний завод (, 57286, Миколаївська область, Вітовський район, с. Галицинове, вул. Набережна, 64)

про: розірвання договору оренди, стягнення заборгованості по орендній платі та зобов`язання повернути майно,-

за участі представників учасників справи:

від позивача: не з`явився,

від відповідача: не з`явився,

від третьої особи ТОВ БаГор-Форт: не з`явився,

від третьої особи ТОВ Миколаївський глиноземний завод: не з`явився,

встановив:

30.10.2019 позивач звернувся до господарського суду з позовною заявою (вх. №16726/19 від 30.10.2019) до відповідача, якою просить суд:

- розірвати договір оренди вантажопідйомної техніки №28/3 від 28.03.2019, укладений між ТОВ НВКФ Каскад та ТОВ Нові Технології ЛТД про оренду крану РДК-400, заводський номер НОМЕР_1 , реєстраційний № НОМЕР_2 , рік випуску 1990;

- стягнути з ТОВ Нові Технології ЛТД на користь ТОВ НВКФ Каскад заборгованість по сплаті орендної плати за оренду крану-РДК-400, заводський номер НОМЕР_1 , реєстраційний № НОМЕР_2 , рік випуску 1990, за договором оренди вантажопідйомної техніки №28/3 від 28.03.2019 в сумі 429331,98 грн;

- зобов`язати ТОВ Нові Технології ЛТД повернути ТОВ Каскад майно Кран дизель-електричний стріловий гусеничний РДК-400 (1990 р.в.), заводський номер НОМЕР_1 , реєстраційний № НОМЕР_2 , що перебуває у володінні та користуванні відповідача.

Ухвалою суду від 04.11.2019 даний позов залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, десять днів з дня вручення цієї ухвали.

08.11.2019 від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви на виконання вимог, викладених в ухвалі суду від 04.11.2019.

Ухвалою суду від 13.11.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 12 грудня 2019 року о 12:30, встановлено сторонам процесуальні строки для подання заяв по суті справи.

Ухвалою суду від 12.12.2019, яку занесено до протоколу судового засідання, підготовче провадження у справі продовжено на 10 днів та відкладено підготовче засідання у справі на 21 січня 2020 року о 10:10.

Ухвалою суду від 21.01.2020, яку занесено до протоколу судового засідання, підготовче провадження у справі продовжено на 20 днів та відкладено підготовче засідання у справі на 05 лютого 2020 року о 10:30.

21.01.2020 представником відповідача подано суду клопотання про зупинення провадження у справі.

29.01.2020 позивачем подано до суду заперечення на клопотання відповідача про зупинення провадження у справі.

29.01.2020 позивачем подано до господарського суду заяву про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Товариства з обмеженою відповідальністю БаГор-Форт ().

05.02.2020 представником відповідача подано засобами факсимільного зв`язку клопотання від 04.02.2020 №312/915/2198 про відкладення розгляду справи.

Ухвалою суду від 05.02.2020 провадження у справі №915/2198/19 зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у господарській справі №915/2287/19 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ Багор-Форт про визнання недійсним договору купівлі-продажу №12/02/19-400 від 12.02.2019 про купівлю-продаж крану дизель-електричного стрілового гусеничного РДК 400 (1990 р.в.) реєстраційний номер 10354, заводський номер 0121. Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю БаГор-Форт (54001, м. Миколаїв, вул. К.Лібкнехта, 12/39, ).

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 13.03.2020 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробничо-комерційна фірма Каскад залишено без задоволення. Ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 05.02.2020 року у справі № 915/2198/19 залишено без змін.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 28.08.2020 у справі №915/2287/19 у задоволенні позову ОСОБА_1 до ТОВ «Багор-Форт» про визнання недійсним договору купівлі-продажу №12/02/19-400 від 12.02.2019 про купівлю-продаж крану дизель-електричного стрілового гусеничного РДК 400 (1990 р.в.) реєстраційний номер 10354, заводський номер 0121 - відмовлено. Апеляційна скарга на рішення Господарського суду Миколаївської області від 28.08.2020 по справі №915/2287/19 позивачем не подавалась, у зв`язку з чим судове рішення набрало законної сили.

Ухвалою суду від 30.10.2020 провадження у справі №915/2198/19 поновлено, підготовче засідання призначено на 23 листопада 2020 року.

При подальшому розгляді справи, сторони в судові засідання не з`являлись, неодноразово подавалися клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з переговорами щодо укладення мирової угоди.

Ухвалою суду, проголошеною в судовому засіданні 22.12.2020 закрито підготовче провадження у справі, призначено розгляд справи по суті на 19.01.2021.

Ухвалою суду, проголошеною в судовому засіданні 19.01.2021 відкладено розгляд справи по суті на 22.02.2021.

В судове засідання 22.02.2021 представники сторін не з`явились.

22.02.2021 на електронну адресу суду від представника відповідача надійшла заява про відкладення розгляду справи, яку обґрунтовано необхідністю ознайомлення з матеріалами справи, неможливістю прибути в м. Миколаїв, важливістю справи для відповідача.

Господарським судом клопотання відповідача, яке міститься в зазначеній заяві відхиляється з огляду на такі міркування.

Відповідно до частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно зі статтею 2 та частиною першою статті 8 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суд здійснює правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Водночас порядок здійснення судового провадження у господарській справі регламентовано відповідними нормами процесуального права - Господарським процесуальним кодексом України.

За змістом частин 1 - 4 статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з пунктом 2 частини першої та пунктом 3 частини другої статті 42 цього Кодексу учасники справи мають право, зокрема брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом, і разом з тим учасники справи зобов`язані з`явитися за викликом суду в судове засідання, якщо їх явка визнана обов`язковою.

Водночас частиною першою статті 45 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу.

Згідно з приписами статті 46 ГПК України визначено, що сторони користуються рівними процесуальними правами. Крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу, сторони (позивачі та відповідачі) також мають ще коло прав і обов`язків, передбачених статтею 46 ГПК України.

Вжиття заходів для ефективного розгляду та вирішення судового спору є обов`язком не тільки для держави, але й для осіб, які беруть участь у справі. Близька за змістом правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.09.2019 зі справи № 916/3616/15.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 зі справи "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Враховуючи відсутність підстав, визначених ст. 202 ГПК України для відкладення розгляду справи, закінчення строку розгляду справи, передбаченого ст. 195 ГПК України, господарський суд не вбачає перешкод для розгляду справи по суті за відсутності відповідача.

Клопотання відповідача не містить жодних посилань на неможливість вирішення справи за наявними матеріалами.

Розгляд справи за наявними матеріалами у разі неподання відповідачем відзиву, встановлено також ч. 9 ст. 165 ГПК України.

При цьому господарський суд відзначає, що під час розгляду цієї справи судом в повній мірі брались до уваги обставини, пов`язані із введенням в Україні карантину, сторонам було надано вичерпний обсяг можливостей для реалізації своїх процесуальних прав за умов наведених обмежень.

Крім того, судом враховано, що доступ до правосуддя у контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню й обмеженню. Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не привести судовий процес у безладний рух. Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений Господарським процесуальним кодексом України.

У рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" та від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України" зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Крім того, обмеження накладене на доступ до суду, буде несумісним із пунктом 1 статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти (рішення Європейського суду з прав людини від 10.07.1998 у справі компанії "Тіннеллі та сини, Лтд. та ін." і "Мак-Елдуф та інші проти Сполученого Королівства", Reports 1998-IV, с. 1660, пункт 72, та рішення Європейського суду з прав людини від 28.11.2006 у справі "Апостол проти Грузії", заява N 40765/02).

При цьому, Європейський суду з прав людини в якості "законної мети" визнає, зокрема, фінансування функціонування органів судової влади та дія в якості стримуючого фактору від легковажних позовів (рішення Суду від 12.06.2007 у справі "Станков проти Болгарії", заява № 68490/01, пункт 57).

Водночас статтею 129 Конституції України та статтею 42 ГПК України закріплено принцип рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Отже, всіх учасників справи поставлено законом у рівні умови, зокрема, в частині обов`язку дотримуватись встановлених Законом строків розгляду справи в суді, у зв`язку з чим вибіркове надання господарським судом суб`єктивних переваг одним учасникам процесу перед іншими учасниками судового процесу призведе до порушення вищевказаного конституційного принципу, що є недопустимим.

У судовому засіданні 22.02.2021 судом підписано вступну та резолютивну частини судового рішення.

Розглянувши матеріали справи, керуючись принципом верховенства права, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд встановив наступне.

Предметом спору у даній справі є розірвання договору оренди вантажопідйомної техніки №28/3 від 28.03.2019, укладеного між ТОВ НВКФ Каскад та ТОВ Нові Технології ЛТД про оренду крану РДК-400, заводський номер НОМЕР_1 , реєстраційний № НОМЕР_2 , рік випуску 1990, стягнення з ТОВ Нові Технології ЛТД на користь ТОВ НВКФ Каскад заборгованості по сплаті орендної плати в сумі 429331,98 грн та зобов`язання ТОВ Нові Технології ЛТД повернути ТОВ Каскад майно - кран дизель-електричний стріловий гусеничний РДК-400 (1990 р.в.), заводський номер НОМЕР_1 , реєстраційний № НОМЕР_2 , що перебуває у володінні та користуванні відповідача.

З матеріалів справи вбачається, що кран дизель-електричний стріловий гусеничний РДК 400 (1990р) реєстраційний номер НОМЕР_2 , заводський номер НОМЕР_1 , був переданий ТОВ НВКФ «Каскад» в оренду ТОВ «Нові Технології ЛТД» відповідно до Договору оренди вантажопідйомної техніки № 28/3 від 28.03.2019 (далі Договір).

Раніше, ТОВ НВКФ «Каскад» отримало зазначений кран від ТОВ «БаГор-Форт» відповідно до Договору оренди вантажопідйомної техніки № 01/04-1 від 28.03.2019р., який до передачі в оренду був придбаний у ТОВ «Нові Технології ЛТД» на підставі Договору купівлі-продажу №12/02/19-400 від 12.02.2019р.

Позовні вимоги ґрунтуються на невиконанні відповідачем умов договору оренди в частині сплати орендної плати та дотримання умов експлуатації предмет оренди.

Відповідно п.1.1. Договору, позивачем надано відповідачеві в строкове платне використання наступне майно, яке перебуває у орендодавця на правах безстрокового платного використання: Кран РДК 400, 1990 року випуску, реєстраційний № НОМЕР_2 , заводський №0121 (далі Кран) без надання послуг по управлінню ним і його технічної експлуатації, для проведення їм вантажно-розвантажувальних робіт на території ТОВ "МГЗ" (залізнична колія №20-А).

Пунктом 4.1 Договору передбачено, що передача Крану і його повернення здійснюється відповідними фахівцями Сторін на підставі двостороннього Акту прийому-передачі, підписаного сторонами в триденний термін.

Згідно пункту 4.2 Договору об`єкт оренди вважається переданим ТОВ НВКФ "Каскад", як орендодавцем, та прийнятий ТОВ "Нові Технології Лтд", як орендарем, з моменту підписання Сторонами відповідного Акту прийому-передачі.

28.03.2019 згідно Акту приймання-передавання техніки ТОВ НВКФ "Каскад" передало, а ТОВ "Нові Технології Лтд" прийняло Кран дизель-електричний стріловий гусеничний РДК 400 у кількості 1 штука.

Згідно пункту 3.2.1 Договору ТОВ "Нові Технології Лтд", як орендар, було зобов`язане здійснити оплату за оренду Крану відповідно до умов Договору, яка відповідно до пункту 5.1 Договору становить 489,10 грн./год. (в т.ч. ПДВ).

Пункт 5.2 Договору передбачає, що розрахунки за договором здійснюються в безготівковому порядку шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Позивача, як орендодавця, на підставі підписаного обома сторонами Акту наданих послуг і виставленого Позивачем рахунку.

Згідно пункту 5.3 Договору в Акті наданих послуг визначається період надання послуг з оренди "Крану", який сторони домовилися вважати звітним періодом.

Також, згідно пункту 5.4 Договору за погодженням сторін Відповідач , як орендар, може здійснювати передоплату послуг з оренди "Крану". Передоплата здійснюється на підставі рахунку, виставленого Позивачем, як орендодавцем.

Крім того, згідно додаткової угоди № 1 від 01.04.2019 до Договору, яка є його невід`ємною частиною, встановлено те, що орендна плата сплачується не пізніше п`ятого числа місяця, наступного за розрахунковим, а також те, що Позивач, як орендодавець, має право в односторонньому порядку розірвати Договір оренди та заборонити експлуатацію крану у разі несвоєчасної сплати Відповідачем, як орендарем, орендної плати.

24.04.2019 року Відповідачем на підставі рахунку № 14 перераховано на розрахунковий рахунок Позивача грошові кошти в сумі 919 961,83 грн. в якості сплати за послуги з оренди вантажопідйомної техніки Кран РДК - 400 за період з 01.04.2019 по 30.06.2019.

В подальшому Позивачем і Відповідачем складено акти надання послуг № 22 від 30.04.2019 на суму 306665,70 грн., № 32 від 31.05.2019 на суму 316887, 89 грн., № 38 від 30.06.2019 на суму 296408, 24 грн. (всього на суму 919961,83 грн.).

31.07.2019 між Позивачем та Відповідачем підписано акти надання послуг № 48, № 51 на загальну суму 316887,89 грн. за період користування Краном - 31 доба в липні 2019 року. Позивачем виставлені рахунки № 38 та № 41 на здійснення орендної плати на вказану суму.

09 08 2019 року Відповідачем на підставі рахунку № 38 від 31.07.2019 та акту надання послуг № 48 від 31.07.2019 перераховано на розрахунковий рахунок Позивача грошові кошти в сумі 204443,80 грн. за оренду вантажопідйомної техніки Кран РДК-400 за 20 діб з 01.07.2019 до 20.07.2019.

Орендна плата Відповідачем на підставі рахунку № 41 від 31.07.2019 та акту надання послуг № 51 від 31.07.2019 за період користування Краном з 21.07.2019 до 21.07.2019 не сплачена.

За користування краном з 21.07.2019 до 31.07.2019, на момент подачі позову, орендна плата Відповідачем не сплачувалась.

12.08.2019 між Позивачем та Відповідачем підписано акт надання послуг №52 на суму 122666,28 грн. за період оренди Крану з 01.08.2019 до 12.08.2019. Позивачем виставлено рахунок №42 на здійснення орендної плати на вказану суму, однак грошові кошти від Відповідача не надходили.

21.08.2019 Позивачем складено та підписано акт надання послуг № 60 на суму 91999,71 грн за період оренди Крану з 13.08.2019 до 21.08.2019, виставлено рахунок №51 на здійснення орендної плати на вказану суму, однак Відповідач, як стверджується Позивачем, відмовився підписувати акт надання послуг та сплачувати орендну плату.

31.08.2019 Позивачем складено та підписано акт надання послуг № 61 на суму 102221,90 грн за період оренди Крану з 22.08.2019 до 31.08.2019, виставлено рахунок №50 на здійснення орендної плати на вказану суму, однак Відповідач, як стверджується Позивачем, відмовився підписувати акт надання послуг та сплачувати орендну плату за вказаний період.

За користування Краном за серпень 2019 року, на момент подачі позову, орендна плата Відповідачем не сплачувалась.

Відповідно до п. 3.2.2. Договору, встановлено обов`язок Відповідача, як орендаря, забезпечити управління Краном кваліфікованими кранівниками, а пункт 3.2.4 Договору зобов`язує Відповідача, як орендаря, виконувати всі вимоги, передбачені "Правилами будови і безпечної експлуатації вантажопідіймальних кранів" при виконанні робіт Краном.

Згідно пункту 2 додаткової угоди № 1 до Договору, яка є його невід`ємною частиною, встановлено, що орендодавець має право в односторонньому порядку розірвати договір оренди та заборонити експлуатацію крану, в тому числі в разі порушення Відповідачем, як орендарем, умов експлуатації Крану РДК-400, зав. № 0121, реєстраційний № 10354, які передбачені умовами Договору.

В період з 08.08.2019 по 16.08.2019 спеціалістами управління Держпраці у Миколаївській області па підставі наказу від 07.08.2019 №246 проведено перевірку суб`єкта господарювання (виробничого об`єкта) ТОВ «Нові Технології Лтд» за місцем провадження господарської діяльності, а саме: Миколаївська область, Вітовський район, село Галицинове, проспект Жовтневий, 471 (дільниця бази плав составу), за результатами якої складено акт № 1029 від 16.08.2019.

Згідно результатів проведеної перевірки, встановлено порушення ТОВ «Нові Технології Лтд», в тому числі, статей 13,21 Закону України «Про охорону праці» в результаті того, що машиністи кранів, в тому числі, орендованого Крану РДК-400, не пройшли професійну підготовку за професією машиніст крана, чим порушено пункти 6, 8 глави 5 НПАОП 0.00-1.80-18.

Як стверджує Позивач, обґрунтовуючи позов, вступаючи в договірні відносини з Відповідачем, Позивач розраховував на належне та своєчасне виконання умов Договору оренди, в тому числі в частині забезпечення управління об`єктом оренди Краном кваліфікованими кранівниками, які повинні були пройти професійну підготовку, а також в частині внесення орендної плати, отже на його думку, Відповідач істотно порушив умови Договору, що призвело до негативних наслідків для діяльності Позивача, що виразилось в неможливості сплати орендної плати Позивачем на адресу власника майна ТОВ "БаГор-Форт".

Згідно із статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та умов цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічне положення передбачено частиною 1 статті 193 ГК України.

Згідно з статтею 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до статті 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном може вноситися за вибором сторін у грошовій або натуральній формі. Форма плати за користування майном встановлюється договором найму.

Відповідно до частини 1 статті 286 ГК України орендна плата це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством.

Частиною 2 статті 651 ЦК України визначено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, установлених договором або законом.

Статтею 782 ЦК України передбачено розірвання договору шляхом вчинення наймодавцем односторонньої відмови від нього, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд.

Відповідно до пункту 5.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання застосування законодавства про оренду (найм) майна" від 29.05.2013 № 12, право наймодавця на відмову від договору найму, передбачене частиною 1 статті 782 ЦК України, не є перешкодою для звернення наймодавця (орендодавця) до суду з вимогою розірвати договір у разі несплати наймачем (орендарем) платежів, якщо вбачається істотне порушення умов договору.

Статтею 773 ЦК України встановлено, що наймач зобов`язаний користуватися річчю відповідно до її призначення та умов договору.

Якщо наймач користується річчю, переданою йому у найм, не за її призначенням або з порушенням умов договору найму, наймодавець має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

Відповідно до ст. 774 ЦК України, передання наймачем речі у користування іншій особі (піднайм) можливе лише за згодою наймодавця, якщо інше не встановлено договором або законом.

Строк договору піднайму не може перевищувати строку договору найму.

До договору піднайму застосовуються положення про договір найму.

Відповідно до ст. 783 ЦК України, наймодавець має право вимагати розірвання договору найму, якщо:

1) наймач користується річчю всупереч договору або призначенню речі;

2) наймач без дозволу наймодавця передав річ у користування іншій особі;

3) наймач своєю недбалою поведінкою створює загрозу пошкодження речі;

4) наймач не приступив до проведення капітального ремонту речі, якщо обов`язок проведення капітального ремонту був покладений на наймача.

Статтею 785 ЦК України встановлено обов`язки наймача у разі припинення договору найму.

Так, у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 27 листопада 2018 року у справі № 912/1385/17 висловлено правову позицію, що стаття 611 ЦК України передбачає різні правові наслідки порушення зобов`язання, до яких належать, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом або розірвання договору, зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків і моральної шкоди.

Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом, саме з підстави істотності допущеного порушення договору, визначеної через іншу оціночну категорію - значну міру позбавлення того, на що особа розраховувала при укладенні договору, - відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за пунктом 6 частини першої статті 3 ЦК України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.

Відповідно до частини 2 статті 651 ЦК України істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Тобто йдеться про таке порушення договору однією зі сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору.

Оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені вказаною нормою. Оціночне поняття істотності порушення договору законодавець розкриває за допомогою іншого оціночного поняття - "значної міри" позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Істотність порушення визначається виключно за об`єктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору. В такому випадку вина (як суб`єктивний чинник) сторони, що припустилася порушення договору, не має будь-якого значення і для оцінки порушення як істотного, і для виникнення права вимагати розірвання договору на підставі частини 2 статті 651 ЦК України.

Іншим критерієм істотного порушення договору закон визнає розмір завданої порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору. При цьому йдеться не лише про грошовий вираз завданої шкоди, прямі збитки, а й випадки, коли потерпіла сторона не зможе використати результати договору.

Вирішальне значення для застосування зазначеного положення закону має співвідношення шкоди з тим, що могла очікувати від виконання договору сторона.

Позивачем підтверджено, а відповідачем не спростовано, існування у Відповідача заборгованості за Договором у розмірі 429331,98 грн.

З врахуванням наведеного вище принципу оціночності, керуючись принципом диспозитивності, в суду відсутні підставі вважати доводи позивача про те, що він був значною мірою позбавлений того, на що він розраховував, укладаючи Договір, необґрунтованими.

Отже позовні вимоги, пов`язані з порушенням відповідачем умов договору в частині, про яку йдеться в позові, а відтак і наявністю підстав для його розірвання та стягнення коштів є обґрунтованими доказами, поданими позивачем.

Стосовно позовних вимог в частині повернення майна господарський суд вважає за необхідне зазначити таке.

Як витікає з положень Договору оренди вантажопідйомної техніки № 01/04-1 від 28.03.2019р. між ТОВ «БаГор-Форт» та ТОВ НВКФ «Каскад», останньому за даним правочином передано як правомочності щодо користування так і володіння орендованим майном.

Відповідно до ст. 395 ЦК України, речовими правами на чуже майно є:

1) право володіння;

2) право користування (сервітут);

3) право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис);

4) право забудови земельної ділянки (суперфіцій).

Законом можуть бути встановлені інші речові права на чуже майно.

Згідно зі статтею 387 ЦК власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Віндикацією є передбачений законом основний речово-правовий спосіб захисту цивільних прав та інтересів власника майна або особи, яка має речове право на майно (титульний володілець), який полягає у відновленні становища, що існувало до порушення, шляхом повернення об`єкта права власності у володіння власника (титульного володільця) з метою відновлення права використання власником усього комплексу правомочностей.

Предмет віндикаційного позову становить вимога неволодіючого майном власника до незаконно володіючого цим майном не власника про повернення індивідуально визначеного майна з чужого незаконного володіння.

Аналогічної правової позиції дотримується в подібних правовідносинах і Верховний Суд, зокрема, в постанові від 27.08.2019 у справі № 925/366/18.

Предмет доказування у таких справах становлять обставини, які підтверджують правомірність вимог позивача про повернення йому майна з чужого незаконного володіння, як-от: факти, що підтверджують його право власності або інше суб`єктивне право титульного володільця на витребуване майно, факт вибуття майна з володіння позивача, наявність майна в натурі у незаконному володінні відповідача, відсутність у відповідача правових підстав для володіння майном.

Право на віндикацію належить власнику, який втратив володіння річчю. Титульним власником може бути орендар, зберігач тощо. І у разі порушення його прав на орендоване майно титульний власник на підставі положень ст. 396 ЦК України має право на їх захист відповідно до положень Глави 29 ЦК України.

Припинення між сторонами договірних відносин щодо речі є достатньою підставою вважати володіння нею відповідачем безпідставним.

На підставі наведеного, господарським судом встановлено обґрунтованість позовних вимог, що передбачає задоволення позову.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 2, 13, 14, 73, 74, 77, 79, 86, 129, 201, 219, 220, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Розірвати договір оренди вантажопідйомної техніки №28/3 від 28.03.2019, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю Науково-виробничо-комерційна фірма Каскад та Товариством з обмеженою відповідальністю Нові Технології ЛТД про оренду крану РДК-400, заводський номер НОМЕР_1 , реєстраційний № НОМЕР_2 , рік випуску 1990.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Нові Технології ЛТД (, 57286, Миколаївська область, Вітовський район, с. Галицинове, вул. Набережна, 64) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробничо-комерційна фірма Каскад (, 54028, м. Миколаїв, вул. Космонавтів, 61-В) заборгованість по сплаті орендної плати за оренду крану-РДК-400, заводський номер НОМЕР_1 , реєстраційний № НОМЕР_2 , рік випуску 1990, за договором оренди вантажопідйомної техніки №28/3 від 28.03.2019 в сумі 429331,98 грн. та судовий збір у сумі 14448,97грн.

4. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю Нові Технології ЛТД (, 57286, Миколаївська область, Вітовський район, с. Галицинове, вул. Набережна, 64) повернути Товариству з обмеженою відповідальністю Науково-виробничо-комерційна фірма Каскад (, 54028, м. Миколаїв, вул. Космонавтів, 61-В) майно: кран дизель-електричний стріловий гусеничний РДК-400 (1990 р.в.), заводський номер НОМЕР_1 , реєстраційний № НОМЕР_2 .

5. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

6. Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дати складення повного судового рішення.

7. Рішення може бути оскаржене в порядку, визначеному статтею 256 і підпунктом 17.5 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Сторони у справі:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю Науково-виробничо-комерційна фірма Каскад (, 54028, м. Миколаїв, вул. Космонавтів, 61-В)

відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю Нові Технології ЛТД (, 57286, Миколаївська область, Вітовський район, с. Галицинове, вул. Набережна, 64)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю БаГор-Форт (54001, м. Миколаїв, вул. К.Лібкнехта, 12/39, ).

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю Миколаївський глиноземний завод (, 57286, Миколаївська область, Вітовський район, с. Галицинове, вул. Набережна, 64)

Повний текст судового рішення складено і підписано 04.03.2021.

Суддя В.О. Ржепецький