ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.02.2021 Справа № 917/215/20

м. Полтава

За позовом Приватного акціонерного товариства "Полтавське автотранспортне підприємство 1662", вул. Харчовиків, 13, м. Полтава, 36014

до 1. Приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Дробітько Вікторії Вікторівни, вул. Старий Поділ, 3, м. Полтава, 36022;

2. Акціонерного товариства "Кристалбанк", вул. Кудрявський узвіз, 2, м. Київ, 04053;

3. Приватного підприємства "ЛІРО", вул. Вузька, 19, м. Полтава, 36022;

4. Приватного нотаріуса Івченко Анастасії Володимирівни, АДРЕСА_1

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача:

1. Приватне підприємство "Ресурс Трейд-Оіл", вул. Курчатова, 18, м. Полтава, 36034;

2. Товариство з обмеженою відповідальністю "Нафтогазтранс-2011", вул. Харчовиків, 13, м. Полтава, 36014

про скасування рішення, визнання договору недійсним, витребування майна з незаконного чужого володіння, скасування запису про державну реєстрацію права власності

Суддя Господарського суду Полтавської області Семчук О.С.

Секретар судового засідання Лепій О.В.

Представники сторін 19.01.2021:

від позивача: Шашкова Є.А. (адвокат, ордер на надання правової допомоги № 074100 від 20.09.2020, договір про надання правової допомоги від 12.09.2020);

від відповідача (1): не з`явився;

від відповідача (2): Гарвасюк В. Ю. (довіреність № 2 від 04.01.2021, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ВА № 1011 від 16.03.2018);

від відповідача (3): Буренко А. Ю. (ордер на надання правової допомоги № 078639 від 20.08.2020, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ПТ № 2178 від 19.06.2018);

від відповідача (4): не з`явився;

від третьої особи (1): не з`явився;

від третьої особи (2): не з`явився.

Представники сторін після перерви 16.02.2021:

від позивача: Шашкова Є.А. (адвокат, ордер на надання правової допомоги № 074100 від 20.09.2020, договір про надання правової допомоги від 12.09.2020);

від відповідача (1): не з`явився;

від відповідача (2): Гарвасюк В. Ю. (довіреність № 2 від 04.01.2021, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ВА № 1011 від 16.03.2018);

від відповідача (3): Буренко А. Ю. (ордер на надання правової допомоги № 078639 від 20.08.2020, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ПТ № 2178 від 19.06.2018);

від відповідача (4): не з`явився;

від третьої особи (1): не з`явився;

від третьої особи (2): не з`явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Полтавське автотранспортне підприємство 1662" (далі - позивач/ ПрАТ "Полтавське автотранспортне підприємство 1662") звернулося до Господарського суду Полтавської області з позовом до Приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Дробітько Вікторії Вікторівни (далі - відповідач-1/ Приватний нотаріус Дробітько В.В.), Акціонерного товариства "Кристалбанк" (далі - відповідач-2/ АТ "Кристалбанк"), Приватного підприємства "ЛІРО" (відповідач-3/ ПП "ЛІРО"), Приватного нотаріуса Івченко Анастасії Володимирівни (далі - відповідач-4/ ПП Івченко А.В.); треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача: Приватне підприємство "Ресурс Трейд-Оіл" (далі - третя особа-1/ ПП "Ресурс Трейд-Оіл"); Товариство з обмеженою відповідальністю "Нафтогазтранс-2011" (далі - третя особа-2/ ТОВ "Нафтогазтранс-2011"); про:

- скасування рішення про державну реєстрацію права власності ПАТ "Кристалбанк" № 33914068 від 17.02.2017, прийнятого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Дробітько Вікторією на підставі іпотечного договору № 838 від 26.06.2013;

- визнання недійсним договору купівлі-продажу, укладеного 08.08.2017 та посвідченого Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Івченко А.В. за реєстровим № 961; скасування рішення (запису) про державну реєстрацію права власності за ПП «Ліро» за індексним номером 36519293 від 08.08.2017;

- витребування з чужого незаконного володіння об`єкту нерухомості, що складається з нежитлових приміщеннь, виробничих будівель за адресою: м. Полтава, вул. Харчовиків, 13, які складаються з: профілакторію загальною площею 1659,9 кв.м., гаража для легкових автомобілів загальною площею 108,5 кв.м., поста-3141 (автозаправний пункт) загальною площею 18,9 кв.м., камери для вузла обліку води загальною площею 3,3 кв.м., гараж для вантажних автомобілів загальною площею 1055,9 кв.м., трансформаторного пункту загальною площею 36,5 кв.м.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 03.03.2020 вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження у справі, підготовче засідання призначено на 02.04.2020.

Ухвалою від 19.03.2020 в зв`язку із встановленням з 12.03.2020 до 03.04.2020 карантину на всій території України відповідно до постанови КМУ № 211 від 11.03.2020, суд продовжив строк підготовчого провадження на 30 днів та призначив підготовче засідання на 22.04.2020.

У зв`язку із продовженням строку дії карантину до 24.04.2020 постановою КМУ від 25.03.2020 № 239, ухвалою від 09.04.2020 суд повідомив учасників справи про те, що підготовче засідання призначене на 22.04.2020 не відбудеться; про час та дату розгляду справи сторони будуть повідомлені відповідною ухвалою після закінчення строку дії карантину.

У зв`язку із послабленням протиепідемічних заходів та відновленням транспортного сполучення між регіонами постановою КМУ № 641 від 22.07.2020, ухвалою від 29.07.2020 суд повідомив учасників справи, що підготовче засідання відбудеться 20.08.2020.

Ухвалою від 20.08.2020 суд за клопотанням позивача відклав підготовче засідання на 23.09.2020.

Ухвалою від 23.09.2020 суд відклав підготовче засідання у справі на 06.10.2020.

Ухвалою від 06.10.2020 суд відклав підготовче засідання на 27.10.2020.

Судове засідання, призначене на 27.10.2020 не відбулося у зв`язку із відпусткою судді. В зв`язку з цим ухвалою від 09.11.2020 суд повідомив учасників справи про те, що підготовче засідання відбудеться 25.11.2020.

05.10.2020 на адресу суду надійшла заява позивача про зміну підстав позову (вх. № 11034 від 05.10.2020). У вказаній заяві позивач зазначає, що первісною підставою подання позовної заяви було те, що ПП "Ресурс Трейд-Оіл", як боржником відмінним від іпотекодавця, не було отримано від ПАТ "Кристалбанк" вимогу про усунення порушень за кредитним договором, що потягло за собою незаконну реєстрацію права власності на спірне майно. У даній заяві позивач доповнює позов додатковою підставою, яка полягає в тому, що вимоги, на підставі яких було зареєстровано перехід права власності від іпотекодавця до іпотекодержателя не відповідають вимогам іпотечного договору № КЛ/2013/03-40, а саме п. 7.12, яким сторони договору погодили, що перехід права власності на предмет іпотеки переходить до іпотекодавця після спливу 40-денного строку з моменту надходження на адресу іпотекодавця попередження про стягнення на предмет іпотеки. Натомість у вимогах, на підставі яких зареєстровано право власності, вказано про перехід права власності на предмет іпотеки до іпотекодавця після спливу 31-денного строку з моменту надходження на адресу іпотекодавця попередження. На думку позивача, вказана обставина є ще однією підставою для задоволення заявленого ним позову.

АТ "Кристалбанк" у запереченнях на заяву про зміну підстав позову просить суд визнати подану позивачем заяву про зміну підстав позову відповіддю на відзив та відмовити в її задоволенні.

В підготовчому засіданні представники АТ "Кристалбанк" та ПП "Ліро" заперечували проти прийняття судом до розгляду заяви позивача про зміну підстав позову.

Згідно ч. 3 ст. 46 ГПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Суд зазначає, що доповнення позивачем позову новою підставою по суті є зміною підстав позову. Оскільки заяву про зміну підстав позову позивачем подано до закінчення підготовчого засідання, суд на підставі ч. 3 ст. 46 ГПК України прийняв вказану заяву до розгляду. В зв`язку з цим позов розглядається з врахуванням заяви позивача про зміну підстав позову.

Ухвалою від 25.11.2020 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 22.12.2020.

Ухвалою від 22.12.2020 суд відклав розгляд справи по суті на 19.01.2021.

В судовому засіданні 19.01.2021 суд розпочав розгляд справи по суті та оголосив перерву до 16.02.2021, про що постановив відповідну ухвалу.

Відповідач-1, відповідач-2 та відповідач-3 у відзивах позов заперечують, посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість.

Відповідач-4 відзиву на позов не надав. Натомість, до суду надійшов лист від приватного нотаріуса Івченко А.В. вих. № 36/01-16 від 27.04.2020 з проханням здійснювати розгляд справи без його участі. Також у вказаному листі відповідач-4 зазначає, що він не отримав копію позовної заяви з додатками. На вказане зауваження відповідача-4 суд зазначає, що в матеріалах справи наявні докази направлення позивачем копії позовної заяви з додатками, а також заяви про зміну предмету позову на адресу відповідача-4. Крім цього, відповідач-4 відповідно до вимог с. 42 ГПК України мав можливість ознайомитися з матеріалами справи, проте не скористався своїми правами. В зв`язку з цим, відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідач-2 та відповідач-3 надали заперечення проти доводів, викладених позивачем у заяві про зміну підстав позову, у яких просять суд відмовити у позові повністю.

Від третіх осіб жодних пояснень щодо позову чи відзивів до суду не надходило.

В судові засідання 19.01.2021 та 16.02.2021 відповідач-1 та відповідач-4, а також треті особи, чи їх представники, не з`явилися.

Згідно ч. 1 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Всі учасники справи належним чином повідомлені про час, дату та місце проведення судового розгляду справи по суті. Таким чином, неявка в судове засідання відповідача-1, відповідача-4 та третіх осіб не перешкоджає розгляду справи по суті.

Під час розгляду справи по суті представник позивача наполягає на задоволенні позову з врахуванням заяви про зміну підстав позову у повному обсязі, представники відповідача-2 та відповідача-3 позов заперечують.

Суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення на підставі ч. 1 ст. 240 ГПК України та повідомив дату виготовлення повного тексту рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд, -

ВСТАНОВИВ:

26.06.2013 між Публічним акціонерним товариством "Терра Банк", правонаступником якого є ПАТ «Кристалбанк», який пізніше перейменовано на АТ "Кристалбанк" (далі - іпотекодержатель) та ПрАТ "Полтавське автотранспортне підприємство 1662" (далі - іпотекодавець) укладено іпотечний договір № КЛ/2013/03-40 (далі - Іпотечний договір, копія Іпотечного договору - в матеріалах справи).

Відповідно до п. 1.1 Іпотечного договору, він забезпечує вимоги іпотекодержателя, що випливають з кредитного договору № КЛ/2013/03-40 від 26.06.2013, укладеного між Приватним підприємством "Ресурс-Оіл" (далі - позичальник) та ПАТ "Терра Банк", а також договорів про внесення змін та доповнень, що можуть бути укладені до нього у майбутньому (далі - Кредитний договір, копія Кредитного договору - в матеріалах справи).

В розділі І Іпотечного договору погоджено наступні обов`язки позичальника: повернути іпотекодержателю кредит в розмірі - 2900000 грн.; сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі - 22,5% річних та у розмірі, передбаченому п. 3.10. кредитного договору, який може бути змінений у відповідності до умов кредитного договору; сплачувати проценти за понадстрокове користування кредитом ( у випадку такого прострочення) в розмірі - 32,5% річних; сплатити неустойку (пеню, штраф), інші платежі, що передбачені кредитним договором.

Відповідно до п. 2.1 Іпотечного договору, предметом іпотеки за цим договором є наступне нерухоме майно: нежитлові будівлі (нежитлові приміщення, виробничі будівлі), загальною площею 2 883,0 кв.м. (згідно Витягу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності від 16.04.2013), що розташовані за адресою: місто Полтава, вулиця Харчовиків, будинок 13, реєстраційний номер 1 та складаються з: профілакторію, площею - 1659,9 кв.м., гаражу для легкових автомобілів, площею - 108,5 кв.м., пост-3141 (автозаправочний пункт) площею - 18,9 кв.м., камера для вузла обліку води, площею - 3,3 кв.м., гараж для вантажних автомобілів, площею - 1055,9 кв.м., трансформаторний пункт, площею - 36,5 кв.м., пункт охорони (переносний) металевий, огорожі № 1, 2, 3, 4, 5, хвіртка № 6, ворота № 7, ємності № 8-11.

В розділі 7 Договору сторони виклали застереження, в якому передбачили задоволення вимог іпотекодержателя у позасудовий спосіб.

Відповідно до пп. 7.1.1, 7.1.2 п. 7.1 Іпотечного договору, це застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, згідно зі ст. 36 Закону України «Про іпотеку», за своїми правовими наслідками для сторін є договором про задоволення вимог іпотекодержателя і визначає один із можливих позасудових способів звернення стягнення на предмет іпотеки за вибором іпотекодержателя без будь-якого додаткового погодження (окремого уповноваження) з боку іпотекодавця, а саме, шляхом:

1) продажу іпотекодержателем від свого імені предмету іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 Закону України «Про іпотеку» без необхідності отримання для цього будь-якого окремого уповноваження (додаткового погодження).

Для реалізації цього права іпотекодержателя сторони з укладенням цього договору досягли згоди, що іпотекодавець доручає іпотекодержателю, а іпотекодержатель зобов`язується безпосередньо на підставі цього договору (незалежно від оформлення будь-яких інших документів на представництво) від імені та за рахунок іпотекодавця представляти інтереси іпотекодавця в державному органі, який відповідно до закону здійснює реєстрацію права власності на нерухоме майно, ЖЕК, органах нотаріату та інших органах і організаціях, з правом здійснювати від імені іпотекодавця усі дії, необхідні для підготовки та проведення продажу іпотекодержателем предмету іпотеки згідно п. 7.1.1 цього договору.

2) набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання зобов`язання по кредитному договору у порядку, передбаченому ст. 37 Закону України «Про іпотеку». При цьому, ціною придбання іпотекодержателем у власність предмету іпотеки є ринкова вартість предмету іпотеки, яка визначається незалежним суб`єктом оціночної діяльності, визначеним за вибором іпотекодержателя. Задовлення вимог іпотекодержателя при цьому відбувається в порядку, визначеному статтею 37 Закону України «Про іпотеку». Підписанням цього договору іпотекодавець та іпотекодержатель дійшли згоди про перехід права власності на предмет іпотеки до іпотекодавця після спливу 40-денного строку з моменту надходження письмової вимоги на адресу іпотекодавця - попередження про стягнення на предмет іпотеки. В даному випадку цей договір буде виступати правовстановлюючим документом та правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки.

Постановою Правління Національного банку України від 06.08.2014 № 463/БТ ПАТ "Терра Банк" віднесено до категорії проблемних банків.

21.08.2014 Правлінням Національного банку України була прийнята постанова № 518 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Терра Банк" до категорії неплатоспроможних".

Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було затверджено план врегулювання, яким передбачалось виведення неплатоспроможного банку ПАТ "Терра Банк" з ринку у спосіб утворення перехідного банку із передачею всіх або частини активів і зобов`язань одного або декількох неплатоспроможних банків.

Для виведення з ринку неплатоспроможного банку ПАТ "Терра Банк" Фондом гарантування вкладів фізичних осіб було створено Публічне акціонерне товариство «Перехідний банк «Кристалбанк».

Відповідно до п. 1 Статуту, ПАТ «Перехідний банк «Кристалбанк» є правонаступником визначених відповідно до плану врегулювання (затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 13.10.2014) активів (включаючи права за договорами забезпечення) та обов`язків за вимогами кредиторів (вкладників) за переданими зобов`язаннями Публічного акціонерного товариства "Терра Банк" (найменування неплатоспроможного банку), зареєстрованого Національним банком України 18.10.1996 за номером 263.

ПАТ "Терра Банк" та ПАТ «Перехідний банк «Кристалбанк» було складено та підписано акт приймання- передавання активів та зобов`язань неплатоспроможного банку ПАТ "Терра Банк" від 22.12.2014.

Наведеним актом передано від ПАТ "Терра Банк" до ПАТ "Перехідний банк «Кристалбанк», зокрема, актив, який виник із кредитного договору № КЛ/2013/03-40 від 26.06.2013, укладеного між ПАТ "Терра Банк" та ПП "Ресурс Трейд-Оіл".

22.12.2014 між ПАТ «Терра Банк» та ПАТ «Перехідний банк «Кристалбанк» укладено договір про передачу прав за договорами іпотеки та договорами застави ПАТ «Терра Банк», а також підписано акти приймання-передавання активів та зобов`язань неплатоспроможного банку ПАТ «Терра Банк» від 21.12.2014, за якими неплатоспроможний банк передав, а перехідний банк прийняв всі права за договорами іпотеки та застав, що нотаріально посвідчені, перелік яких наведено у плані врегулювання та у реєстрі договорів іпотеки та застави (додаток № 1 до цього договору).

Відповідно до вказаного акту, від ПАТ «Терра Банк» до ПАТ «Перехідний банк «Кристалбанк», було передано права кредитора за всіма угодами про забезпечення виконання зобов`язань.

Отже, до Публічного акціонерного товариства ПАТ «Перехідний банк «Кристалбанк перейшло право вимоги до позивача за кредитним договором № КЛ/2013/03-40 від 26.06.2013, а також всі права та обов`язки іпотекодержателя за іпотечним договором № КЛ/2013/03-40 від 26.06.2013 із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя.

14.04.2015 проведено державну реєстрацію статуту ПАТ «Кристалбанк», згідно п. 1.3 якого, останній є правонаступником всього майна, прав та зобов`язань ПАТ «Перехідний банк «Кристалбанк», яке, в свою чергу, є правонаступником активів (включаючи права за договорами забезпечення) за переданими зобов`язаннями ПАТ «Терра Банк».

Отже, ПАТ «Кристалбанк» є правонаступником ПАТ «Перехідний банк «Кристалбанк» за іпотечним договором № КЛ/2013/03-40 від 26.06.2013.

Вказані обставини встановлені Постановою Східного Апеляційного Господарського суду по справі № 917/2101/17 від 26.09.2019.

Відповідно до Постанови Східного Апеляційного Господарського суду від 26.09.2019 року, яку залишено без змін Постановою ВС КГС по справі № 917/2101/17 від 04.12.2019 ПрАТ "Полтавське автотранспортне підприємство 1662" звернулось до Господарського суду Полтавської області з позовом, в якому просило суд визнати недійсним правочин щодо переходу права власності до Публічного акціонерного товариства "Кристалбанк" на нежитлове приміщення, виробничі будівлі за адресою: м. Полтава, вул. Харчовиків, 13, які складаються з: профілакторію загальною площею 1659,9 кв.м, гаража для легкових автомобілів загальною площею 108,5 кв.м, поста-3141 (автозаправний пункт) загальною площею 18,9 кв.м, камери для вузла обліку води загальною площею 3,3 кв.м, гаража для вантажних автомобілів загальною площею 36,5 кв.м. та в обґрунтування своїх вимог зазначало, що 17.02.2017 приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Дробітько В.В., на підставі іпотечного договору № КЛ/2013/03-40 від 26.06.2013, вчинено правочин з переходу права власності від ПАТ «Полтавське автотранспортне підприємство 1662» до ПАТ «Кристалбанк» на нежитлові приміщення та виробничі будівлі, що розташовані за адресою: м. Полтава, вул. Харчовиків, 13.

В обґрунтування позову ПрАТ "Полтавське автотранспортне підприємство 1662" посилалося на те, що вимогу про усунення порушення, як це передбачено частиною 1 статті 35 Закону України "Про іпотеку", не отримувало та оцінка майна в порушення частини 3 статті 37 Закону України «Про іпотеку», на момент набуття відповідачем права власності на вказані нежитлові приміщення та виробничі будівлі не проводилась.

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 20.11.2018 у справі № 917/2101/17 в позові відмовлено з посиланням на те, що дії приватного нотаріуса з реєстрації права власності на спірне нерухоме майно за ПАТ «Кристалбанк» є реєстраційною дією, а не правочином, у зв`язку з чим позивачем обрано невірний спосіб захисту права, яке він вважає порушеним.

Постановою Східного апеляційного господарського суду по справі № 917/2101/17 від 21.03.2019 апеляційну скаргу позивача задоволено частково шляхом зміни мотивувальної частини рішення,

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 19.06.2019 касаційну скаргу ПАТ "Полтавське автотранспортне підприємство 1662" на рішення господарського суду Полтавської області від 20.11.2018 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 21.03.2019 у справі № 917/2101/17 задоволено частково; постанову Східного апеляційного господарського суду від 21.03.2019 у справі № 917/2101/17 скасовано повністю, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 26.09.2019 в задоволенні позову відмовлено виходячи з того, що під час подачі позову до суду ПАТ «Полтавське автотранспортне підприємство 1662" невірно визначено правововий статус нотаріуса Дробітько В.В., бо нотаріус у цій справі повинен був бути відповідачем, а не третьою особою, та визнано встановленим те, що ПАТ «Полтавське автотранспортне підприємство 1662", як Іпотекодавець вимогу отримав.

Крім того, додатково зазначено про те, що обставини отримання чи не отримання вимоги в порядку визначеному в Закону України «Про іпотеку» ПП «Ресурс Трейд-Оіл», як боржником, який відмінний від Іпотекодавця, не були предметом дослідження в справі № 917/2101/17 та не оцінювалися судом, а тому сторони не позбавлені права звернутися до суду з вказаними доводами.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 04.12.2019 по справі № 917/2101/17 Постанову Східного апеляційного господарського суду від 26 вересня 2019 року у справі № 917/2101/17 залишено без змін.

Згідно ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи вказану норму, обставини встановлені в Постанові Східного апеляційного господарського суду від 26 вересня 2019 року у справі № 917/2101/17 на підлягають доказуванню у даній справі.

Позивач у позові зазначає, що Відповідно до Постанови КМУ від 25.12.2015 за № 1127 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», нотаріусу, як реєстратору додатково повинно було бути надано для державної реєстрації права власності на нерухоме майно на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, шляхом набуття права власності на предмет іпотеки:

- копію письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця;

- документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у письмовій вимозі.

17.02.2017 приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Дробітько Вікторією Вікторівною, на підставі іпотечного договору № КЛ/2013/03-40 від 26.06.2013 та вимог відповідача в порядку ст. 35 Закону України «Про іпотеку», прийнято рішення про державну реєстрацію права власності за ПАТ «Кристалбанк» на нежитлові приміщення, виробничі будівлі за адресою: м. Полтава, вул. Харчовиків, 13, які складаються з профілакторію загальною площею 1659,9 кв.м., гаража для легкових автомобілів загальною площею 108,5 кв.м., поста-3141 (автозаправний пункт) загальною площею 18,9 кв.м., камера для вузла обліку води загальною площею 3,3 кв.м., гаража для вантажних автомобілів загальною площею 1055,9 кв.м., трансформаторного пункта загальною площею 36,5 кв.м.

Вказане підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 80637390 від 17.02.2017 (копія витягу - в матеріалах справи).

Листом від 30.12.2019 вих. № 30/12 ПП «Ресурс трейд-Оіл» повідомило ПрАТ "Полтавське АТП 1662" про те, що з 24.06.2015 ПП «Ресурс Трейд-Оіл» зареєстроване за адресою: м. Полтава, вул. Курчатова, 18, і вимоги про усунення порушень, як боржник по Кредитному договору, який є відмінним від іпотекодавця, від ПАТ «Кристалбанк» воно не отримувало (копія листа - в матеріалах справи).

Позивач стверджує, що нотаріусу Дробітько В.В., як реєстратору, не було надано документу, що підтверджує наявність факту отримання боржником повідомлення, а також факту завершення 30-денного строку з моменту отримання вимоги боржником. Вказане є підставою для відмови в державній реєстрації прав згідно ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Незважаючи на це відповідач-1 здійснив державну реєстрацію права власності.

В зв`язку з цим позивач вважає, що рішення про державну реєстрацію права власності в позасудовий спосіб на об`єкт нерухомості за ПАТ «Кристалбанк» є неправомірним, та таким що не відповідає вимогам закону, а отже підлягає скасуванню.

Також позивач вказує, що вимоги, на підставі яких відповідачем-1 було зареєстровано перехід права власності від іпотекодавця до іпотекодержателя не відповідають умовам іпотечного договору № КЛ/2013/03-40, а саме п. 7.12 Договору, згідно якого перехід права власності на предмет іпотеки переходить до іпотекодавця після спливу 40-денного строку з моменту надходження на адресу іпотекодавця попередження про стягнення на предмет іпотеки.

Тобто, умовами Договору було збільшено строк, визначений Закону України "Про іпотеку", після спливу якого можливий перехід права власності на предмет іпотеки.

Натомість у вимогах, на підставі яких зареєстровано право власності, вказано про перехід права власності на предмет іпотеки до іпотекодавця після спливу 31-денного строку з моменту надходження на адресу іпотекодавця попередження.

Позивач вважає, що зміст даних вимог змінює умови Іпотечного договору, а саме обмежує права іпотекодавця в односторонньому порядку. В зв`язку з цим позивач зазначає, що для надіслання вимоги такого змісту ПАТ "Кристалбанк" спочатку повинен був узгодити зміни в Договір, а тільки потім обмежувати строк.

Позивач вказує, що зміст вимог, на підставі яких було зареєстровано право власності ПАТ "Кристалбанк" не відповідають умовам Іпотечного договору та ст. 35 Закону України "Про іпотеку", а тому такі вимоги є безпідставними.

Відповідно до абзацу 4 ст. 37 Закону України «Про іпотеку» рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем у суді.

Враховуючи викладене, позивачем заявлено позовну вимогу до відповідача-1 - приватного нотаріуса Дробітько В.В. та відповідача-2 АТ "Кристалбанк" про скасування рішення про державну реєстрацію права власності ПАТ "Кристалбанк" за № 33914068 від 17.02.2017, вчиненого (прийнятого) приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Дробітько Вікторією на підставі Іпотечного договору, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Медвєдєвою В.І. за зареєстрованого 26.06.2013 за № 838.

Зареєструвавши право власності ПАТ «Кристалбанк» відповідно до Договору купівлі-продажу, укладеного 08.08.2017 та посвідченого Приватним Нотаріусом Київського міського нотаріального округу Івченко Анастасією Володимирівною за реєстровим № 961 на об`єкт нерухомості, який знаходиться за адресою: м. Полтава, вул. Харчовиків, 13 з реєстраційним номером об`єкту нерухомого майна: 1 було продано ПАТ «Кристалбанк», який виступав продавцем, Приватному Підприємству «Ліро», який виступив Покупцем, за ціною 2 550 000 грн. з ПДВ із зазначенням у пункті 8 договору про те, що згідно висновку про вартість об`єкта оцінки від 07.08.2017 року, ринкова вартість об`єкту складає 2 500 002 грн. 73 коп.

Позивач зазначає, що ПП «Ліро» є добросовісним набувачем спірного майна.

Якщо майно відчужено за відплатним договором, то відповідно до частини 1 статті 388 ЦК власник має право витребувати це майно від добросовісного набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, поза їх волею (було загублене, викрадене, вибуло з їхнього володіння іншим шляхом).

Позивач вказує, що оскільки ПАТ «Кристалбанк» зареєстрував за собою право власності на об`єкт Іпотеки в порушення закону, без згоди та дозволу його власника, в таємний спосіб (не повідомляючи про це ПрАТ «Полтавське Автотранспортне Підприємство 1662» після незаконної реєстрації за собою права власності), то спірний об`єкт нерухомості придбаний ПП «Ліро» за відплатним договором у ПАТ «Кристалбанк», як у особи, яка не мала права його відчужувати, про що ПП «Ліро» не знало і не могло знати, то власник (ПАТ «Полтавське автотранспортне підприємство 1662» має право на підставі ч. 1 ст. 388 ЦК України витребувати його у ПП «Ліро» з незаконного чужого володіння, оскільки об`єкт іпотеки вибув з власності ПАТ «Полтавське автотранспортне підприємство 1662» без їх волі. А тому договір укладений між ПАТ «Кристалбанк» та ПП «Ліро» підлягає визнанню недійсним, продане за ним майно - витребуванню з чужого незаконного володіння та поверненню власнику, а рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 36519293 від 08.08.2017, прийняте Приватним Нотаріусом Івченко Анастасією Володимирівною - скасуванню.

Вимогу про визнання недійсним Договору купівлі-продажу, укладеного 08.08.2017 позивачем заявлено до відповідача-2 ПАТ «Кристалбанк», відповідача-3 ПП «Ліро» та відповідача-4 Приватного Нотаріуса Івченко А.В.

Крім цього, позивачем заявлено позовні вимоги про скасування рішення (запису) про державну реєстрацію права власності за Приватним Підприємством «Ліро» за індексним номером 36519293 від 08.08.2017 до відповідача-4 приватного Нотаріуса Івченко А.В. та відповідача-3 ПП «Ліро».

Також позивачем заявлено до відповідача-3 ПП "Ліро" похідні вимоги про витребування з чужого незаконного володіння об`єкту нерухомості, що складається з нежитлових приміщень, виробничих будівель за адресою: м. Полтава, вул. Харчовиків, 13, які складаються з: профілакторію загальною площею 1659,9 кв.м., гаража для легкових автомобілів загальною площею 108,5 кв.м., поста-3141 (автозаправний пункт) загальною площею 18,9 кв.м., камери для вузла обліку води загальною площею 3,3 кв.м., гараж для вантажних автомобілів загальною площею 1055,9 кв.м., трансформаторного пункту загальною площею 36,5 кв.м.

Відповідач-1 у відзиві позов заперечує, посилаючись на те, що йому були надані всі передбачені чинним законодавством документи для вчинення такої реєстраційної дії, як реєстрація права власності на предмет іпотеки. Серед інших документів, ПАТ "Кристалбанк" зокрема подав Вимогу в порядку ст. 35 Закону України "Про іпотеку" від 29.01.2016 за вих. № 5-вих., яка направлялася банком як іпотекодавцю так і боржнику за основним зобов`язанням. На підтвердження відправлення зазначеної вимоги від 29.01.2016 банком був наданий окрім самої вимоги, конверт від адресованої ПП "Ресурс Тейд-Оіл" вимоги за номером поштового відправлення 149, який згідно штемпелю відділення поштового зв`язку був направлений 29.01.2016 та повернутий банку, згідно довідки Укрпошти "за закінченням терміну зберігання". Окрім того до вказаного відправлення було додано рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення з трек-номером 149, що відповідав номеру поставленому на конверті, у якому зазначено, що у відправленні з даним рекомендованим повідомленням направлялася вимога в порядку ст. 34 № 29.01.2016/5-вих. Вказане рекомендоване повідомлення було прикріплено до конверту з відправленням. Також банком було надано опис згуртованих поштових відправлень № 1953 та два фіскальні чеки Укрпошти, що підтверджують направлення цих відправлень за списком № 1953.

Згідно п. 8.15 Кредитного договору повідомлення між сторонами здійснюються у письмовій формі. Направлення повідомлень за договором, судових повісток, ухвал судів, інших процесуальних документів при розгляді спорів за договором надсилаються сторонам шляхом направлення рекомендованих листів поштою, кур`єрською слубою або вручення особисто під розпис за поштовими адресами сторін, вказаними в цьому договорі. Сторони дійшли згоди, що повідомлення, вимоги Банку, направлені позичальнику поштою або кур`єрською службою, вважаться врученими позичальнику (отриманими позичальником) після спливу трьох календарних днів з дня їх вручення до установи поштового зв`язку або кур`єрської служби для направлення позичальнику.

Враховуючи вказані умови Кредитного договору, відповідач-1 зазначає, що відлік строку з моменту надання письмової вимоги згідно п. 7.1.2 Іпотечного договору із застереженням іпотекодержателя починається з 02.02.2016. Датою звернення стягнення ж є 17.02.2017, що значно перевищує як строки визначені законодавством так і Договором.

Незважаючи на це, іпотекодержателем було вжито повторних додаткових заходів із надіслання вимоги, передбаченої законом. Так, банк здійснив направлення ще однієї вимоги в порядку ст. 35 Закону України "Про іпотеку" за вих. № 22.04.2016/2 від 22.04.2016, яка надавалась ним при зверненні за реєстрацією права власності на предмет іпотеки. Доказом направлення та отримання зазначеної вимоги є накладна № 3740951 від 25.04.2016 служби кур`єрської доставки ТОВ "ТЕКС Україна", в якій у графі "Опис вкладення" зазначено "Вимога № 22.04.2016/2 від 22.04.2016 та в графі одержувач ПП "Ресурс Трейд-Оіл" за адресою доставки отримувачу 36034, м. Полтава, вул. Курчатова, 18, а також підпис одержувача та дата одержання 26.04.2016.

Таким чином, відповідач-1 просить суд відмовити в позові повністю.

Відповідач-2 відзив заперечує посилаючись на наступні обставини:

Так, відповідач-2 вказує, що ним було надано приватному нотаріусу Дробітько В.В. всі документи передбачені п. 6 постанови КМУ № 1127 від 25.12.2015 "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно". В зв`язку з цим, у нотаріуса не було підстав для відмови в державній реєстрації права власності.

Згідно п. 8.5 Кредитного договору позичальник зобов`язаний в триденний строк письмово повідомляти Банк про зміну власних реквізитів (поштової адреси, місцезнаходження юридичної особи, номерів телефонів тощо), зміни в особовому складі керівництва позичальника, зміни в установчих документах позичальника.

Відповідач-2 зазначає, що оскільки його не було повідомлено про зміну адреси позичальника (позичальник не виконав вимоги п. 8.5 Кредитного договору), то вимога була направлена на адресу позичальника, яка була вказана в Кредитному договорі (м. Полтава, вул. Леваневського, 2, кв. 8).

Також відповідач-2 вказує, що 22.04.2016 ним було повторно направлено вимогу в порядку ст. 35 Закону України "Про іпотеку" на адресу ПП "Ресурс Трейд-Оіл" - 36014, м. Полтава, вул. Курчатова, 18, службою доставки ТОВ "ТЕКС Україна"

Таким чином, на думку відповідача-2 у суду відсутні підстави для скасування рішення про державну реєстрацію права власності ПАТ "Кристалбанк" № 33914068 від 17.02.2017.

Крім цього, відповідач-2 у відзиві вказує, що позивач вже звертався до суду з вимогами про скасування реєстрації права власності за Банком до відповідача-2 (справа № 917/2101/17), в задоволенні вказаних вимог йому було відмовлено.

Також відповідач-2 зазначає, що договір купівлі-продажу, укладений між ПАТ "Кристалбанк" та ПП "Ліро" від 08.08.2017, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Івченко А.В. не підлягає скасуванню, оскільки він укладений у відповідності з вимогами чинного законодавства.

Крім цього, відповідач-2 вказує, що вимоги позивача до ПП "Ліро" про витребування майна з володіння є передчасними та необґрунтованими. Навіть якщо припустити, що право власності за Банком оформлене з порушенням (що не відповідає дійсності), то вимоги до ПП "Ліро" все одно є передчасними та не можуть розглядатися разом з вимогами до Банку та приватного нотаріуса Дробітько В.В. На думку відповідача-2, спочатку мають бути вирішені вимоги до банку та нотаріуса, а вже потім до ПП "Ліро".

ПП "Ліро" у відзиві позов заперечує, посилаючись на його необґрунтованість та безпідставність.

Так, відповідач-3 вказує, що лист від ПП "Ресурс Трейд-Оіл", у якому останній повідомляє про неотримання ним Вимоги банку, не відповідає принципам належності, допустимості та достовірності доказів, оскільки він не є документом, на підставі якого можна було б дійти висновку про ненадання банком вимоги в порядку ст. 35 Закону України "Про іпотеку" основному боржнику за зобов`язанням, і так само не є доказом на підставі якого можна дійти висновку про ненадання Банком нотаріусу доказів спливу 30-денного терміну з моменту отримання боржником письмової вимоги іпотекодержателя та не є доказом не встановлення нотаріусом зазначеної обставини.

Також відповідач-3 звертає увагу на те, що лист ПП "Ресурс Трейд-Оіл" від 30.12.2019 за вих. № 30/12 підписано директором підприємства Воловиком Д.Г.. Відповідач-3 вказує, що позивачем не надано доказів, що саме директор підпримства боржника наділений виключними повноваженнями отримання всієї кореспонденції підприємства. Крім того, Воловик Д.Г. зайняв вказану посаду та став підписантом з 23.12.2014. Отже, на думку відповідача-3, ОСОБА_1 не може підтверджувати факт неотримання підприємством будь-якої кореспонденції взагалі, і в тому числі з 26.06.2013 та до 23.12.2014.

Крім цього, відповідач-3 зазначає, що позивачем не надано доказів на підтвердження повідомлення боржником банку про зміну його адреси місцезнаходження, як це передбачено п. 8.5 Кредитного договору.

До того ж, п. 7.1.2 Іпотечного договору встановлено, що перехід права власності на предмет іпотеки відбувається після спливу 40-денного строку з моменту надсилання письмової вимоги на адресу іпотекодавця - попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідач-3 вказує, що вимога від 29.01.2016 надіслана банком на виконання ст. 35 Закону України "Про іпотеку" є такою, що надіслана за належною адресою та у належний спосіб.

В зв`язку з цим ПП "Ліро" вважає, що позивач не довів належними, допустимими та достовірними доказами обґрунтованість основної позовної вимоги про скасування рішення про державну реєстрацію № 33914068 від 17.02.2017, в зв`язку з цим, задоволення всіх інших позовних вимог також не є можливим.

Враховуючи викладене, відповідач-3 просить суд відмовити в позові повністю.

Крім цього, ПП "Ліро" у запереченнях на заяву про зміну підстав позову, вказує, що з моменту надсилання Банком боржнику та іпотекодавцю першої вимоги минуло 817 днів, з моменту надсилання другої вимоги - 386 днів, з моменту надсилання третьої вимоги - 299 днів.

Отже, ні Банком, ні нотарусом Дробітько В.В. під час здійснення реєстрації права власності на предмет іпотеки та прийняття відповідного рішення щодо цього не допущено будь-яких порушень законодавства, оскільки Банком було надано повний комплект передбачених чинним законодавством документів; вимоги Банку про усунення порушень відповідають приписам ст. 35 Закону України "Про іпотеку"; з моменту надіслання вимог минуло понад 40 днів, як це передбачено Іпотечним договором.

АТ "Кристалбанк" у запереченнях на заяву про зміну підстав позову також посилається на те, що ні Банк, ні нотаріус Дробітько В.В. під час здійснення реєстрації права власності на предмет іпотеки та прийняття відповідного рішення щодо цього не допустили будь-яких порушень законодавства, оскільки з моменту надіслання вимог минуло понад 40 днів, як це передбачено Іпотечним договором.

Відповідач-4 жодних заперечень на позов суду не надав.

Треті особи також не надали жодних пояснень чи заперечень на позов та відзиви.

При ухваленні рішення суд керується наступним.

Згідно ч. 1 ст. 33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Відповідно до ч. 3 цієї ж статті звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Відповідно до ст. 36 Закону України "Про іпотеку" сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому ст. 37 цього Закону.

Враховуючи вказані норми, відповідне застереження в іпотечному договорі вважається договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Згідно ст. 37 Закону України "Про іпотеку", іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя чи іпотечний договір, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, є документами, що підтверджують перехід права власності на предмет іпотеки до іпотекодержателя та є підставою для внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 26.09.2019 по справі № 917/2101/17, яка набрала законної сили, встановлено наступне.

Між позивачем по даній справі та ПАТ "Терра Банк", правонаступником якого є ПАТ "Кристалбанк", укладено іпотечний договір № КЛ/2013/03-40 від 26.06.2013 в забезпечення виконання ПП "Ресурс Трейд-Оіл" (позичальником) умов кредитного договору № КЛ2013/03/40 від 26.06.2013.

Пунктом 6.1. іпотечного договору встановлено, що банк набуває права звернути стягнення на предмет іпотеки, його реалізацію та одержати задоволення своїх вимог з вартості предмету іпотеки на свій розсуд у разі настання будь-якого або всіх випадків, передбачених даним пунктом, зокрема, у разі невиконання або неналежного виконання будь-якого із зобов`язань, що випливають з кредитного договору, в т.ч., але не виключно, щодо повернення кредиту або його частини в строк, передбачений кредитним договором, та/або сплати процентів за користування кредитом та/або процентів за понадстрокове користування кредитом, та/або процентів за понадстрокове користування кредитом, та/або комісійної винагороди, та/або виконання будь-яких інших грошових зобов`язань, передбачених Кредитним договором. В пункті 6.2 іпотечного договору зазначено, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється за вибором іпотекодержателя, в тому числі, шляхом позасудового врегулювання згідно з застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в розділі 7 іпотечного договору.

Відповідно до п. 7.1 договору застереження про задоволення вимог іпотекодержателя згідно ст. 36 Закону України "Про іпотеку" за своїми правовими наслідками для сторін є договором про задоволення вимог іпотекодержателя і визначає один із можливих позасудових способів звернення стягнення на предмет іпотеки за вибором іпотекодержателя без будь-якого додаткового погодження (окремого уповноваження) з боку іпотекодавця.

В п. 7.1.2 іпотечного договору сторони встановили, що набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання зобов`язання по кредитному договору відбувається у порядку, передбаченому ст. 37 Закону України "Про іпотеку". При цьому ціною придбання іпотекодержателем у власність предмету іпотеки є ринкова вартість предмету іпотеки, яка визначається незалежним суб`єктом оціночної діяльності, визначеним за вибором іпотекодержателя. Задоволення вимог іпотекодержателя при цьому відбувається в порядку та в розмірі, визначеному ст. 37 Закону України "Про іпотеку". Підписанням цього договору іпотекодавець та іпотекодержатель дійшли згоди про перехід права власності на предмет іпотеки до іпотекодавця після спливу 40-денного строку з моменту надходження письмової вимоги на адресу іпотекодавця - попередження про стягнення на предмет іпотеки. В даному випадку цей договір буде виступати правовстановлюючим документом та правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки.

З наведених умов іпотечного договору вбачається, що сторони дійшли згоди про те, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель набуває право на звернення стягнення на предмет іпотеки, згідно із застереженням в іпотечному договорі, яке визначено сторонами за правовими наслідками як договір про задоволення вимог іпотекодержателя (п. 7.1 іпотечного договору).

Можливі способи звернення стягнення на предмет іпотеки у позасудовому порядку, які визначені пунктами 7.1.1 та 7.1.2 іпотечного договору, відповідають положенням частини 3 статті 36 Закону України "Про іпотеку".

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, що передбачає передачу іпотекодержателю права власності, є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно (ч. 1 ст. 37 Закону України "Про іпотеку").

Ні позивачем, ні ПП "Ресурс Трейд-Оіл" не заперечується, що останнє не виконало умови кредитного договору № КЛ/2013/0340 від 26.06.2013. Обставини недотримання умов кредитного договору з боку ПП "Ресурс Трейд-Оіл" також встановлені рішенням господарського суду Полтавської області від 16.12.2015 у справі № 917/2557/14, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 16.02.2016.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України "Про іпотеку" у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Позивач стверджує, що ПП "Ресурс Трейд-Оіл" не отримувало від іпотекодержателя вимоги в порядку ст. 35 Закону України "Про іпотеку". На підтвердження цього позивачем надано суду копію листа ПП «Ресурс трейд-Оіл» від 30.12.2019 вих. № 30/12, адресованого ПрАТ "Полтавське АТП 1662", про те, що з 24.06.2015 ПП «Ресурс Трейд-Оіл» зареєстроване за адресою: м. Полтава, вул. Курчатова, 18, і вимоги про усунення порушень, як боржник по Кредитному договору, який є відмінним від іпотекодавця, від ПАТ «Кристалбанк» воно не отримувало.

Заперечення відповідача-3 ПП "Ліро" стосовно того, що директор ПП «Ресурс Трейд-Оіл» ОСОБА_1 , який підписав вищевказаний листа, не може підтверджувати факт неотримання підприємством будь-якої кореспонденції взагалі, і в тому числі з 26.06.2013 та до 23.12.2014 не приймаються судом до уваги, оскільки на момент підписання вказаного листа саме Воловик Д.Г. був директором ПП «Ресурс Трейд-Оіл» і мав право підписувати листи від імені підприємства.

Разом з тим, оцінюючи в сукупності наявні в матеріалах справи докази, суд вважає лист ПП «Ресурс Трейд-Оіл» від 30.12.2019 вих. № 30/12 не є вірогідним доказом в розумінні ст. 79 ГПК України, оскільки він спростовується іншими наявними в матеріалах справи доказами.

Так, відповідачем-2 на підтвердження направлення ПП «Ресурс Трейд-Оіл» вимоги від 29.01.2016 № 29.01.2016/5-вих. надано копію конверту адресованого ПП "Ресурс Тейд-Оіл" за номером поштового відправлення 149, який згідно штемпелю відділення поштового зв`язку був направлений 29.01.2016 та повернутий банку, згідно довідки Укрпошти "за закінченням терміну зберігання". Окрім того відповідачем-2 було надано копію рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення за тим же трек-номером 149, у якому зазначено, що у відправленні з даним рекомендованим повідомленням направлялася вимога в порядку ст. 35 № 29.01.2016/5-вих. Також відповідачем-2 було надано копії опису згуртованих поштових відправлень № 1953 та двох фіскальних чеки Укрпошти, що підтверджують направлення цих відправлень за списком № 1953.

Таким чином, судом встановлено, що 29.01.2016 ПАТ "Кристалбанк" було направлено вимогу від 29.01.2016 № 29.01.2016/5-вих. на адресу ПП «Ресурс Трейд-Оіл»: 36011, м. Полтава, вул. Леваневського, 2, кв. 8. Вказана адреса зазначена, як адреса місцезнаходження ПП «Ресурс Трейд-Оіл» в Кредитному договорі.

Проте, позивач стверджує, що з 24.06.2015 ПП «Ресурс Трейд-Оіл» зареєстроване за адресою: м. Полтава, вул. Курчатова, 18.

На вказане зауваження суд зазначає, що згідно п. 8.5 Кредитного договору позичальник зобов`язаний в триденний строк письмово повідомляти Банк про зміну власних реквізитів (поштової адреси, місцезнаходження юридичної особи, номерів телефонів тощо), зміни в особовому складі керівництва позичальника, зміни в установчих документах позичальника.

Відповідач-2 стверджує, що його не було повідомлено про зміну адреси позичальника (позичальник не виконав вимоги п. 8.5 Кредитного договору), в зв`язку з цим вимога була направлена на адресу позичальника, яка була вказана в Кредитному договорі (м. Полтава, вул. Леваневського, 2, кв. 8).

В матеріалах справи відсутні докази повідомлення ПП «Ресурс Трейд-Оіл» Банку про зміну його адреси місцезнаходження. В зв`язку з цим суд вважає, що Банк правомірно направив вимогу в порядку ст. 35 Закону України "Про іпотеку" на адресу позичальника, вказану в Кредитному договорі. При цьому суд враховує правову позицію викладену в постанові ВП ВС від 29.09.20 № 757/13243/17.

Згідно п. 8.15 Кредитного договору повідомлення між сторонами здійснюються у письмовій формі. Направлення повідомлень за договором, судових повісток, ухвал судів, інших процесуальних документів при розгляді спорів за договором надсилаються сторонам шляхом направлення рекомендованих листів поштою, кур`єрською слубою або вручення особисто під розпис за поштовими адресами сторін, вказаними в цьому договорі. Сторони дійшли згоди, що повідомлення, вимоги Банку, направлені позичальнику поштою або кур`єрською службою, вважаться врученими позичальнику (отриманими позичальником) після спливу трьох календарних днів з дня їх вручення до установи поштового зв`язку або кур`єрської служби для направлення позичальнику.

Враховуючи вказані умови Кредитного договору, оскільки на конверті адресованому ПП «Ресурс Трейд-Оіл» міститься відбиток штемпелю Укрпошти від 29.01.2016, то вимога, яка направлялася ПП «Ресурс Трейд-Оіл» у вказаному конверті, вважається врученою позичальнику 02.02.2016.

Крім цього, судом встановлено, що іпотекодержателем було вжито повторних додаткових заходів із надіслання вимоги, передбаченої законом. Так, банк здійснив направлення ще однієї вимоги в порядку ст. 35 Закону України "Про іпотеку" за вих. № 22.04.2016/2 від 22.04.2016. На підтвердження направлення та отримання зазначеної вимоги відповідачем-2 надано суду копію накладної № 3740951 від 25.04.2016 служби кур`єрської доставки ТОВ "ТЕКС Україна", в якій у графі "Опис вкладення" зазначено "Вимога № 22.04.2016/2 від 22.04.2016 та в графі одержувач ПП "Ресурс Трейд-Оіл" за адресою доставки отримувачу 36034, м. Полтава, вул. Курчатова, 18. У вказаній накладній є підпис одержувача та дата одержання відправлення - 26.04.2016.

Таким чином, наявними в матеріалах справи доказами підтверджується факт направлення іпотекодержателем вимог згідно ст. 35 Закону України "Про іпотеку" боржнику за Кредитним договором ПП "Ресурс Трейд-Оіл" та отримання вимоги від 22.04.2016 останнім.

Позивач стверджує, що нотаріусу Дробітько В.В., як реєстратору, не було надано документу, що підтверджує наявність факту отримання боржником повідомлення, а також факту завершення 30-денного строку з моменту отримання вимоги боржником.

Вказане твердження позивача спростовується наявними в матеріалах справи доказами. Так, відповідачем-2 надано суду копію листа № 16.02.2017/21-вих. від 16.02.2017 адресованого від ПАТ "Кристалбанк" приватному нотаріусу Дробітько В.В. про проведення державної реєстрації права власності за ПАТ "Кристалбанк" на предмет іпотеки: нежитлові будівлі загальною площею 2883,0 кв.м., що розташовані за адресою: м. Полтава, вул. Харчовиків, буд. 13. Додатками до вказаного листа, крім інших, зазначено: вимога від 29.01.2016 в порядку ст. 35 Закону України "Про іпотеку" з доказами вручення (додаток № 2) та вимога від 22.04.2016 в порядку ст. 35 Закону України "Про іпотеку" з доказами вручення (додаток № 3).

Таким чином, твердження позивача про те, що нотаріусу Дробітько В.В., як реєстратору, не було надано документу, що підтверджує наявність факту отримання боржником повідомлення, а також факту завершення 30-денного строку з моменту отримання вимоги боржником не відповідають дійсності.

Крім цього, позивач вказує, що вимоги, на підставі яких відповідачем-1 було зареєстровано перехід права власності від іпотекодавця до іпотекодержателя не відповідають умовам Іпотечного договору.

Судом встановлено, що згідно п. 7.12 Іпотечного договору, перехід права власності на предмет іпотеки переходить до іпотекодавця після спливу 40-денного строку з моменту надходження на адресу іпотекодавця попередження про стягнення на предмет іпотеки.

Разом з тим, у вимогах, на підставі яких зареєстровано право власності, Банком вказано про перехід права власності на предмет іпотеки до іпотекодавця після спливу 31-денного строку з моменту надходження на адресу іпотекодавця попередження.

При цьому, суд зазначає, що сама по собі невідповідність строку вказаного у вимогах умовам п. 7.12 Іпотечного договору, не є підставою для відмови в реєстрації права власності іпотекодержателя, оскільки з моменту направлення Банком вимог та їх вручення боржнику минуло більше, ніж 40 днів. Тобто, строк, погоджений в п. 7.12 Іпотечного договору, Банком був дотриманий.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон в редакції, чинній на момент прийняття приватним нотаріусом Дробітько В.В. рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 33914068 від 17.02.2017) державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката.

Відповідно до ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" реєстратором є, зокрема, нотаріус.

Частиною 2 ст. 18 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначено, що перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Відповідно до п. 61 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 № 1127 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23 серпня 2016 № 553), для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються:

1) копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця;

2) документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі;

3) заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу).

Наявність зареєстрованої заборони відчуження майна, накладеної нотаріусом під час посвідчення договору іпотеки, на підставі якого набувається право власності на предмет іпотеки іпотекодержателем, а також зареєстрованих після державної реєстрації іпотеки інших речових прав, у тому числі іпотеки, на передане в іпотеку майно не є підставою для відмови у державній реєстрації права власності за іпотекодержателем.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 5 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо:

1) заявлене речове право, обтяження не підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону;

2) заява про державну реєстрацію прав подана неналежною особою;

3) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом;

4) подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження;

5) наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями;

6) наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно;

7) заяву про державну реєстрацію обтяжень щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем;

8) після завершення строку, встановленого частиною третьою статті 23 цього Закону, не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав;

9) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об`єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію;

10) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка згідно із законодавством не має повноважень подавати заяви в електронній формі;

11) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене речове право, обтяження вже зареєстровано у Державному реєстрі прав;

12) заявника, який звернувся із заявою про державну реєстрацію прав, що матиме наслідком відчуження майна, внесено до Єдиного реєстру боржників.

За наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав.

Рішення про відмову в державній реєстрації прав повинно містити вичерпний перелік обставин, що стали підставою для його прийняття.

Державний реєстратор, до якого з метою вчинення правочину щодо відчуження у будь-який спосіб майна звернувся заявник, внесений на день звернення до Єдиного реєстру боржників, зобов`язаний в день звернення заявника повідомити зазначений в Єдиному реєстрі боржників орган державної виконавчої служби або приватного виконавця про звернення заявника із зазначенням майна щодо відчуження якого звернувся заявник.

Відмова в державній реєстрації прав з підстав, не передбачених частиною першою цієї статті, заборонена.

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Позивачем належними доказами не доведено наявність у приватного нотаріуса Дробітько В.В. підстав для відмови ПАТ "Кристалбанк" в державній реєстрації прав згідно ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Враховуючи викладене, позовні вимоги позивача до відповідача-1 - приватного нотаріуса Дробітько В.В. та відповідача-2 АТ "Кристалбанк" про скасування рішення про державну реєстрацію права власності ПАТ "Кристалбанк" за № 33914068 від 17.02.2017, вчиненого (прийнятого) приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Дробітько Вікторією на підставі Іпотечного договору, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Медвєдєвою В.І. та зареєстрованого 26.06.2013 за № 838, є необґрунтованими, а отже не підлягають задоволенню.

Крім цього, позивач просив суд визнати недійсним Договір купівлі-продажу, укладений 08.08.2017 та посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Івченко А.В. за реєстровим № 961, посилаючись на незаконну реєстрацію ПАТ «Кристалбанк» права власності на об`єкт Іпотеки та те, що ПАТ «Кристалбанк», не мала права відчужувати спірне майно.

Згідно ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Вище судом встановлено необґрунтованість вимог позивача про скасування рішення про державну реєстрацію права власності ПАТ "Кристалбанк" за № 33914068 від 17.02.2017, вчиненого (прийнятого) приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Дробітько Вікторією на підставі Іпотечного договору, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Медвєдєвою В.І. та зареєстрованого 26.06.2013 за № 838. Підстави для визнання недійсним Договору купівлі-продажу, укладеного 08.08.2017 та посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Івченко А.В. за реєстровим № 961, у суду відсутні. В зв`язку з цим, позовні вимоги у цій частині не підлягають задоволенню.

Крім цього, з тих же підстав позивачем заявлено позовні вимоги про скасування рішення (запису) про державну реєстрацію права власності за Приватним Підприємством «Ліро» за індексним номером 36519293 від 08.08.2017 до відповідача-4 приватного Нотаріуса Івченко А.В. та відповідача-3 ПП «Ліро».

Враховуючи призумцію дійсності правочину (Договору купівлі-продажу, укладеного 08.08.2017 та посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Івченко А.В. за реєстровим № 961), вимоги позивача про скасування рішення (запису) про державну реєстрацію права власності за Приватним Підприємством «Ліро» за індексним номером 36519293 від 08.08.2017 є безпідставними.

Також позивачем заявлено до відповідача-3 ПП "Ліро" вимоги про витребування з чужого незаконного володіння об`єкту нерухомості, що складається з нежитлових приміщень, виробничих будівель за адресою: м. Полтава, вул. Харчовиків, 13, які складаються з: профілакторію загальною площею 1659,9 кв.м., гаража для легкових автомобілів загальною площею 108,5 кв.м., поста-3141 (автозаправний пункт) загальною площею 18,9 кв.м., камери для вузла обліку води загальною площею 3,3 кв.м., гараж для вантажних автомобілів загальною площею 1055,9 кв.м., трансформаторного пункту загальною площею 36,5 кв.м.

Згідно ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Якщо у зв`язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною.

Оскільки вимоги щодо визнання недійсним договору купівлі-продажу, укладеного 08.08.2017 та посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Івченко А.В. за реєстровим № 961, судом відхилено, вимоги позивача про витребування з володіння ПП "Ліро" об`єкту нерухомості, що складається з нежитлових приміщень, виробничих будівель за адресою: м. Полтава, вул. Харчовиків, 13, є безпідставними.

Згідно ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Судові витрати відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України покладаються на позивача у повному обсязі.

Керуючись статтями 232-233, 237-238, 240 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.ст.256, 257 ГПК України). Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено 26.02.2021.

Суддя О.С. Семчук