ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

01.03.2021 р. Справа № 914/450/21

Суддя Петрашко М.М., розглянувши матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Маре»

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Прозріння»

про зобов`язання укласти договір іпотеки нерухомого майна та стягнення заборгованості в розмірі 38391352,00 грн.

ВСТАНОВИВ

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Маре» до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Прозріння» про зобов`язання укласти договір іпотеки нерухомого майна та стягнення заборгованості в розмірі 38391352,00 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.02.2021р. позовній заяві присвоєно єдиний унікальний номер судової справи №914/450/21 та передано для розгляду судді Петрашку М.М.

Вказана позовна заява з додатками до неї була надіслана Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Маре» поштою на адресу Господарського суду Львівської області 19.02.2021р., про що свідчить відмітка поштового відділення, яка міститься на поштовому конверті, надісланому на адресу суду разом із позовними матеріалами.

Розглянувши позовну заяву та додані до неї документи, господарський суд дійшов висновку про необхідність залишення її без руху з огляду на таке.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 164 Господарського процесуального кодексу України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною 2 статті 123 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпунктів 1 та 2 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір", розмір ставки судового збору за подання до господарського суду:

- позовної заяви майнового характеру становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

- позовної заяви немайнового характеру становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як вбачається із позовної заяви, позивачем заявлено позовні вимоги майнового та немайнового характеру. Зокрема заявлено вимоги про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Прозріння» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Маре» заборгованості по тілу кредиту за договором про надання фінансового кредиту №Мар-09/10-01-к від 09 жовтня 2020 року в розмірі 38391352,00 грн. та про зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Прозріння», як іпотекодавцем, здійснити укладення із Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Маре», як іпотекодержателем, договору іпотеки, про передачу в іпотеку земельних ділянок.

Таким чином, враховуючи вимоги Закону України "Про судовий збір", позивачу в даному випадку слід було сплатити судовий збір за позовні вимоги майнового та немайнового характеру.

Позивачем до позовної заяви долучено платіжні доручення про сплату судового збору №1874 від 19.02.2021р. на суму 10000,00 грн. та № 1873 від 19.02.2021р. на суму 2270,00 грн.

Також позивачем долучено до позовної заяви клопотання про відстрочення сплати суми судового збору (вх.№771/21 від 23.02.2021р.), в якому Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Маре» керуючись положеннями статті 8 Закону України «Про судовий збір», просить відстрочити сплату решти суми судового збору за подання позовної заяви із вимогою майнового характеру до ухвалення судового рішення у справі.

При цьому у клопотанні про відстрочення сплати судового збору позивач зазначає про те, що у Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Маре» на день звернення до суду із позовом відсутня можливість сплатити суму судового збору в повному обсязі.

Як зазначає позивач, на даний час, у зв`язку із дією обмежувальних заходів карантинного типу, що були введені у зв`язку із швидким розповсюдженням ГРХ, викликаної короновірусом COVID-19, різким зменшенням ділової та фінансової активності на ринку, падінням продажів товарів та послуг, а також різким зменшенням надходжень від господарської діяльності, у позивача на даний час вбачається різке зменшення суми коштів на рахунках, у тому числі на забезпечення витрат.

Крім того, необхідність відстрочити сплату удового збору позивач обгрунтовує тим, що надання відповідачу кредиту та неповерненням даної суми кредиту до цього часу позбавило позивача вільних обігових коштів і сум, у зв`язку з чим у нього немає достатньо коштів для покриття усіх необхідних витрат, у тому числі і для сплати суми судового збору в повному обсязі.

Так, частиною 1 статті 8 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Розглянувши подане клопотання, суд зазначає, що позивачем не подано жодних доказів на підтвердження обставин, які відповідно до статті 8 Закону України "Про судовий збір" могли б свідчити про наявність підстав для відстрочення або розстрочення сплати судового збору на певний строк.

При цьому слід зазначити, що саме лише посилання на майновий стан підприємства, без долучення доказів на підтвердження такої обставини, не може слугувати підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору на підставі статті 8 Закону України "Про судовий збір".

Отже враховуючи те, що позивачем не подано жодних доказів, на підставі яких суд міг би дійти висновку про необхідність відстрочення сплати судового збору, суд дійшов висновку відмовити у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Таким чином суд зазначає про те, що позивач не дотримався вимог пункту 2 частини 1 статті 164 Господарського процесуального кодексу України, оскільки не сплатив судовий збір у встановленому Законом України "Про судовий збір" порядку і розмірі, а саме в розмірі 1,5% ціни позову.

Відповідно до частини 2 статті 91 Господарського процесуального кодексу України, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відповідно до частини 4 та частини 5 статті 91 Господарського процесуального кодексу України, копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Відповідно до пункту 5.27. Національного стандарту України «Державна уніфікована система документації, Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації, вимоги до оформлювання документів (ДСТУ 4163-2003)», затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 7 квітня 2003р. №55, відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії і проставляють нижче реквізиту 23 (нижче підпису). Приклад засвідчення копії документа зазначено у пункті 5.27. Національного стандарту України (ДСТУ 4163-2003).

Однак, судом встановлено, що у додатках до позовної заяви, містяться копії документів, оформлення яких не відповідає вимогам закону. Зокрема, як вбачається із копій документів, що долучені до позовної заяви, у них відсутні такі відмітки: «Згідно з оригіналом», назва посади особи, яка засвідчує копію, її ініціали та прізвище, дата засвідчення копій.

Частиною 2 статті 164 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких грунтуються позовні вимоги.

Таким чином, позивачем порушено вимоги частини 2 статті 164 Господарського процесуального кодексу України, оскільки долучені до позовної заяви копії документів, не можуть вважатися доказами в розумінні Господарського процесуального кодексу України, оскільки ці документи не є ні оригіналами, ні належним чином засвідченими копіями.

Крім того, відповідно до частини 3 статті 30 Господарського процесуального кодексу України, спори, що виникають з приводу нерухомого майна, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Таким чином, позивачу належить надати Витяги з Державного реєстру на нерухоме майно з інформацією щодо місцезнаходження земельних ділянок, які на думку позивача мають бути передані в іпотеку, а також обґрунтоване пояснення щодо звернення з даним позовом за підсудністю до Господарського суду Львівської області, а не за правилами визначеними статтею 30 ГПК України.

Частиною 1 та частиною 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись статтями 123, 164, 174, 232, 234 Господарського процесуального кодексу України, статтею 8 Закону України «Про судовий збір» суд

УХВАЛИВ

1. Відмовити в задоволенні клопотання позивача (вх.№771/21 від 23.02.2021р.) про відстрочення сплати суми судового збору.

2. Позовну заяву залишити без руху.

3. Встановити позивачу десятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для виправлення допущених недоліків, які зазначені у вказаній ухвалі суду.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 235 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя М.М. Петрашко