ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" лютого 2021 р. Справа№ 910/10122/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Куксова В.В.

суддів: Тарасенко К.В.

Шаптали Є.Ю.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Укрреставрація"

на рішення Господарського суду міста Києва

від 17.11.2020 (повний текст складено 24.11.2020)

у справі №910/10122/20 (суддя Ващенко Т.М.)

за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Дім Комфорт"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Укрреставрація"

про стягнення 65 325,07 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Дім Комфорт" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Укрреставрація" (далі - відповідач, скаржник) про стягнення 61 557,50 грн. основного боргу, 1 733,75 грн. інфляційних втрат та 2 033,82 грн. 3% річних (з врахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 25.08.2020).

Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.11.2020 позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Укрреставрація" на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Дім Комфорт" 61 557,50 грн. основного боргу, 1 118,59 грн. інфляційних втрат, 1 478,33 грн. 3% річних, 2 064,33 грн. судового збору, 8 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу. В іншій частині в позову відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Укрреставрація" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 17.11.2020 у справі №910/10122/20 скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог та понесені Товариством з додатковою відповідальністю ""Фінансова компанія "Укрреставрація" судові витрати покласти на Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Дім Комфорт".

Апеляційна скарга вмотивована тим, що всупереч визначеним положенням законодавства норм, позивачем не здійснюється належне утримання будинку, що є обов`язком останього згідно положень ст. 18 ЗУ «Про об`єднання співвласників багатократирного будинку».

Скаржник вказує, що розрахунок внесків, проведений позивачем та зазначений в кошторисах, здійснений з допущенням помилок, які в свою чергу значною мірою вплинули на розподіл суми витрат та сплату внесків.

Зокрема скаржник зазначає, що у даному випадку заява позивача про збільшення позовних вимог є фактично поданням окремого позову із іншим предметом та підставами позову, оскільки позивачем додатково заявлено вимоги за період червень 2020 року - липень 2020 року про стягнення заборгованості по внескам, інфляційних витрат та 3% річних, а первісна позовна заява містила вимогу обраховану з жовтня 2019 року по травень 2020 року.

Апелянт зазначає, що розрахунок індексу інфляції та 3% річних здійснювалось за зобов`язаннями, які не були предметом розгляду справи 910/10122/20. Так, позивачем заявлені позовні вимоги щодо зобов`язань за період з 01.10.2019 року по 31.07.2020 року, тобто чітко визначений предмет позову, який в подальшому не змінювався.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.12.2020 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Укрреставрація" на рішення Господарського суду міста Києва від 17.11.2020 у справі №910/10122/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя (судді-доповідача) Куксов В.В., судді Тарасенко К.В., Шаптала Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.12.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Укрреставрація" на рішення Господарського суду міста Києва від 17.11.2020 у справі №910/10122/20. Роз`яснено учасникам апеляційного провадження, що апеляційна скарга буде розглянута без повідомлення учасників справи.

14.01.2021 Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Дім Комфорт" подано відзив на апеляційну скаргу, який обґрунтовано тим, що фактичне оспорювання правомірності рішень загальних зборів співвласників, у тому числі з підстав затвердження завищенного тарифу, допущення помилок при затвердженні кошторисів та застосування при розрахунках невірних площ приміщень, однак це не є предметом розгляду справи №910/10122/20.

Позивача вмотивовує відзив також, тим, що жодних змін предмету позову або його підстав, позивачем не здійснювалось, позивач лише скористався своїм правом для захисту порушених прав.

Частиною 1 статті 12 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку, зокрема, позовного провадження (загального або спрощеного).

Спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні (частина 3 статті 12 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до частини 3 статті 247 Господарського процесуального кодексу України при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін; 3) обраний позивачем спосіб захисту; 4) категорію та складність справи; 5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; 6) кількість сторін та інших учасників справи; 7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Враховуючи, що предметом розгляду у справі № 910/10122/20 є вимоги про стягнення 58036,86 грн., вказана справа відноситься до малозначних справ в розумінні ГПК України.

З огляду на малозначність справи в розумінні частини 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи характер спірних правовідносин та предмет доказування, колегія суддів вирішила розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження на підставі частини 1 статті 247 Господарського процесуального кодексу України.

У відповідності до вимог ч. ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права встановила наступне.

Згідно з частиною першою статті 270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій Главі.

Місцевим господарським судом вірно встановлено та матеріалами справи підтверджується наступне.

26.03.2010 проведено державну реєстрацію юридичної особи - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Дім Комфорт" (ідентифікаційний код 37017439). Згідно з актом приймання-передачі житлового комплексу або його частини з балансу на баланс від 21.12.2010. ТОВ "Українське спеціальне житлово-експлуатаційне сервісне підприємство" передано, а ОСББ "Дім Комфорт" прийнято на баланс активи житлового будинку за адресою: м. Київ, вул. Бориспільська, 12-В, та технічну документацію на будинок згідно з переліком.

Згідно з пунктом 1 розділу І статуту ОСББ "Дім Комфорт", затвердженого протоколом загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку № 12-В по вулиці Бориспільській в місті Києві від 07.07.2017 № 8 (далі - Статут), ОСББ "Дім Комфорт" створено власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку № 12-В, який розташований по вулиці Бориспільській в місті Києві, відповідно до Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку".

Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Статуту метою створення об`єднання є забезпечення і захист прав співвласників, дотримання ними своїх обов`язків, належне утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та цим статутом.

Об`єднання є неприбутковою організацією і не має на меті одержання прибутку для його розподілу між співвласниками. Господарче забезпечення діяльності об`єднання може здійснюватися власними силами об`єднання (шляхом самозабезпечення) або шляхом залучення на договірних засадах суб`єктів господарювання.

Інформаційною довідкою № 142677482 від 25.10.2018 з Реєстру прав власності на нерухоме майно підтверджується, що ТОВ "ФК "Укрреставрація" є власником 83/100 нежилих приміщень І та ІІ поверху (в літ. А) (групи приміщень № № 230, 231, 232, 238, 239, 240), загальна площа яких становить 1398,60 кв. м (дата державної реєстрації права власності 26.01.2011).

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 25.03.2014 у справі № 11/236, якою скасовано рішення Господарського суду міста Києва від 08.07.10. в частині визнання за ТОВ "ФК "Укрреставрація" права власності на нежилі приміщення першого поверху в літері А загальною площею 39,6 кв. м., які складаються з: група приміщень № 230 (приміщення з № 1 по № 2) площею 10,8 кв. м.; група приміщень № 231 (приміщення з № 1 по № 6) площею 28,8 кв. м., що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Бориспільська, буд. 12-В. Прийнято в цій частині нове рішення про відмову в задоволення вказаних позовних вимог. В іншій частині рішення залишено без змін.

Відтак, судами встановлено, що відповідачу - ТОВ "ФК "Укрреставрація" на праві власності належать нежитлові приміщення І поверху (в літ. А) загальною площею 1159,9 кв. м.: група приміщень № 238 (приміщення з № 1 по № 17) площею 299,2 кв. м.; група приміщень № 239 (приміщення з № 1 по № 19) площею 292,5 кв. м., група приміщень № 240 (приміщення з № 1 по № 39) площею 568,2 кв. м., що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Бориспільська, буд. 12-В.

27.04.2017 загальними зборами ОСББ "Дім Комфорт" прийняті рішення, які оформлені протоколом № 7 від 27.04.2017, зокрема, з питання 4 порядку денного вирішено затвердити розмір внесків до 3-х цільових фондів ОСББ "Дім Комфорт", що в сумі складають 0,45 грн за 1 кв. м. загальної площі і які замінюють діючий цільовий внесок в резервний та ремонтний фонд ОСББ в розмірі 0,50 грн/кв. м., в тому числі: а) затверджено внесок до ремонтного фонду ОСББ на 2017 рік та подальший час - в розмірі 0,30 грн/кв. м. загальної площі; б) затверджено внесок до резервного фонду ОСББ на 2017 рік та подальший час - в розмірі 0,05 грн/кв. м. загальної площі; в) затверджено внесок до фонду системи відеонагляду та безпеки будинку ОСББ на 2017 рік та подальший час - в розмірі 0,10 грн/кв. м. загальної площі.

14.12.17. загальними зборами ОСББ "Дім Комфорт" прийняті рішення, які оформлені протоколом № 9 від 14.12.2017, а також затверджено кошторис ОСББ на 2018 рік та внесок на утримання, експлуатацію та ремонт спільного майна в розмірі 4,68 грн за 1 кв. м. загальної площі приміщень, що знаходяться у власності співвласників ОСББ (пункт 2 рішення).

Вказані обставини також досліджувались Господарським судом міста Києва при розгляді справи № 910/14526/18 та за результатами розгляду вирішено стягнути з ТОВ "ФК "Укрреставрація" на користь ОСББ "Дім Комфорт" заборгованість зі сплати внесків на утримання, експлуатацію та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку за період з січня 2017 року по серпень 2018 року. Зазначене рішення залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 07.06.2019 та набрало законної сили.

27.02.2019 загальними зборами ОСББ "Дім Комфорт" прийняті рішення, які оформлені протоколом № 11, та затверджено кошторис ОСББ на 2019 рік та внесок на утримання, експлуатацію та ремонт спільного майна в розмірі 5,78 грн за 1 кв.м загальної площі приміщень, що знаходяться у власності співвласників ОСББ (пункт 2 рішення). Вказаний кошторис введений в дію з 01.03.2019.

Вказані обставини також досліджувались Господарським судом міста Києва при розгляді справи № 910/12583/19, рішенням у якій стягнуто заборгованість зі сплати внесків на утримання, експлуатацію та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку за період з 01.01.2019 по 30.09.2019 означене рішення набрало законної сили.

Обставини, встановлені у справах № 11/236, № 910/14526/18 та № 910/12583/19 суд під час провадження у даній справі вважає такими, що відповідно до приписів ст. 75 ГПК України не підлягають повторному доказуванню.

Так, одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що рішення суду з будь-якої справи, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів (п. 4 Інформаційного листа Вищого господарського суду України № 01-8/1427 від 18.11.2003 "Про Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та юрисдикцію Європейського суду з прав людини").

Даний принцип тісно пов`язаний з приписами ч. 4 ст. 75 ГПК України, відповідно до якої, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на несплату відповідачем внесків на утримання, експлуатацію та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку за період з 01.10.2019 по 31.07.2020, у зв`язку з чим просить суд стягнути 61 557,50 грн. основного боргу, 1 733,75 грн. інфляційних втрат та 2 033,82 грн. 3% річних.

Доводи апелянта, що позивачем заявою про збільшення розміру позовних вимог було змінено підстави позову, які в свою чергу змінили обставини, на яких ґрунтується вимога позивача, колегією суддів відхиляються як необґрунтовані.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 46 ГПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру. Під збільшенням розміру позовних вимог не може розумітися заявлення ще однієї чи кількох вимог, додатково до викладених у позовній заяві. Неправомірно під виглядом збільшення розміру позовних вимог висувати нові вимоги, які не були зазначені у тексті позовної заяви.

У даному ж випадку заява позивача про збільшення позовних вимог не передбача змін предмету позову або його підстав, позивач лише скористався своїм правом для захисту порушених прав та збільшив періоди за які, на думку позивача, відповідачем не всплачено внески.

Розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Укрреставрація", колегія суддів дійшла висновку, що вона не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

За приписами статті 1 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку", співвласником багатоквартирного будинку є власник квартири або нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку; управління багатоквартирним будинком - вчинення співвласниками багатоквартирного будинку дій щодо реалізації прав та виконання обов`язків співвласників, пов`язаних з володінням, користуванням і розпорядженням спільним майном багатоквартирного будинку.

Частиною 2 статті 7 ЗУ "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" встановлено, що кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника.

Відповідно до ч. 4 ст. 4 ЗУ "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.

Прикінцевими та перехідними положеннями Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку", серед іншого, внесено зміни до Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку". Змінами, про які йдеться, зокрема, є: скасовано поняття членства в об`єднанні співвласників багатоквартирного будинку (усі співвласники беруть участь в діяльності об`єднання); скасовано поняття кворуму на загальних зборах для прийняття рішень (скільки би співвласників не прийшло - загальні збори є правомочними і голосування проводиться); змінено механізм підрахунку голосів (голоси рахуються не від кворуму, а від загальної кількості голосів співвласників); змінено порядок розподілу голосів (за загальним правилом розподіл голосів здійснюється пропорційно площі, що належить співвласникам); введено письмове опитування.

Так, за змістом ст. 10 ЗУ "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" вищим органом управління об`єднання є загальні збори його членів, до виключної компетенції яких, зокрема, належить затвердження кошторису, балансу об`єднання та річного звіту; визначення розмірів внесків і платежів членами об`єднання. За результатами розгляду питань, віднесених до компетенції загальних зборів, приймається рішення, яке може бути оскаржено в судовому порядку.

У разі відмови співвласника сплачувати внески і платежі на утримання та проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна об`єднання або за його дорученням управитель має право звернутися до суду (ч.6 ст. 13 ЗУ "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку").

Відповідно до ст. 15 ЗУ "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" співвласник зобов`язаний, зокрема виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання; виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі.

Об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту об`єднання, зокрема: встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; визначати підрядника, укладати договори про управління та експлуатацію, обслуговування, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення майна з будь-якою фізичною або юридичною особою; здійснювати контроль за своєчасною сплатою внесків і платежів (ст. 16 ЗУ "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку").

Згідно зі ст. 17 вказаного Закону для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків об`єднання має право, зокрема: вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; звертатися до суду в разі відмови співвласника відшкодовувати заподіяні збитки, своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі встановлені цим Законом та статутом об`єднання внески і платежі, у тому числі відрахування до резервного та ремонтного фондів.

Частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності (ч. 1 ст. 20 ЗУ "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку").

У пункті 2 розділу ІІІ Статуту ОСББ "Дім Комфорт" визначено, що до виключної компетенції загальних зборів співвласників належить, зокрема, затвердження кошторису, балансу об`єднання та річного звіту (п. п. "г"), визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників (п. п. "е").

Відповідно до пункту 2 розділу IV Статуту ОСББ "Дім Комфорт" сплата встановлених загальними зборами співвласників внесків і платежів, у тому числі відрахувань до ремонтного, резервного фондів у розмірах і в строки, що встановлені загальними зборами співвласників, є обов`язковою для всіх співвласників.

Згідно з пунктом 5 розділу IV Статуту ОСББ "Дім Комфорт" кошти об`єднання, включаючи кошти ремонтного, резервного та інших фондів, витрачаються за рішенням правління згідно з кошторисами, затвердженими загальними зборами співвласників, та окремими рішеннями загальних зборів співвласників.

Кошторис об`єднання за поданням правління щороку затверджується загальними зборами не пізніше 31 січня поточного року, якщо інший строк не встановлено правлінням об`єднання або загальними зборами співвласників. За рішенням загальних зборів можуть затверджуватися кошториси на два і більше років.

Якщо інше не встановлено рішенням загальних зборів співвласників, кошторис повинен передбачати такі статті витрат:

- витрати на утримання будинку і споруд та прибудинкової території;

- витрати на ремонт приміщень, будинку, споруд;

- витрати на оплату комунальних та інших послуг, що надаються об`єднанню;

- витрати фондів об`єднання;

- інші витрати.

За рішенням загальних зборів для здійснення витрат за рахунок ремонтного, резервного фондів можуть затверджуватися окремі (спеціальні кошториси).

Як було встановлено судом, а також сторонами не заперечується, що у спірний період з жовтня 2019 року по липень 2020 року відповідачу на праві власності належали нежитлові приміщення І поверху (в літ. А) загальною площею 1159,9 кв. м.: група приміщень № 238 (приміщення з № 1 по № 17) площею 299,2 кв. м.; група приміщень № 239 (приміщення з № 1 по № 19) площею 292,5 кв. м., група приміщень № 240 (приміщення з № 1 по № 39) площею 568,2 кв. м., що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Бориспільська, буд. 12-В.

Частиною 4 статті 319 ЦК України визначено, що власність зобов`язує.

Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 322 ЦК України).

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

З аналізу наведених положень Цивільного кодексу України та законів України в їх системному взаємозв`язку суд вбачає, що кожний власник квартири (нежитлового приміщення) у багатоквартирному будинку є одночасно співвласником спільного майна такого будинку, зокрема, приміщень загального користування та прибудинкової території.

Обов`язок утримання зазначеного майна виникає у співвласників багатоквартирного будинку безпосередньо з актів цивільного законодавства, зокрема, ст. 322 ЦК України та ч. 2 ст. 7 ЗУ "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку".

При цьому, системний аналіз приписів статей 10, 13, 15, 16, 17, 20, 23 ЗУ "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" дозволяє зробити висновок про те, що зазначений закон передбачає комплекс взаємопов`язаних прав та обов`язків власників квартир та об`єднання співвласників, які в кінцевому мають забезпечити належне функціонування та утримання співвласниками житлового будинку їхньої спільної часткової власності. Зокрема, праву об`єднання в особі його загальних зборів, на встановлення порядку сплати, переліку та розміру внесків і платежів (ст. 10, 16 Закону) кореспондує обов`язок співвласника виконувати рішення статутних органів об`єднання, своєчасно та в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі, частка яких визначається пропорційно до загальної площі квартири (ст.15, 20 Закону).

Тобто, обов`язок утримання зазначеного майна виникає у співвласників багатоквартирного будинку безпосередньо з актів цивільного законодавства. При цьому, витрати на утримання спільного майна у багатоквартирному будинку розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, незалежно від факту використання ними належного їм нежитлового приміщення та спільного майна, а також членства в об`єднанні співвласників багатоквартирного будинку.

Згідно наданих суду заперечень відповідача проти позову вбачається фактичне оспорення правомірності рішень загальних зборів співвласників, у тому числі з підстав затвердження завищеного тарифу, допущення помилок при затвердженні кошторисів та застосування при розрахунках невірних площ приміщень.

Означені доводи скаржника не приймаються судовою колегією, оскільки оскарження рішень загальних зборів ОСББ не є предметом спору в даній справі.

На спростування доводів скаржника про недоведення позивачем обставин фактичного надання послуг по утриманню будинку та прибудинкової території судова колегія зазначає, що підставою позову у даній справі є саме невиконання відповідачем як співвласником своїх обов`язків зі сплати ОСББ внесків та платежів у розмірах, затверджених загальними зборами ОСББ, рішення яких відповідно до вимог ст.10 ЗУ "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" є обов`язковими для всіх співвласників. При цьому, кошти, які позивач просить стягнути з відповідача - це частина платежів і внесків за період з 01.01.2019 по 30.09.2019 на утримання як самого будинку (від даху до підземних комунікацій), прибудинкової території, майбутніх ремонтів і переоснащень спільного майна ОСББ, тому спір у даній справі не пов`язаний із документальним підтвердженням надання ОСББ послуг з утримання будинку та прибудинкової території, що спростовує доводи відповідача про необхідність перевірки судом документального підтвердження понесення позивачем витрат з надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території (постанови Верховного суду від 22.05.2018 у справі № 910/12065/17, від 17.07.2018 у справі № 910/6356/16).

Окрім того, законом та положеннями Статуту ОСББ визначено порядок здійснення ревізійною комісією ОСББ контролю за фінансово-господарською діяльністю правління об`єднання. В свою чергу, предметом розгляду даної справи є виключно вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості, яка виникла на підставі рішень загальних зборів ОСББ, які були прийняті, є чинними та підлягають обов`язковому виконанню співвласниками будинку.

До того ж, кошторис ОСББ затверджується на наступний період, а не на період, який минув. Тобто, співвласник зобов`язаний сплачувати внески та платежі на утримання багатоквартирного будинку щомісячно згідно з кошторисом, який затверджений загальними зборами ОСББ на поточний рік (або також на наступні, якщо іншого рішення не буде прийнято), що саме по собі виключає можливість надання об`єднанням доказів витрат, які ще не були понесені.

Затвердження загальними зборами ОСББ єдиного тарифу як для власників квартир, так і для власників нежитлових приміщень узгоджується з виключною компетенцією загальних зборів ОСББ затверджувати розміри внесків та платежів на утримання багатоквартирного будинку за результатами голосування співвласників будинку. Відповідач, в свою чергу, також не позбавлений права та можливості приймати участь у затвердженні відповідного тарифу шляхом участі у голосуванні на загальних зборах ОСББ.

Враховуючи вищевикладене, при вирішенні даного спору господарському суду належить перевірити нараховані позивачем спірні суми на відповідність їх розмірам внесків та платежів, які були затверджені рішеннями загальних зборів ОСББ "Дім Комфорт", з урахуванням зроблених відповідачем часткових оплат.

Судом першої інстанції вірно зазначено що вказані відповідачем в платіжних документах призначення платежів не спростовують існування заборгованості за відповідні місяці, зважаючи на те, що оплати здійснювались не в повному обсязі та зараховувались позивачем в погашення боргу в хронологічному порядку.

Відповідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За приписами ч. 1, 3 ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Як встановлено ст. ст. 73, 74 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 79 ГПК України передбачено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

В порядку, передбаченому ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Разом з цим, всупереч викладеним вище нормам закону, скаржником не було спростовано наданих позивачем доказів, зокрема, не надано до матеріалів справи будь-яких належних та допустимих доказів сплати заборгованості по внескам на утримання, експлуатацію та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку за період з 01.10.2019 по 31.07.2020 в сумі 61 557,50 грн.

Щодо посилань відповідача на самостійно укладені ним договори на надання послуг, судова колегія відзначає, що кожний суб`єкт господарювання самостійно визначає коло осіб, з якими він прагне вступити у договірні відносини, а понесені відповідачем витрати на виконання таких договорів не спростовують обов`язку ТОВ "ФК "Укрреставрація" сплачувати позивачу обов`язкові внески та платежі на утримання багатоквартирного будинку.

При цьому, судова колегія зауважує, що як передбачено у пункті 2 розділу IV Статуту ОСББ "Дім Комфорт", загальні збори співвласників можуть прийняти рішення про списання боргів співвласників у разі виконання ними робіт, необхідних для утримання спільного майна. З матеріалів справи не вбачається, що загальними зборами співвласників будинку приймалось рішення про списання спірної заборгованості відповідача.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по внескам на утримання, експлуатацію та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку за період з 01.10.2019 по 31.07.2020 в сумі 61 557,50 грн.

Також позивачем пред`явлено до стягнення з відповідача 1 733,75 грн. інфляційних втрат, 2 033,82 грн. 3% річних.

Згідно зі статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Первіривши перерахунок інфляційних втрат та 3% річних, здійсненний судом першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 1 118,59 грн інфляційних втрат та 1 478,33 грн 3% річних. Інфляційні втрати в сумі 615,16 грн та 3% в сумі 555,49 грн нараховано безпідставно, з огляду на що судом першої інстанції правомірно відмовлено в позові в цій частині.

Суд враховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у контексті конкретних обставин справи.

Враховуючи вищевикладене в сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки відповідають дійсним обставинам справи і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення Господарського суду міста Києва від 17.11.2020 у справі №910/10122/20 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для її скасування не вбачається.

Згідно з ст. 17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

За змістом рішення Європейського суду з прав людини у справі "Кузнєцов та інші проти Російської Федерації" зазначено, що одним із завдань вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього, нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції.

Така позиція є усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи "Серявін та інші проти України", "Проніна проти України") і з неї випливає, що ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини зазначає, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Відповідно до ст. ст. 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З огляду на викладене, судова колегія приходить до висновку про те, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Укрреставрація" на рішення Господарського суду міста Києва від 17.11.2020 у справі №910/10122/20 є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 2, 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Укрреставрація" на рішення Господарського суду міста Києва від 17.11.2020 у справі №910/10122/20 - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду міста Києва від 17.11.2020 у справі №910/10122/20 - залишити без змін.

Матеріали справи №910/10122/20 повернути до господарського суду першої інстанції.

Головуючий суддя В.В. Куксов

Судді К.В. Тарасенко

Є.Ю. Шаптала