ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

23.02.2021 м. Ужгород Справа № 907/755/20

Суддя Господарського суду Закарпатської області Ремецькі О.Ф.,

За участю секретаря судового засідання Мешко Р.В.

розглянувши позовну заяву Антимонопольного комітету України, м. Київ до товариства з обмеженою відповідальністю Котнар-М, м. Ужгород про стягнення суми 108800,00грн.

За участю представників:

від позивача - не з`явився

від відповідача - не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Позивач звернувся до Господарського суду Закарпатської області з позовом до відповідача про стягнення суми 108800,00грн., у тому числі 54400,00грн. штрафу та 54400,00грн. пені. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачем не виконано рішення Тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України від 20.06.2018 № 6-р/тк у справі № 127-26.13/106-17.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 23.11.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 907/755/20 та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 16.12.2020.

На день судового засідання, представником позивача подано письмову заяву, в якій просить суд розглядати справу за наявними в ній матеріалами у відповідності до ст. 196 ГПК України.

Ухвалою суду від 16.12.2020 року було відкладено підготовче засідання на 22.01.2021 року.

Проте, судове засідання призначене на 22.01.2021 року не відбулося, у зв`язку з перебуванням головуючої судді Ремецькі О.Ф. у щорічній відпустці тривалістю один день 22.01.2021 року згідно наказу Господарського суду Закарпатської області №02.4-08/1-к від 22.01.2021 року.

Ухвалою суду від 25.01.2021 року призначено підготовче засідання на 02.02.2021 року.

Ухвалою суду від 02.02.2021 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 23.02.2021.

Позивачем до початку розгляду справи по суті подано письмове клопотання про розгляд справи за відсутності повноваженого представника позивача.

Представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, посилаючись на їх обґрунтованість наявними у справі доказами.

Пояснив, що звернення до суду зумовлено невиконанням відповідачем рішення тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України від 20.06.2018 № 6-р/тк яким визнано, що ТОВ «Котнар-М» вчинило порушення, передбачене п. 13 ст. 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді неподання інформації Комітету на вимогу державного уповноваженого Комітету від 03.07.2017 № 127-26/09-7162 у встановлений ним строк. Вказаним рішенням за зазначене порушення, на Відповідача накладено штраф у розмірі 54 400,00 грн.

Оскільки у встановлений законом строк відповідач суму штрафу не сплатив, позивач вважає, що такий підлягає стягненню в судовому порядку. Окрім того, відповідно до частини 5 статті 56 Закону України Про захист економічної конкуренції, за кожний день прострочення сплати штрафу позивачем нараховано та пред`явлено до стягнення з відповідача пеню у розмірі півтора відсотка від суми штрафу який у зв`язку з обмеженням його розміру згідно розрахунку складає 54 400, 00 грн.

Відповідач не скористався наданим йому правом надати суду відзив на позов.

Враховуючи, що про час та місце розгляду справи відповідач був повідомлений своєчасно та належним чином (ухвали було надіслано на його офіційну юридичну адресу), суд дійшов висновку, що він мав час та можливість надати свої заперечення з приводу предмета спору, та докази, які мають значення для розгляду справи по суті.

Учасник справи розпоряджається своїми правами на власний розсуд (ч. 2 ст. 14 ГПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

Відтак, відповідно до положень ч.ч. 8, 9 ст. 165 ГПК України у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих позивачем.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, який завершується розгляд справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані позивачем матеріали, заслухавши повноважного представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Тимчасова адміністративна колегія Антимонопольного комітету України розглянувши матеріали справи № 127-26.13/106-17 про порушення товариством з обмеженою відповідальністю «Котнар-М» (далі- Відповідач) законодавства про захист економічної конкуренції, прийняла рішення від 20.06.2018 № 6-р/тк, яким визнано, що ТОВ «Котнар-М» вчинило порушення, передбачене п. 13 ст. 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді неподання інформації Комітету на вимогу державного уповноваженого Комітету від 03.07.2017 № 127-26/09-7162 у встановлений ним строк.

Вказаним рішенням на Відповідача накладено штраф у розмірі 54 400,00 грн.

Копія Рішення № 6-р/тк надіслана із супровідним листом Комітету від 06.07.2018 № 127-26/09-8288 та отримана Відповідачем 17.07.2018, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 602.

У встановлений частиною 3 статті 56 Закону України Про захист економічної конкуренції двомісячний строк відповідач накладений на нього штраф не сплатив.

Поряд з цим, правомірність прийняття рішення, яким накладено, в т. ч. і на відповідача штрафу, оспорювалось ним в судовому порядку (справа №910/12403/18). Рішенням Господарського суду міста Києва від 11.04.2019 року №910/12403/18 в позові було відмовлено, рішення набрало законної сили 04.09.2019 відповідно до постанови Північного апеляційного господарського суду №910/12403/18. Постановою Верховного Суду №910/12403/18 від 19.12.2019 року вказані судові рішення залишені без змін.

Оскільки штраф у сумі 54 400, 00 грн. відповідачем не сплачено, позивач звернувся до суду з позовом, яким просить стягнути суму штрафу в примусовому порядку.

Окрім суми штрафу, керуючись ст. 5 ст. 56 Закону України Про захист економічної конкуренції, позивачем нараховано та поставлено вимогу про стягнення з відповідача пені у розмірі півтора відсотка від суми штрафу за кожний день прострочення який у зв`язку з обмеженням його розміру згідно розрахунку наданого позивачем складає 54 400,00 грн.

Оцінюючи подані позивачем докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, виходячи з наступного.

Згідно з частиною 1, пунктом 4 частини 2 статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції» антиконкурентними узгодженими діями є дії, які призвели чи можуть призвести до недопущення, усунення чи обмеження конкуренції. Антиконкурентними узгодженими діями, зокрема, визнаються узгоджені дії, які стосуються спотворення результатів торгів, аукціонів, конкурсів, тендерів.

Порушенням законодавства про захист економічної конкуренції є антиконкурентні узгоджені дії (пункт 1 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції").

Згідно зі ст. 51 Закону України "Про захист економічної конкуренції" порушення законодавства про захист економічної конкуренції тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Статтею 52 Закону України "Про захист економічної конкуренції" визначено суб`єкти відповідальності, види порушень та розмір штрафів за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, які накладаються органами Антимонопольного комітету України.

При цьому, статтею 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" регламентовано, що особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу; протягом п`яти днів з дня сплати штрафу суб`єкт господарювання зобов`язаний надіслати відповідно до Антимонопольного комітету України або його територіального відділення документи, що підтверджують сплату штрафу.

Тимчасова адміністративна колегія Антимонопольного комітету України розглянувши матеріали справи № 127-26.13/106-17 про порушення товариством з обмеженою відповідальністю «Котнар-М» (далі- Відповідач) законодавства про захист економічної конкуренції, прийняла рішення від 20.06.2018 № 6-р/тк, яким визнано, що ТОВ «Котнар-М» вчинило порушення, передбачене п. 13 ст. 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді неподання інформації Комітету на вимогу державного уповноваженого Комітету від 03.07.2017 № 127-26/09-7162 у встановлений ним строк.

Згідно з положеннями статті 56 Про захист економічної конкуренції рішення органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень надається для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб.

Копія Рішення № 6-р/тк надіслана із супровідним листом Комітету від 06.07.2018 № 127-26/09-8288 та отримана Відповідачем 17.07.2018, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 602.

Таким чином визначений законодавцем двомісячний строк для сплати штрафу складає період: з 17.07.2018 по 17.09.2018.

Поряд з цим, частиною першою статті 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" визначено, що рішення може бути оскаржено повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня його одержання. Цей строк не може бути відновлено.

Рішення тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України від 20.06.2018 №6-р/тк оскаржувалось до Господарського суду міста Києва.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 11.04.2019 року №910/12403/18 в позові було відмовлено, рішення набрало законної сили 04.09.2019 відповідно до постанови Північного апеляційного господарського суду №910/12403/18. Постановою Верховного Суду №910/12403/18 від 19.12.2019 року вказані судові рішення залишені без змін.

Таким чином, рішення колегії, яким накладено на відповідача штраф, є чинним.

Відповідно до ст. 22 Закону України „Про Антимонопольний комітет України" розпорядження, рішення та вимоги органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимоги уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення в межах їх компетенції є обов`язковими для виконання у визначені ними строки, якщо інше не передбачено законом.

Згідно з ч. 2 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" встановлено, що рішення органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов`язковими до виконання, а частиною третьою встановлено, що особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

Оскільки, рішення тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України від 20.06.2018 №6-р/тк є чинним, правомірність та законність його прийняття адміністративною колегією підтверджено в судовому порядку в ході розгляду справи №910/12403/18, а відповідачем штраф в розмірі 54 400,00 грн. у встановлений законом строк не сплачено, то вимога позивача про його стягнення у судовому порядку є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Окрім того, відповідно до частини 5 статті 56 Закону України Про захист економічної конкуренції, за кожний день прострочення сплати штрафу позивачем нараховано та пред`явлено до стягнення з відповідача пеню у розмірі півтора відсотка від суми штрафу який у зв`язку з обмеженням його розміру згідно розрахунку відповідача складає 54 400, 00 грн.

Частиною 5 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" встановлено, що за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України. Нарахування пені зупиняється на час розгляду чи перегляду господарським судом справи про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України про накладення штрафу; відповідного рішення (постанови) господарського суду. Нарахування пені припиняється з дня прийняття господарським судом рішення про стягнення відповідного штрафу.

Судом встановлено, що станом на момент у розгляду даної справи штраф, накладений рішенням від 20.06.2018 № 6-р/тк в розмірі 54 400,00 грн, відповідачем не сплачений.

У зв`язку з несплатою відповідачем у встановлений законом строк суми штрафу, Позивачем нараховано пеню за 216 днів прострочення сплати штрафу, яка складає 176 256,00 грн.

Оскільки розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, то з врахуванням вищенаведених норм, обмежений позивачем розмір пені до розміру штрафу на суму 54 400,00 грн. є правомірним та обґрунтованим.

Нормами ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" передбачено, що в разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням, та пені органи Антимонопольного комітету України стягують штраф та пеню в судовому порядку.

Відтак, оскільки судом встановлений факт порушеного права позивача щодо повної та своєчасної сплати штрафних санкції за порушення антимонопольного законодавства суб`єктами, на яких такі санкції покладені рішенням органів Антимонопольного комітету України, у зв`язку з несплатою такими суб`єктами штрафних санкцій у передбаченому чинним законодавством порядку, воно підлягає захисту судом.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Стаття 74 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги Антимонопольного комітету України, м. Київ до товариства з обмеженою відповідальністю Котнар-М, с.Мужієво Берегівського району про стягнення суми 108 800,00 грн., підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, враховуючи положення ст.129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 20, 41, 42, 46, 73-79, 86, 129, 216, 222, 233, 237, 238, 240, 241, Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Котнар-М» (88000, Закарпатська обл., місто Ужгород, вулиця Гойди, будинок 10, кабінет 15, код ) в дохід загального фонду Державного бюджету України (реквізити для зарахування: одержувач - УК в Солом`янському районі міста Києва, , банк: Казначейство України (ЕАП), рахунок: UA0026010, код класифікації доходів бюджету: 21081100) суму 108 800,00 грн. (сто вісім тисяч вісімсот гривень 00 коп.), в т. ч. 54 400,00 грн. штрафу та 54 400,00 грн. пені.

3. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Котнар-М» (88000, Закарпатська обл., місто Ужгород, вулиця Гойди, будинок 10, кабінет 15, код ) на користь Антимонопольного комітету (вул. Митрополита Василя Липківського, 45, м. Київ, 03035, ідентифікаційний код 00032767) суму 2102,00 грн. (дві тисячі сто дві гривні 00 коп.) на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Видати накази на виконання рішення в порядку вимог п. 4 ст. 327 ГПК України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з пунктом 17.5 розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складено: 03.03.2021.

Суддя О. Ф. Ремецькі