СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
судді Попкова Д.О. до постанови Східного апеляційного господарського суду від 01.03.2021р.
01.03.2021р. справа №922/2568/20
Постановою Східного апеляційного господарського суду від 01.03.2021р, ухваленою судовою колегією у складі суддів: Стойка О.В., Пушай В.І. та Попков Д.О., було скасоване рішення господарського суду Харківської області від 18.11.2020 року у справі №922/2568/20 в частині задоволення позовних вимог Громадської спілки «Українська ліга авторських та суміжних прав», с.Софіївська Борщагівка, Київська область до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мені б м`яса», м. Харків про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Мені б м`яса», м. Харків на користь Громадської спілки «Українська ліга авторських та суміжних прав», с.Софіївська Борщагівка, Київська область 105 100, 00 грн. неотриманої винагороди (роялті) за використання суміжних прав (музичних творів) та розподілу судових витрат.
Прийнято в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог Громадської спілки «Українська ліга авторських та суміжних прав» с.Софіївська Борщагівка, Київська область до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мені б м`яса» м. Харків відмовлено.
Я, суддя Попков Д.О. як член судової колегії, не погоджуюсь із вказаними результатами апеляційного перегляду справи №922/2568/20 та вважаю за необхідне в порядку ч.3 ст.34 Господарського процесуального кодексу України викласти окрему думку.
Так, висновок апеляційного господарського суду про безпідставність заявлених позовних вимог Громадської спілки «Українська ліга авторських та суміжних прав», м. Київ (далі Спілка) ґрунтується на правовій позиції Верховного суду, висловленій у постанові №904/951/20 від 26.01.2021р. та фактично зводиться до заперечення існування у Позивача права на такий позов, оскільки:
- Спілка є неприбутковою організацією, яка не має права здійснювати підприємницьку діяльність та є збирачем винагороди і такі кошти не є її доходом (співвідноситься із п.п.6.49 та 6.50 постанови Верховного Суду №904/951/20 від 26.01.2021р.)
- такий позов може бути подано лише на захист майнових прав об`єктів авторського права та (або) суміжних прав та виключно від імені цих правовласників (співвідноситься із п. 6.51 №904/951/20 від 26.01.2021р.).
Визначений ч.4 ст.236 Господарського процесуального кодексу України статус висновків щодо застосування норм права, викладених в постановах Верховного суду, вказує на необхідність їх врахування при вирішенні спору, але це не є тотожнім до встановлення обов`язковості таких висновків.
На мою думку, законодавчо визначений статус Спілки як неприбуткової організації сам по собі не є несумісним із застосування такого способу судового захисту, як відшкодування збитків, адже позовні вимоги про стягнення коштів у розмірі платежу, який би мав бути здійснений Відповідачем у разі виконання ним встановленого ч.3 ст.20 Закону України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав», може також розглядатися і в контексті спонукання до виконання обов`язку в натурі (п.5 ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України):
- із змісту визначення терміну «користувач», наведеному в ст.1 Закону України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав», та ч.1 ст.20 цього Закону випливає, що користування об`єктами інтелектуальної власності, що, водночас і є об`єктами розширеного колективного управління з боку Спілки, є оплатним для користувача (Відповідача);
- відповідно до п.3 ч.1 ст.12 Закону України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав» на Спілку покладено функції збирати, розподіляти та виплачувати дохід від прав правовласникам. Використання законодавцем терміну «збирати», на відміну від іншого, наприклад, «отримувати», передбачає можливість і необхідність вчинення Спілкою активних дій, спрямованих на забезпечення ефективності одного з принципів колективного управління згідно п.5 ч.2 ст.5 цього Закону.
Отже, за умов, коли особа фактично є Користувачем, але ухиляється від укладання обов`язкового для неї договору зі Спілкою та здійснює безоплатне використання об`єктів розширеного управління в своїй господарській діяльності, вимогам ефективності управління як найбільш швидкий, ефективний та точний спосіб збирання доходів для їх подальшого розподілу, відповідає саме звернення Спілки із позовом, спрямованим на стягнення таких коштів, до суду, що цілком узгоджується із приписами ст.13 ратифікованої Україною Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950р. та легітимної мети запровадження такої форми колективного управління за спрямованістю Закону України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав» у порівнянні із попередньою законодавчою регламентацією цієї сфери.
Вважаю за необхідне підкреслити, що різна правова природа правовідносин із пайової участі в будівництві об`єктів інфраструктури та з оплати за користуванням об`єктами розширеного управління не впливає на принципову можливість застосування підходу до ефективного судового захисту за аналогією, адже:
- орган місцевого самоврядування, так само як і Спілка, не здійснює підприємницької діяльності, до якої коректним було застосування категорій прибуток у розумінні ст.142 Господарського кодексу України;
- орган місцевого самоврядування, так само як і Спілка, як отримувачі і збирачі коштів є стороною обов`язкового для відповідачів (у відповідних справах) договорів, за якими останні мають здійснювати відповідні платежі на користь отримувачів;
- органом місцевого самоврядування, так само як і Спілкою кошти отримуються не для особистого використання (як власний дохід), а для забезпечення спеціально визначеної легітимної мети для безпосередньої користі «кінцевих набувачів» - населення відповідного населеного пункту та правовласників відповідно тобто Позивачі діють особисто, але в інтересах інших осіб в силу закону, і це не є несумісним із вимогою про стягнення збитків у вигляді неотриманого доходу.
Стосовно висновку про те, що подібний позов може бути подано Спілкою лише на захист майнових прав об`єктів авторського права та (або) суміжних прав та виключно від імені цих правовласників, то вважаю, що він є помилковим і незастосовним у розглядуваних правовідносинах. Так, в силу свого статусу - єдиної в Україні акредитованої організації колективного управління в сфері діяльності передбаченої ч.5 ст.12 Закону України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав», що вбачається з Рішення щодо акредитації організації колективного управління Громадської спілки «Українська ліга авторських та суміжних прав» - Спілка управнена здійснювати функції розширеного колективного управління об`єктами авторського права і (або) суміжних прав у відношенні всіх правовласників незалежно від наявності договору із ними.
Відокремлення та самодостатність договору і закону як альтернативних підстав для виникнення відносин між правовласниками і організацією колективного управління визначено ч.4 ст.5 Закону України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав».
Оскільки правовідносини між правовласниками та Спілкою у розглядуваному випадку виникають в силу прямої вказівки закону, що співвідноситься із ч.3 ст.11 Цивільного кодексу України, остільки тлумачення п.4 ч.1 ст.12 Закону України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав» як припису, що обумовлює право Спілки на подання позову існуванням відповідного доручення конкретного правовласника, є наслідком неврахування специфіки саме бездоговірного розширеного управління на користь заздалегідь невизначеного кола осіб правовласників:
- визначеність осіб правовласників, які б могли надати доручення для подання Спілкою позову від їх імені, притаманно саме для добровільної форми колективного управління (ч.ч.3, 5 ст.5 та ч.4 ст.12 Закону України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав»);
- стягувані Спілкою за позовом кошти у якості збитків за змістом ст.21 Закону України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав» підлягають розподілу між правовласниками, коло яких як позивачів не може бути встановлене на момент подання позову застосований при визначені розміру збитків Тариф, сплачуваний у якості договірного платежу, від здійсненні якого Відповідач ухиляється, у відповідності до ч.ч.2, 3 ст.20 цього Закону спрямований на забезпечення відплатності і правомірності використання Користувачем такого ж типу прав інтелектуальної власності, що перебувають в сфері розширеного управління Спілки незалежно від особи правовласника (доведені Спілкою факти використання Відповідачем в своїй діяльності фонограм конкретних правовласників не можна ототожнювати із визначенням таких правовласників як належних позивачів у цій справі, або осіб, що мали б окремо уповноважити Спілку на подання такого позову).
На підставі викладеного та враховуючи, що вказані аспекти не були предметом правової оцінки Верховного суду за змістом постанови №904/951/20 від 26.01.2021р., вважаю, що висновок про відсутність права на позов про стягнення збитків у розмірі нездійсненого платежу за обов`язковим для Відповідача договором, від укладання якого він ухилився, у Спілки, яка в силу Закону України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав» визначена стороною такого договору і зобов`язана збирати відповідні кошти для захисту право всіх правовласників, що охоплюються розширеним управлінням, є несумісним (висновок) із ефективністю судового захисту у розумінні ст.13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950р. та значною мірою невілює легітимну мету запровадження відповідної форми колективного управління за означеним Законом, адже узалежнює можливість правовласників отримати приналежний їм дохід від невизначених процедур (зі змісту постанови Верховного суду №904/951/20 від 26.01.2021р. не вбачається яким сам іншим ефективним шляхом мають захищатися у судовому порядку право на отримання Спілкою платежів за договором, який ухиляється укласти інша сторона).
Суддя Д.О. Попков