ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

24.02.2021 Справа № 917/14/18

за заявою Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області, 36000, м.Полтава, вул. Європейська, 4, ідент. код 39461639

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Юстас - Концесія", 39619, м.Кременчук, вул. Ріхарда Зорге, буд. 10, кв. 2, ідент. код 34607720

про порушення справи про банкрутство

Суддя Іванко Лідія Андріївна

Секретар судового засідання Ісенко М.В.

Представники учасників справи: згідно протоколу

Розглядається справа про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "Юстас - Концесія".

Через канцелярію суду від ліквідатора ТОВ "Юстас-Концесія" Галкіна М.Г. надійшло клопотання (вх. №11649 від 20.10.2020 року) про стягнення з ініціюючого кредитора грошової винагороди за виконання повноважень розпорядника майна у даній справі про банкрутство.

Розглянувши матеріали справи, встановив:

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 01.02.2018 року відповідно до вимог Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" порушено провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Юстас - Концесія", введено процедуру розпорядження майном боржника. Розпорядником майна ТОВ "Юстас - Концесія" призначено арбітражного керуючого Галкіна М.Г.

У попередньому засіданні господарський суд розглянув вимоги кредиторів, за результатами розгляду яких, 10.04.2018 року виніс ухвалу. При цьому, судом затверджено реєстр вимог кредиторів товариства з обмеженою відповідальністю "Юстас - Концесія", до якого включено вимоги ініціюючого кредитора - Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області в розмірі 19556476, 00 грн. основного боргу (вимоги третьої черги), 9549868, 70 грн. - санкції (вимоги шостої черги), 16000, 00 грн. - судовий збір (вимоги першої черги).

18.05.2018 року проведено збори кредиторів ТОВ "Юстас-Концесія", на яких обрано комітету кредиторів у складі - Головного управління ДФС у Полтавській області; схвалено звіт розпорядника майна про нарахування грошової винагороди та відшкодування витрат за виконання повноважень на стадії розпорядження майном боржника. Визначено загальний розмір грошової винагороди розпорядника майна за період з 01.02.2018 року по 18.05.2018 року в розмірі 26661,48 грн. (протокол№1 зборів додається).

Ухвалою господарського суду від 14.06.2018 року затверджено звіт арбітражного керуючого Галкіна М.Г. про нарахування грошової винагороди та відшкодування витрат за час виконання повноважень розпорядника майна ТОВ "Юстас - Концесія" на загальну суму 28141,52 грн., з яких 26661,48 грн. - грошова винагорода арбітражного керуючого, 1480,04 грн. - витрати арбітражного керуючого.

14.06.2018 року господарським судом прийнято постанову про визнання ТОВ "Юстас-Концесія" банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури. Ліквідатором ТОВ "Юстас-Концесія" призначено арбітражного керуючого Галкіна М.Г. з наданням йому повноважень відповідно до вимог Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

В ході ліквідаційної процедури банкрута на адресу суду надійшло клопотання ліквідатора (вх.№ 11649), в якому останній просить стягнути з ініціюючого кредитора на його користь 26661,48 грн. грошової винагороди арбітражного керуючого, 1480,04 грн. - витрати арбітражного керуючого, затверджені ухвалою суду від 14.06.2018 року.

Зазначене клопотання призначено судом до розгляду. Сторони належним чином повідомлені про дату, час, місце розгляду даного клопотання.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення вищевказаного клопотання арбітражного керуючого з огляду на наступне.

Як свідчать матеріали справи, провадження у справі № 917/14/18 про банкрутство ТОВ "Юстас-Концесія" порушено 01.02.2018 року.

Арбітражний керуючий Галкін М.Г. виконував повноваження розпорядника майна ТОВ "Юстас-Концесія" у період з 01.02.2018 року по 14.06.2018 року, тобто під час дії Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції чинній з 19 січня 2013 року).

21 жовтня 2019 року набрав чинності Кодекс України з процедур банкрутства.

У відповідності до пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" втратив чинність.

Відповідно до п.п.4 п.14 Прикінцевих та Перехідних Положень Кодексу України з процедур банкрутства установлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

З огляду на викладене, розгляд справи про банкрутство ТОВ "Юстас-Концесія" продовжується за правилами, що передбачені Кодексом України з процедур банкрутства.

Як вже зазначалося вище, ухвалою господарського суду Полтавської області від 14.06.2018 року у справі №917/14/18 затверджено звіт арбітражного керуючого Галкіна М.Г. про нарахування грошової винагороди та відшкодування витрат за час виконання повноважень розпорядника майна ТОВ "Юстас - Концесія" на загальну суму 28141,52 грн., з яких 26661,48 грн. - грошова винагорода арбітражного керуючого, 1480,04 грн. - витрати арбітражного керуючого.

Відповідно до ст. 115 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", чинного на час вчинення відповідних дій у процедурах банкрутства:

- сплата грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого у зв`язку з виконанням ним повноважень у справі про банкрутство здійснюються за рахунок наявних у боржника коштів, одержаних у результаті господарської діяльності боржника, або коштів, одержаних від продажу майна (майнових прав) боржника.

- кредитори можуть створювати фонд для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого. Формування фонду та порядок використання його коштів визначаються рішенням комітету кредиторів та затверджуються ухвалою господарського суду;

Отже, законодавець визначав три джерела сплати грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого: 1) за рахунок наявних у боржника коштів, одержаних у результаті господарської діяльності боржника; 2) за рахунок коштів, одержаних від продажу майна (майнових прав) боржника; 3) за рахунок коштів кредиторів, які можуть створювати фонд для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого.

Статтею 30 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду.

Сплата основної винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна, ліквідатора, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією здійснюється за рахунок коштів, авансованих заявником (кредитором або боржником) на депозитний рахунок господарського суду, який розглядає справу, до моменту подання заяви про відновлення відкриття провадження у справі.

У разі якщо процедура триває після закінчення авансованих заявником коштів, основна винагорода арбітражного керуючого сплачується за рахунок коштів, одержаних боржником - юридичною особою у результаті господарської діяльності, або коштів, одержаних від продажу майна боржника, яке не перебуває в заставі.

Частиною п`ятою статті 30 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що кредитори можуть створювати фонд для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого. Порядок формування фонду та порядок використання його коштів визначаються рішенням комітету кредиторів та затверджуються ухвалою господарського суду.

Таким чином, Кодексом України з процедур банкрутства визначено, що сплата грошової винагороди арбітражного керуючого в справі про банкрутство можлива за рахунок: 1) авансування коштів заявником (кредитором або боржником) на депозитний рахунок господарського суду; 2) коштів, одержаних боржником - юридичною особою у результаті господарської діяльності; 3) коштів, одержаних від продажу майна боржника, яке не перебуває в заставі; 4) коштів створеного комітетом кредиторів фонду для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого.

Правова позиція з даного питання викладена в постанові Верховного Суду від 16.07.2020 по справі №918/454/18.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що кредитором у даній справі - ГУ ДФС у Полтавській області фонд для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого не створювався.

В ході проведеної інвентаризації майна ТОВ "Юстас-Концесія", встановлено відсутність активів даної юридичної особи (акт інвентаризації від 28.03.2018 року, інвентаризаційні описи додаються). З 2015 року підприємство господарської діяльності не здійснює.

Суд зазначає, що згідно з частинами 1, 4, 7 статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відмова від авансування, відсутність майна боржника або ж відсутність інших джерел для покриття на виплату винагороди арбітражному керуючому можна розцінювати як примушування до безоплатної праці, що забороняється та прирівнюється до рабства в контексті статті 4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та інших міжнародних актів (зокрема Конвенції 1926 року про заборону рабства, Конвенції Міжнародної організації праці про примусову чи обов`язкову працю 1930 року ратифіковану Україною 10 серпня 1956 року, Конвенції Міжнародної організації №105 про скасування примусової праці 1957 року ратифіковану Україною 05 жовтня 2000 року), резолюції Економічної і Соціальної Ради ООН (ЕКОСОС) 1996 року тощо) та суперечить статті 43 Конституції України.

Крім того, законодавець не ставить порядок розподілу витрат на оплату послуг арбітражного керуючого в залежність від майнового стану кожного кредитора у справі про банкрутство, правового статусу кредитора, від джерел фінансування того, чи іншого кредитора, а також від майнових результатів арбітражного керуючого у справі про банкрутство.

Встановивши факт невиконання кредиторами у добровільному порядку обов`язку щодо оплати послуг арбітражного керуючого, господарський суд приймає рішення про примусове стягнення з таких кредиторів відповідних грошових сум шляхом винесення ухвали та видачі судового наказу.

Правова позиція з цього приводу викладена у постановах Верховного Суду від 01 серпня 2018 року у справі №912/1783/16 та від 04 жовтня 2018 року у справі №916/1503/17.

Крім того, за правовою позицією Верховного Суду, яка викладена в постанові від 30.01.2019 по справі № 910/32824/15, ініціюючи провадження у справі про банкрутство, кредитори як споживачі послуг арбітражного керуючого, котрі очікують на результат його діяльності, мають усвідомлювати, що надавши на свій ризик згоду на участь у справі про банкрутство, однак не знайшовши майна як джерела своїх доходів і покриття видатків, арбітражний керуючий правомірно очікує покриття забезпечення процедури, яке у такому випадку лягає тягарем на кредиторів (кредитора) неплатоспроможного боржника.

Таким чином, надання послуг арбітражного керуючого відбувається виключно на платній основі. Законодавством не передбачено випадків здійснення повноважень арбітражним керуючим безоплатно.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 14.06.2018 року у справі №917/14/18 задоволено подане арбітражним керуючим Галкіним М.Г. клопотання (вх.№ 5122 від 24.05.2018 року). Затверджено звіт арбітражного керуючого Галкіна М.Г. про нарахування грошової винагороди та відшкодування витрат за час виконання повноважень розпорядника майна ТОВ "Юстас - Концесія" на загальну суму 28141,52 грн., з яких 26661,48 грн. - грошова винагорода арбітражного керуючого за період виконання ним повноважень розпорядника майна ТОВ "Юстас-Концесія" з 01.02.2018 року по 18.05.2018 року, виходячи з розрахунку двох мінімальних заробітних плат на місяць, 1480,04 грн. - поштові та транспортні витрати, пов"язані з виконанням арбітражним керуючим обов"язків розпорядника майна даної юридичної особи.

Під час винесення вказаної ухвали суд, з посиланням на приписи статті 115 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" виходив з того, що розмір основної грошової винагороди, який просив суд затвердити арбітражний керуючий Галкін М.Г., відповідає вимогам Закону і не перевищує максимально допустимого розміру основної грошової винагороди арбітражного керуючого, визначеного вказаною нормою Закону про банкрутство, витрати - підтверджені.

Ухвала господарського суду від 14.06.2018 року не оскаржувалась та набрала законної сили.

В Постанові № 917/1885/15 від 12.01.2021 року Східний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що надання послуг професійного (ліцензованого) арбітражного керуючого відбувається на платній основі. У випадку, коли оплата послуг арбітражного керуючого здійснюється не за рахунок коштів, одержаних від продажу майна боржника, чи коштів, одержаних у результаті виробничої діяльності боржника, то така оплата повинна здійснюватися за рахунок коштів кредиторів, виходячи із принципу пропорційності їх грошовим вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи, кредитором у справі № 917/14/18 про банкрутство ТОВ "Юстас-Концесія" є Головне управління Державної фіскальної служби у Полтавській області.

Згідно ст.43 Кодексу України з процедур банкрутства, у разі вибуття чи заміни кредитора у справі про банкрутство господарський суд за заявою правлонаступника або іншого учасника (учасників) справи здійснює заміну такої сторони її правонаступником на будь-якій стадії провадження у справі.

Заяв про заміну ініціюючого кредитора на правонаступника у даній справі до суду не надходило.

Отже, зважаючи на встановлені під час розгляду клопотання обставини, наведені законодавчі положення, з огляду на відсутність в матеріалах справи доказів сплати ініціюючим кредитором арбітражному керуючому Галкіну М.Г. грошової винагороди та витрат, суд вважає за необхідне стягнути з ініціюючого кредитора 28141,52 грн., з яких: 26661,48 грн. - розмір грошової винагороди арбітражного керуючого, 1480,04 грн. - витрати арбітражного керуючого, за час виконання ним повноважень розпорядника майна ТОВ "Юстас-Концесія".

Керуючись ст.ст. 30, 43 Кодексу України з процедур банкрутства, ст.234 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

1. Клопотання арбітражного керуючого Галкіна М.Г. - ліквідатора ТОВ "Юстас-концесія" (вх.№11649 від 20.10.2020 року) задовольнити.

2. Стягнути з ініціюючого кредитора - Головного управління Державної фіскальної служби (ідент. код 39461639, м.Полтава, вул.Європейська, 4) на користь арбітражного керуючого Галкіна Максима Геннадійовича (свідоцтво на право здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 1054 від 11.07.2013; рнокпп НОМЕР_1 ) 28141,52 грн., з яких: 26661,48 грн. грошової винагороди арбітражного керуючого, 1480,04 грн. - витрати арбітражного керуючого.

Видати наказ.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її підписання/ (ст.ст.175, 235,255 ГПК України).

Повний текст ухвали підписано 01.03.2021 року

Суддя Іванко Л.А.