ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про зупинення провадження у справі

"18" лютого 2021 р. Справа№ 910/267/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко О.В.

суддів: Станіка С.Р.

Дикунської С.Я.

за участю секретаря судового засідання Рудь Н.В.

за участю представників згідно протоколу судового засідання від 18.02.2021

розглядаючи апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Науково-виробнича компанія «Гірничі Машини» на рішення Господарського суду міста Києва від 02.09.2020 (повний текст рішення підписано 10.09.2020)

у справі №910/267/20 (суддя Чинчин О.В.)

за позовом Приватного акціонерного товариства «Науково-виробнича компанія «Гірничі Машини»

до Антимонопольного комітету України

про визнання частково недійсним рішення

ВСТАНОВИВ:

03.01.2020 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства "Науково-виробнича компанія "Гірничі Машини" з вимогами до Антимонопольного комітету України про визнання частково недійсним рішення Тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України №61-р/тк у справі №3-01-101/2017 від 15.10.2019.

Позовні вимоги обґрунтовані наявністю підстав для визнання недійсними п. 1, 3, 4, 6, 7, 9 резолютивної частини Рішення Тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України № 61-р/тк у справі №3-01-101/2017 від 15.10.2019 "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу".

Відповідач в обґрунтування заперечень проти позову посилався на те, що рішення Тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України №61-р/тк у справі №3-01-101/2017 від 15.10.2019 грунтується на оцінці доказів в їх сукупності, а саме Антимонопольним комітетом України під час розгляду справи №3-01-101/2017 були встановлені обставини щодо спільних працівників адміністративного складу персоналу Приватного акціонерного товариства "Науково-виробнича компанія "Гірничі Машини" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Корум Україна", спільних засобів зв`язку та ІР-адрес, властивостей файлів та схожості в оформленні документів, обставини надання поворотної та безповоротної фінансової допомоги, спільності інтересів.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 02.09.2020 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано, зокрема тим, що оскаржуване рішення Тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України №61-р/тк у справі №3-01-101/2017 від 15.10.2019 прийняте відповідно до вимог Закону України "Про захист економічної конкуренції", у зв`язку з чим всебічно, повно і об`єктивно розглянуто обставини справи, та як наслідок відсутні підстави для визнання недійсним вказаного рішення, які передбачені ст. 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції".

Не погоджуючись з ухваленим рішенням суду першої інстанції, Приватне акціонерне товариство "Науково-виробнича компанія "Гірничі Машини" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 02.09.2020 у справі №910/267/20, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що місцевим господарським судом при ухваленні оскаржуваного рішення порушено норми процесуального права (ст.ст. 86, 104 Господарського процесуального кодексу України) та неправильно застосовано норми матеріального права, рішення суду першої інстанції ухвалено при неповному дослідженні доказів та з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, а зроблені судом висновки не відповідають обставинам справи.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу №910/267/20 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Тищенко О.В., судді: Мальченко А.О., Станік С.Р.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.10.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Науково-виробнича компанія "Гірничі Машини" на рішення Господарського суду міста Києва від 02.09.2020, розгляд справи призначено на 05.11.2020.

У зв`язку з перебуванням судді Мальченко А.О. 05.11.2020 у відпустці, протоколом повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 04.11.2020 у справі №910/267/20 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Тищенко О.В., судді: Дикунська С.Я., Станік С.Р.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.11.2020 справу №910/267/20 прийнято до провадження визначеною колегією суддів, розгляд призначено на 03.12.2020.

У судовому засіданні 03.12.2020 оголошено перерву до 17.12.2020.

У зв`язку з перебуванням судді Дикунської С.Я. з 14.12.2020 у відпустці, протоколом повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 16.12.2020 у справі №910/267/20 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Тищенко О.В., судді: Тарасенко К.В., Станік С.Р.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.12.2020 справу №910/267/20 прийнято до провадження визначеним складом суду, розгляд справи призначено на 28.01.2021.

У зв`язку з перебуванням судді Тарасенко К.В. 28.01.2021 у відпустці, протоколом повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 27.01.2021 у справі №910/267/20 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Тищенко О.В., судді: Дикунська С.Я., Станік С.Р.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.01.2021 справу №910/267/20 за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Науково-виробнича компанія "Гірничі Машини" на рішення Господарського суду міста Києва від 02.09.2020 прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя Тищенко О.В., судді: Дикунська С.Я., Станік С.Р.

В судовому засіданні 28.01.2021 оголошено перерву до 18.02.2021.

В судовому засіданні 18.02.2021 судом апеляційної інстанції поставлено на обговорення клопотання Приватного акціонерного товариства "Науково-виробнича компанія "Гірничі Машини" про призначення у справі судової експертизи, а також стосовно експертної установи до якої необхідно скерувати матеріали справи для проведення відповідної судової експертизи, і присутні учасники справи надали суду свої пояснення та міркування стосовно необхідності призначення судової експертизи.

Суд апеляційної інстанції дослідивши в судовому засіданні 18.02.2021 наявні матеріали справи, заслухавши думки присутніх представників у часників справи щодо заявленого клопотання, дійшов наступних висновків.

Клопотання про призначення у справі судової ескпертизи мотивовано тим, що:

- скаржник в суді першої інстанції неодноразово наголошував на тому, що Антимонопольний комітет України не дослідив усіх обставин справи, зокрема, без належної правової оцінки залишилась подана скаржником та ТОВ «Корум Україна» тендерна документація;

- суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні послався на те, що схожість в оформленні довідок та наявність спільних властивостей у файлах свідчить про обмін інформацією між ТОВ «Корум Україна» та АТ «НВК «Гірничі Машини» та спільну підготовку своїх тендерних пропозицій для участі у торгах № 1-3;

- скаржник не погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, наголошуючи саме на тому, що тендерні пропозиції скаржника та інших учасників - відрізняються, мають різні способи подання інформації, наповнення документів та способи їх виготовлення - є різними, що свідчить про відсутність схожості тендерних документів;

- схожість цінових тендерних пропозицій пов`язана лише з тим, що форма даного документа наведена в тендерній документації замовника;

- призначення судової експертизи в межах даної справи відповідає приписам статті 99 Господарського процесуального кодексу України, оскільки дослідження тендерної документації учасників закупівель з точки зору їх ідентичності, потребує спеціальних знань, зокрема алгоритму роботи програмного забезпечення «Adobe Acrobat Reader».

Проведення експертизи скаржник просив доручити Науково-дослідному центру судової експертизи з питань інтелектуальної власності Міністерства юстиції України.

Скаржник наголошує в обґрунтування доводів апеляційної скарги зокрема на тому, що суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні дійшов висновку, що рішення Тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України №61-р/тк у справі №3-01-101/2017 від 15.10.2019 грунтується на оцінці доказів в їх сукупності, а саме: Антимонопольним комітетом України під час розгляду справи №3-01-101/2017 були встановлені обставини щодо спільних працівників адміністративного складу персоналу Приватного акціонерного товариства "Науково-виробнича компанія "Гірничі Машини" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Корум Україна", спільних засобів зв`язку та ІР-адрес, властивостей файлів та схожості в оформленні документів. При цьому, суд першої інстанції в обгрунтування рішення послався на те, що схожість в оформленні довідок та наявність спільних властивостей у файлах свідчить про обмін інформацією між ТОВ «Корум Україна» та АТ «НВК «Гірничі Машини» та спільну підготовку своїх тендерних пропозицій для участі у торгах № 1-3.

Проте, з висновками суду першої інстанції скаржник не погоджується, наголошуючи саме на тому, що тендерні пропозиції скаржника та інших учасників - відрізняються, мають різні способи подання інформації, наповнення документів та способи їх виготовлення (зокрема, і пристрої) - є різними, що свідчить про відсутність схожості тендерних документів, а також параметри електронних файлів, які використані для формування тендерної документації - є різними у різних користувачів, що підтверджує відсутність у діях учасників узгоджених антиконкурентних дій.

Проте, встановити вказані обставини можливо лише експертним шляхом, зокрема внаслідок проведення судової експертизи тендерної документації скаржника та іншого учасника торгів - ТОВ «Корум Україна» на предмет їх схожості або відмінності за електронними показниками/параметрами файлів, способу та пристрою, з якого було виготовлено документальні та електронні носії тендерної документації.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 1, ч. 5 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ч. 1, 3 та 4 ст. 99 Господарського процесуального кодексу України, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

З урахуванням обставин справи, суд має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначається судом.

При цьому, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Статтею 20 Господарського кодексу України передбачено, що кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.

Відповідно до ст.15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У рішенні №18-рп/2004 від 01.12.2004р. Конституційного суду України (справа про охоронюваний законом інтерес) визначено поняття "охоронюваний законом інтерес", що вживається в ч.1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України та інших законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям "права", яке треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Конституційний суд України у вказаному рішенні зазначає, що види і зміст охоронюваних законом інтересів, що перебувають у логічно-смисловому зв`язку з поняттям "права" як правило не визначаються у статтях закону, а тому фактично є правоохоронюваними. Охоронюваний законом інтерес перебуває під захистом не тільки закону, а й об`єктивного права в цілому, що панує у суспільстві, зокрема, справедливості, оскільки інтерес у вузькому розумінні зумовлюється загальним змістом такого права та є його складовою.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. За положеннями ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Законодавець у ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України установив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч. 2 цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом.

Цивільне законодавство не містить визначення поняття способів захисту цивільних прав та інтересів. За їх призначенням вони можуть вважатися визначеним законом механізмом матеріально-правових засобів здійснення охорони цивільних прав та інтересів, що приводиться в дію за рішенням суду у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Особа здійснює свої права вільно на власний розсуд (ст. 12 Цивільного кодексу України).

До прав, які підлягають цивільно-правовому захисту, відносяться всі майнові й особисті немайнові права, які належать суб`єктам цивільного права.

Особа, законний інтерес або право якої порушено, може скористатися способом захисту, який прямо передбачений нормою матеріального права або може скористатися можливістю вибору між декількома способами захисту, якщо це не заборонено законом. Якщо ж спеціальні норми не встановлюють конкретних заходів, то особа має право обрати спосіб із числа передбачених ст. 16 Цивільного кодексу України з урахуванням специфіки порушеного права й характеру правопорушення.

Абзацом 1 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України, визначено способи захисту порушеного права. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. (абз. 2 ч. 2 ст. 16 ЦК України).

До інших способів судового захисту цивільних прав чи інтересів можна віднести способи, які не охоплюються переліком їх у ст. 16 Цивільного кодексу України, що визначені окремими законами та договорами або застосування яких випливає із загальних положень про судовий захист.

Отже, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, про захист яких подано позов, суд повинен з`ясувати наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог. Розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

В свою чергу, наявні в матеріалах справи документи свідчать про те, що кожна з сторін обгрунтовує свою позицію по суті спору певними доказами, а саме:

- позивач - документами тендерної документації, які ним виготовлені та оформлені, зокрема, за допомогою відповідних пристроїв (документальна група), та документами, які створені у електронному форматі з застосуванням певної програми з формуванням електронних файлів (документи електронної групи доказів);

- відповідач - встановленими ним обставинами наявності у діях позивача антиконкурентних узгоджених дій внаслідок виготовлення та подання документів тендерної документації, які виготовлені та оформлені, зокрема, за допомогою відповідних пристроїв (документальна група доказів), та документами, які створені у електронному форматі з застосуванням певної програми з формуванням електронних файлів (документи електронної групи доказів), які виготовлені та подані для участі у торгах певним колом учасників, зокрема і позивачем, і у яких, на переконання відповідача, прослідковується певна схожість у способах виготовлення та електронного формування з іншим учасником (ТОВ «Корум Україна»).

Проте, оцінка вищенаведених документів, як доказів в підтвердження або спростування доводів кожної з сторін, має здійснюватись на стадії розгляду справи по суті, коли суд повинен встановити обставини наявності/відсутності певного права, і відповідно, чи мають місце факти порушення чи оспорення суб`єктивного матеріального права чи інтересу, на захист якого подано позов, з урахуванням певних доказів, які мають бути належними, допустимими та достовірними.

Вказані обставини не встановлюються на стадії вирішення судом питання про призначення судової експертизи, оскільки на даній стадії судового провадження суд визначає чи потрібні відповіді на питання, які стосуються предмету спору в контексті спірних правовідносин сторін, і відповідь на які можливо надати саме з застосуванням спеціальних знань у певній галузі, якими суд не володіє.

В свою чергу, суд апеляційної інстанції зазначає, що до предмету доказування по даній справі входить питання законності рішення Тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України №61-р/тк у справі №3-01-101/2017 від 15.10.2019 через призму оцінки наявних у справі доказів стосовно підтвердження або спростування факту наявності або відсутності у діях позивача антиконкурентних узгоджених дій шляхом подання документів тендерної документації, які виготовлені та оформлені, зокрема, за допомогою відповідних пристроїв (документальна група доказів), та документів, які створені у електронному форматі з застосуванням певної програми з формуванням електронних файлів (документи електронної групи доказів), які ним виготовлені та подані для участі у торгах, та встановлення обставин схожості або розбіжності з документами тендерної документації іншого учасника (з урахуванням документальних та електронних груп формування документів).

Відповідно, предмет доказування у даній справі потребує як матеріального, так і процесуального порівняння об`єктів дослідження (а саме: поданих ТОВ «Корум Україна» та АТ «НВК «Гірничі Машини» тендерних пропозицій) на предмет їх створення на одному і тому ж пристрої, встановлення параметрів електронних файлів, а також подання їх за допомогою одного і того ж технічного пристрою, для чого необхідним є дослідження як відповідних пристроїв, так і електронних програм та систем, які були використані для цього як в електронному просторі, так і безпосередньо фізично, як предмети матеріального світу, за допомогою яких здійснено подання та виготовлення документів.

В свою чергу, суд без спеціальних знань в галузі комп`ютеризації та електронного програмування, а також у галузі телекомунікаційних систем позбавлений можливості здійснити матеріальне порівняння та перевірку вищезазначених об`єктів дослідження, в яких учасниками спору здійснені відображення спірних правовідносин, і, відповідно, їх вплив на оцінку спірних правовідносин в контексті існуючого спору між позивачем та відповідачем.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що застосування спеціальних знань в галузі комп`ютеризації та електронного програмування, а також у галузі телекомунікаційних систем, виходить за межі компетенції господарського суду та дійсно потребує спеціальних знань у в галузі комп`ютеризації та електронного програмування, а також у галузі телекомунікаційних систем, якими суд не володіє, а тому для повного, об`єктивного розгляду всіх обставин справи, необхідним є призначення судової експертизи.

Згідно п. 1.2.3 Розділу І1 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства Юстиції України від 08.10.1998 №53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012 №1950/5), одним із видів судових експертиз є інженерно-технічні, товарознавчі та експертизи об`єктів інтелектуальної власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 Господарського процесуального кодексу України, про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Визначаючись з експертною установою, яка проводитиме експертизу, господарський суд враховує положення пункту Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року №53/5 за приписами якої, експертизи проводяться, як правило, за зонами регіонального обслуговування, а також розпорядження Кабінету Міністрів України від 31 грудня 2004 р. N 984-р, якою утворено Науково-дослідний центр судової експертизи з питань інтелектуальної власності у м. Києві з віднесенням його до сфери управління Міністерства Юстиції України.

Відтак, проведення експертизи слід доручити Науково-дослідному центру судової експертизи з питань інтелектуальної власності у м. Києві, якому необхідно передати для дослідження матеріали господарської справи № 910/267/20

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 228 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд має право зупинити провадження у справі за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи у випадку призначення господарським судом судової експертизи.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 229 Господарського процесуального кодексу України, провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених п. 2 ч. 1 статті 228 цього Кодексу - на час проведення експертизи.

Керуючись ст. ст. 232, 234, 235, 99, 100, 281, 228, 229 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд-

УХВАЛИВ:

1. Клопотання Приватного акціонерного товариства «Науково-виробнича компанія «Гірничі Машини» про призначення у справі №910/267/20 судової експертизи задовольнити.

2. Призначити у справі №910/267/20 судову експертизу, проведення якої доручити експертам Науково-дослідному центру судової експертизи з питань інтелектуальної власності Міністерства юстиції України (01033, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26, оф.501), поставивши перед експертами питання:

1) Чи підтверджується матеріалами справи, що тендерну документацію AT «НВК «Гірничі Машини» та ТОВ «Корум Україна», подану в межах Торгів № 1 (номер ідентифікатора закупівлі в системі «Prozorro» UA-2017-06-30-001927-b), Торгів № 2 (номер ідентифікатора закупівлі в системі «Prozorro» UA-2017-07-18-000176-a), Торгів № 3 (номер ідентифікатора закупівлі в системі «Prozorro» UA-2017-09-28-001474-с), було підготовлено однією і тією ж особою?

2) Чи підтверджується матеріалами справи, що тендерну документацію AT «НВК «Гірничі Машини» та ТОВ «Корум Україна», подану в межах Торгів № 1 (номер ідентифікатора закупівлі в системі «Prozorro» UA-2017-06-30-001927-b), Торгів № 2 (номер ідентифікатора закупівлі в системі «Prozorro» UA-2017-07-18-000176-а), Торгів № 3 (номер ідентифікатора закупівлі в системі «Prozorro» UA-2017-09-28-001474-с), подано із одного і того ж технічного пристрою?

3) Чи підтверджується матеріалами справи, що тендерну документацію AT «НВК «Гірничі Машини» та ТОВ «Корум Україна», подану в межах Торгів № 1 (номер ідентифікатора закупівлі в системі «Prozorro» UA-2017-06-30-001927-b), Торгів № 2 (номер ідентифікатора закупівлі в системі «Prozorro» UA-2017-07-18-000176-a), Торгів № 3 (номер ідентифікатора закупівлі в системі «Prozorro» UA-2017-09-28-001474-C), було надруковано на одному і тому ж принтері?

4) Чи можуть параметри електронних файлів «Програма творець», «Програма виробник» та «Версія програми PDF» в програмі «Adobe Acrobat Reader DC» (PDF-1.4, Acrobat 5.x) бути однаковими у різних користувачів?

3. Для проведення експертизи надіслати до Науково-дослідного центру судової експертизи з питань інтелектуальної власності Міністерства юстиції України (01033, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26, оф.501) матеріали справи №910/267/20.

4. Попередити експертів, про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 Кримінального кодексу України.

5. Організацію забезпечення проведення експертизи (витрати по проведенню експертизи та інші) покласти на Приватне акціонерне товариства «Науково-виробничу компанію «Гірничі Машини».

6. Зобов`язати сторін у разі необхідності подати на вимогу експертів всі документи, необхідні для проведення експертизи.

7. Провадження у справі № 910/267/20 - зупинити до отримання з Науково-дослідного центру судової експертизи з питань інтелектуальної власності Міністерства юстиції України висновку експертизи, призначеної по даній справі.

8. Після закінчення експертизи висновки з матеріалами справи № 910/267/20 та документи, що підтверджують витрати, пов`язані з проведенням експертизи надіслати до Північного апеляційного господарського суду.

9. Копію ухвали надіслати учасникам процесу та до Науково-дослідного центру судової експертизи з питань інтелектуальної власності Міністерства юстиції України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Повний текст підписано 04.03.2021.

Головуючий суддя О.В. Тищенко

Судді С.Р. Станік

С.Я. Дикунська