УХВАЛА

про передачу справи за підсудністю

м. Київ

03.02.2021Справа № 910/12130/20

Суддя Селівон А.М., розглянувши

позовну заяву Приватного акціонерного товариства "Міловський завод рафінованої олії "Стрілецький степ" пров. Заводський, 3, смт. Мілове, Міловський район, Луганська область, 92500

до 1. Публічного акціонерного товариства "КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ХРЕЩАТИК" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Стрюкової Ірини Олександрівни вул. Хрещатик, буд. 8-А, м. Київ, 01001

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Профкапітал" вул.Предславинська 11, м. Київ 03150

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідачів - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (04053, м.Київ, ВУЛИЦЯ СІЧОВИХ СТРІЛЬЦІВ, будинок 17, )

про визнання недійсними результатів торгів та визнання недійсним договору

Представники сторін:

Від позивача: не з`явилися;

Від відповідача 1: не з`явилися;

Від відповідача 2: не з`явилися;

Від третьої особи: Музичук Л.В. - довіреність № 27-2108/20 від 11.02.2020 року.

Вільний слухач: ОСОБА_1

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Міловський завод рафінованої олії "Стрілецький степ" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ХРЕЩАТИК" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Стрюкової Ірини Олександрівни та Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Профкапітал" про:

- визнання недійсними результатів відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом № UA-EA-2020-04-10-000007-b від 05.05.2020 року стосовно реалізації прав вимоги за Договором іпотеки від 25.09.2007 року № 08-09-07/Z1 та Договором іпотеки від 28.12.2010 року № 35-12-07/Z1;

- визнання недійсним договір відступлення прав вимоги, укладений між Публічним акціонерним товариством "КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ХРЕЩАТИК" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Профкапітал" за результатами відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом № UA-EA-2020-04-10-000007-b від 05.05.2020 року, в частині передачі прав вимоги за Договором іпотеки від 25.09.2007 року № 08-09-07/Z1 та Договором іпотеки від 28.12.2010 року № 35-12-07/Z1.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на недійсність результатів спірних торгів, оформлених протоколом № UA-EA-2020-04-10-000007-b від 05.05.2020 року, внаслідок порушення процедури підготовки до реалізації активів банку та включення до складу ліквідаційної маси неіснуючих активів, а також порушення процедури розкриття інформації про активи (майно) банків, що ліквідуються шляхом незазначення в публічному паспорті активу лоту про дефектність договорів іпотеки. Таким чином, за твердженням позивача, договір відступлення прав вимоги, як укладений за результатами таких торгів та який є похідним від їх результатів, а також з огляду на відступлення недійсних прав вимоги та невідповідність договору вимогам п.9-1 абз. 2 ч. 1 ст. 6 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг", має бути визнаним недійсним в судовому порядку на підставі ст. 203, ч. 1 ст. 215 ЦК України.

Окрім цього разом з позовною заявою позивачем подано клопотання про витребування доказів згідно ст. 81 ГПК України, а саме належним чином засвідчених копій договору (договорів) з додатками, укладених між Публічним акціонерним товариством "КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ХРЕЩАТИК" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Профкапітал" за результатами відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом № UA-EA-2020-04-10-000007-b від 05.05.2020 року, на підставі яких було відчужено право вимоги за забезпеченням виконання зобов`язань за кредитним договором № 35-12-10 від 28.12.2010 року та кредитним договором № 08-09-07/1 від 25.09.2007 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.08.2020 року позовну прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/12130/20, приймаючи до уваги характер спірних правовідносин та предмет доказування, господарським судом на підставі ч.3 ст. 12 ГПК України постановлено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 24.09.2020 року, а також залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Фонд гарантування вкладів фізичних осіб.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.09.2020 року підготовче засідання відкладено на 04.11.2020 року.

Проте, судове засідання, призначене на 04.11.2020 року, у зв`язку з перебування судді Селівона А.М. на лікарняному не відбулось.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.11.2020 року підготовче засідання у справі призначено на 10.12.2020 року.

У судовому засіданні 10.12.2020 року судом протокольно оголошено перерву до 03.02.2021 року.

У судове засідання 10.12.2020 року з`явились уповноважені представники позивача, відповідача 2 та третьої особи, представник відповідача 1 - не з`явився.

Відповідно до частини 11 статті 242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Копія ухвали суду від 13.11.2020 року про призначення підготовчого засідання, яка направлялась відповідачу 1 на вказану в позовній заяві адресу: 01001, м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 8-А, та яка співпадає з місцезнаходженням відповідача 1 за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. повернулась на адресу суду не врученою.

У судове засідання 03.02.2021 року з`явися уповноважений представник третьої особи, уповноважені представники позивача та відповідачів 1, 2 - не з`явились.

Про дату, час і місце проведення судового засідання 03.02.2021 року уповноважені представники позивача та відповідача 2 повідомлені належним чином, що підтверджується наявною в матеріалах справи розпискою представників б/н від 10.12.2020 року про оголошення перерви в судовому засіданні.

Судом доведено до відома сторін, що до початку судового засідання 10.12.2020 року від позивача 25.09.2020 року надійшла заява про продовження процесуальних строків, встановлених ухвалою суду від 28.08.2020 року № 02-02/332 від 25.09.2020; 02.10.2020 року від позивача надійшли письмові пояснення у відповідь на письмові пояснення третьої особи № 02-02/340 від 02.10.2020 року разом з доказами направлення на адреси сторін; 02.10.2020 року від позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву № 02-02/339 від 02.10.2020 року разом з доказами направлення на адресу сторін; 13.10.2020 року від відповідача 2 надійшли заперечення на відповідь на відзив разом з доказами направлення на адресу сторін. Подані документи судом долучено до матеріалів справи.

У судовому засіданні 10.12.2020 року представником позивача заявлене усне клопотання про витребування доказів від відповідача 2.

Представник відповідача 2 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання про витребування доказів.

За результатами розгляду усного клопотання представника позивача про витребування доказів від відповідача 2 судом протокольною ухвалою від 10.12.2020 року відмовлено в задоволенні останнього у зв`язку з недотриманням представником позивача вимог щодо клопотання про витребування доказів, визначених приписами ч. 2 ст. 81 ГПК України.

Також судом повідомлено, що до початку судового засідання 03.02.2021 року від третьої особи 14.01.2021 року надійшло клопотання № 60-461/21 від 13.01.2021 року про закриття провадження у справі в частині вимог до ПАТ КБ "Хрещатик"; 02.02.2021 року від позивача надійшли пояснення № 02-02/73 від 02.02.2021 року; 03.02.2021 року від позивача надійшло клопотання № 02-02/74 від 03.02.2021 року про відкладення розгляду справи. Подані клопотання долучено судом до матеріалів справи.

Будь - яких інших заяв та клопотань процесуального характеру, окрім наявних в матеріалах справи, від сторін на час проведення судового засідання 03.02.2021 року до суду не надходило.

За змістом положень статті 55 Конституції України кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі "Сокуренко і Стригун проти України" від 20 липня 2006 року зазначив, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду" але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі "Занд проти Австрії" висловлено думку, що термін "судом, встановленим законом" у пункті першому статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з [...] питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів [...]".

Право на справедливий судовий розгляд, закріплене в п.1 ст. 6 Конвенції, ототожнюється з правом на доступ до правосуддя, тобто кожна особа повинна мати можливість ініціювати судовий розгляд справи щодо своїх цивільних прав і свобод та отримати справедливий і ефективний судовий захист.

Судом встановлено, що ухвалою Господарського суду Луганської області від 22.11.2011 року по справі № 21/89б/2011 порушено провадження у справі про банкрутство боржника - Закритого акціонерного товариства "Міловський завод рафінованої олії "Стрілецький степ" ().

Ухвалою від 20.12.2011 року у справі №21/89б/2011 суд здійснив заміну боржника - ЗАТ «Міловський завод рафінованої олії «Стрілецький степ», його правонаступником ПАТ «Міловський завод рафінованої олії «Стрілецький степ»; ввів процедуру розпорядження майном боржника; призначив розпорядником майна боржника по справі арбітражного керуючого Мензаренка Ю.М., ліцензія АВ №499225 від 16.02.2010 р.

Ухвалою від 29.04.2014 року у справі №21/89б/2011 суд затвердив реєстр вимог кредиторів.

Ухвалою від 13.04.2016 року Господарський суд Луганської області у справі №21/89б/2011 достроково припинив повноваження розпорядника майна боржника Мензаренка Ю.М. з 13.04.2016 року; ввів процедуру санації боржника - ПАТ «Міловський завод рафінованої олії «Стрілецький степ», смт. Мілове Міловського району Луганської області, пров.Заводський, буд.3, ідентифікаційний код 25365406, строком на 12 місяців; призначив керуючим санацією боржника арбітражного керуючого Кандаурову А.П. (свідоцтво №696 від 22.04.2013).

Ухвалою суду від 08.04.2019 року клопотання керуючого санацією Приватного акціонерного товариства «Міловський завод рафінованої олії «Стрілецький Степ» про продовження строку санації від 27.03.2019 року вих. № 02-02/56 залишено без задоволення. Зобов`язано арбітражного керуючого Кандаурову Анну Павлівну продовжити виконання повноважень та обов`язків керуючого санацією Приватного акціонерного товариства «Міловський завод рафінованої олії «Стрілецький Степ» до визнання боржника банкрутом, або затвердження мирової угоди.

Вказані обставини додатково підтверджуються відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень та Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо позивача.

Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

Згідно з частини 9 статті 30 Господарського процесуального кодексу України справи, передбачені пунктами 8 та 9 частини першої статті 20 цього Кодексу, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням боржника.

Верховною Радою України 18.10.2018 року було прийнято Кодекс України з процедур банкрутства, офіційне опублікування Кодексу відбулось у газеті "Голос України" № 77 від 20.04.2019. З урахуванням частини 1 Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства, згідно яких останній набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, та вводиться у дію через шість місяців з дня набрання чинності цим Кодексом, вказаний кодекс набрав чинності 21.10.2019 року.

Статтею 7 Кодексу України з процедур банкрутства визначено порядок розгляду спорів, стороною в яких є боржник, зокрема, такі спори розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Так, частиною 2 статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Згідно з частиною 3 статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства матеріали справи, в якій стороною є боржник, щодо майнових спорів з вимогами до боржника та його майна, провадження в якій відкрито до відкриття провадження у справі про банкрутство, надсилаються до господарського суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство, який розглядає спір по суті в межах цієї справи.

Отже, за умови відкриття провадження у справі про банкрутство боржника особливістю вирішення таких спорів є те, що вони розглядаються та вирішуються господарським судом без відкриття нових справ, що узгоджується із загальною спрямованістю Кодексу України з процедур банкрутства, який передбачає концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

Згідно п. 4 Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства, установлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

Системний аналіз положень Кодексу України з процедур банкрутства дає підстави для висновку, що з моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника, і спеціальні норми Кодексу України з процедур банкрутства мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України.

Суд звертає увагу на те, що норми Кодексу України з процедур банкрутства передбачають концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

Розгляд спорів, стороною яких є боржник, щодо якого відкрито провадження у справі про банкрутство, саме тим судом, який розглядає справу про банкрутство, встановлює зрозумілу і справедливу процедуру закінчення розгляду справи належним судом, дотримання принципу визначення юрисдикції справи та підсудності спорів одному господарському суду, який акумулює усі вимоги до боржника, щодо якого порушено процедуру банкрутства.

Отже, за умови порушення провадження у справі про банкрутство боржника, особливістю вирішення таких спорів полягає в тому, що вони розглядаються та вирішуються господарським судом, який розглядає справу про банкрутство, без порушення нових справ з метою судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 13.03.2018 у справі № 922/928/17.

Аналіз частини 2 статті 41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" дозволяє зробити висновок про те, що на ліквідатора суб`єкта господарювання-банкрута покладено обов`язок щодо формування ліквідаційної маси боржника, зокрема, через вжиття заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб, шляхом звернення до суду з позовами про витребування майна у третіх осіб, про визнання відсутнім у третіх осіб права вимоги належних боржнику активів тощо.

Відповідно до частини 2 статті 20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" у разі визнання недійсними правочинів (договорів) або спростування майнових дій боржника, на підставах передбачених частиною 1 цієї статті, кредитор зобов`язаній повернути в ліквідаційну масу майно, яке він отримав від боржника, а в разі неможливості повернути майно в натурі - відшкодувати його вартість у грошових одиницях за ринковими цінами, що існували на момент здійснення правочину або вчинення майнової дії.

Отже, розгляд спорів з майновими вимогами до суб`єкта господарювання, який перебуває в процедурі банкрутства, та визначений позивачем в статусі відповідача у такому спорі, а також справ за позовами арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) при реалізації ними повноважень щодо повернення майна банкрута до ліквідаційної маси, законодавцем віднесено до підсудності господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, без порушення окремих справ позовного провадження.

При цьому даний позов керуючого санацією позивача Кандаурова А.П. до відповідачів 1 та 2 про визнання недійсними результатів торгів та визнання недійсним договору про відступлення прав вимоги, укладеного за їх результатами, за своєю правовою природою є спором, що стосується формування активу позивача - боржника за рахунок повернення від третіх осіб його майна у ліквідаційну масу та можливостей погашення за рахунок таких активів вимог кредиторів у справі про банкрутство № 21/89б/2011.

Враховуючи вищевикладене, предмет спору та суб`єктний склад сторін у даній справі, а саме той факт, що позивачем у даному спорі про визнання недійсними результатів торгів та визнання недійсним договору про відступлення прав вимоги в частині передачі прав за договорами іпотеки щодо майна боржника, є Приватне акціонерне товариство "Міловський завод рафінованої олії "Стрілецький степ", стосовно якого Господарським судом Луганської області 22.11.2011 року порушено провадження у справі № 21/89б/2011 про банкрутство та який є боржником у розмінні ст. 20 ГПК України та ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, отже майнові вимоги у даній справі можуть вплинути на склад ліквідаційної маси боржника, суд дійшов висновку, що дана позовна заява не підлягає розгляду в позовному провадженні, а має бути розглянута виключно господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 31 Господарського процесуального кодексу України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

За таких обставин, враховуючи те, що предметом позову у даній справі є вимоги Приватного акціонерного товариства "Міловський завод рафінованої олії "Стрілецький степ", справа № 21/89б/2011 про банкрутство якого перебуває у провадженні Господарського суду Луганської області, суд дійшов висновку, що справа № 910/12130/20 за позовом Приватного акціонерного товариства "Міловський завод рафінованої олії "Стрілецький степ" до Публічного акціонерного товариства "КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ХРЕЩАТИК" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Стрюкової Ірини Олександрівни та Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Профкапітал", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідачів - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про визнання недійсними результатів торгів та визнання недійсним договору відступлення прав вимоги підлягає направленню за підсудністю до Господарського суду Луганської області для розгляду в межах справи № 21/89б/2011 про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Міловський завод рафінованої олії "Стрілецький степ" (пров. Заводський, 3, смт. Мілове, Міловський район, Луганська область, 92500; ).

Частиною третьою статті 31 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Керуючись ст. 31, ч. 2 ст. 232, ст.ст. 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Матеріали господарської справи № 910/12130/20 за позовом Приватного акціонерного товариства "Міловський завод рафінованої олії "Стрілецький степ" до Публічного акціонерного товариства "КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ХРЕЩАТИК" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Стрюкової Ірини Олександрівни та Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Профкапітал", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідачів - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про визнання недійсними результатів торгів та визнання недійсним договору відступлення прав вимоги передати за підсудністю до Господарського суду Луганської області для розгляду в межах провадження у справі № 21/89б/2011 про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Міловський завод рафінованої олії "Стрілецький степ".

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення 03.02.2021 року та може бути оскаржена у порядку, встановленому статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя А.М. Селівон