УХВАЛА

м. Київ

04.03.2021Справа № 910/18270/20

Суддя Господарського суду міста Києва Привалов А.І., розглянувши

заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртранслогістика-2"

про відвід судді від розгляду

справи № 910/18270/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртранслогістика-2"

до Акціонерного товариства «Українська залізниця»

про розірвання договору

За участю представників сторін:

від позивача: Скирда В.Є.,

від відповідача: Никипорець І.Ф.

УСТАНОВИВ:

Товариство з обмежено відповідальністю "Укртранслогістика-2" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "Українська залізниця" про розірвання договору.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 17.03.2020 між ТОВ "Укртранслогістика-2" та AT "Укрзалізниця" було укладено шляхом приєднання до умов публічного договору, на підставі заяви про приєднання № 41515562/2020-001, Договір про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом, за умовами, якого встановлено ставку плати за використання вагонів перевізника по території України в розмірі 1136,00 грн. без ПДВ за один вагон зерновоз на добу.

Починаючи з квітня 2020 року, AT "Укрзалізниця" запровадила додаткову угоду про перевезення з узгодженими строками та обсягами у власних вагонах Перевізника до Договору про надання послуг та розпочинає прийом замовлення щодо отримання даних послуг, яка в подальшому трансформувалась в Додаток 1-8 до Договору.

04.09.2020 року на офіційному сайті AT "Укрзалізниці" оприлюднено нову редакцію Договору про надання послуг з організації перевезень вантажів залізничним транспортом. Такі зміни вступили в дію в частині зменшення ставок плати з 05.09.2020 року, а в частині збільшення ставок плати та коефіцієнтів з 21.09.2020 року.

Зміна тарифної політики AT "Укрзалізниця", шляхом встановлення нових ставок плати за використання вагонів, що мало місце після укладення сторонами додаткової угоди, зумовила виникнення обставин, за яких подальше виконання додаткової угоди порушує для ТОВ "Укртранслогістика-2" співвідношення майнових інтересів сторін та позбавляє позивача того, на що він розраховував при укладенні додаткової угоди, у зв`язку з чим позивач просить суд розірвати Договір про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом, укладений між Акціонерним товариством "Українська залізниця" і Товариством з обмежено відповідальністю "Укртранслогістика-2", без застосування до Товариства з обмежено відповідальністю "Укртранслогістика-2" будь-яких штрафних санкцій та неустойки.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.11.2020 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртранслогістика-2" було залишено без руху та надано заявнику строк на усунення недоліків, шляхом подання суду: заяви в порядку ст. 46 ГПК України, в якій чітко та конкретно сформулювати позовну вимогу про розірвання договору, зокрема, зазначивши ідентифікуючи дані спірного договору, та письмового обґрунтування обраного способу захисту порушеного права з урахуванням положень ст. 20, 188 Господарського кодексу України, ст. 16, 651-654 Цивільного кодексу України.

16.12.2020 через канцелярію суду від позивача отримано клопотання на виконання ухвали Господарського суду міста Києва від 30.11.2020, до якого додано заяву про зміну предмета позову (уточнення позовних вимог), в якій наведено письмове обґрунтування обраного способу позивачем захисту порушеного права з урахуванням положень господарського та цивільного законодавства, а також викладено первісну позовну вимогу в наступній редакції: "розірвати договір про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом № 8210260 від 17.03.2020, укладений між Акціонерним товариством "Українська залізниця" і Товариством з обмежено відповідальністю "Укртранслогістика-2", без застосування до Товариства з обмежено відповідальністю "Укртранслогістика-2" будь-яких штрафних санкцій та неустойки, передбачених положеннями пунктів 4.1.3. та 7.2. Додатку 1-8 до договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом № 8210260 від 17.03.2020".

Також, у заяві про зміну предмета позову (уточнення позовних вимог) позивачем доповнено позовні вимоги новими вимогами до відповідача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.12.2020 відкрито провадження у справі № 910/18270/20. Ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Заяву позивача про зміну предмета позову (уточнення позовних вимог) прийнято судом до розгляду виключно в частині уточнення позовної вимоги, яка була викладена в позові, та з урахуванням додаткових обґрунтувань обраного позивачем способу захисту, враховуючи вимоги ухвали Господарського суду міста Києва від 30.11.2020. Підготовче засідання у справі призначено на 11.02.2021. При цьому, суд установив сторонам строк на подання заяв, клопотань до 25.01.2021.

09.02.2021 через канцелярію суду від позивача надійшла заява про зміну предмету позову (уточнення позовних вимог).

В підготовчому засіданні 11.02.2021 суд залишив без розгляду заяву позивача про зміну предмету позову (уточнення позовних вимог), оскільки остання подана з пропуском процесуального строку, визначеного судом, та без клопотання про поновлення пропущеного строку.

Суд оголосив перерву у підготовчому засіданні до 18.02.2021.

12.02.2021 через канцелярію суду від позивача повторно надійшла заява про зміну предмету позову (уточнення позовних вимог). При цьому, у поданій заяві позивач просить визнати поважними причини пропуску строку на подання заяви про зміну предмета позову та поновити пропущений процесуальний строк.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.02.2021 поновлено позивачу процесуальний строк на подання заяви про зміну предмету позову (уточнення позовних вимог). Залишено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртранслогістика-2" зміну предмету позову (уточнення позовних вимог) без руху. Встановлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Укртранслогістика-2" строк на усунення недоліків заяви 10 (десять) днів з дня вручення цієї ухвали.

01.03.2021 на адресу господарського суду від позивача надійшла заява про відвід судді Привалова А.І. від розгляду справи № 910/18270/20, оскільки існують обставини, які викликають сумнів у неупередженості судді.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.03.2021 визнано відвід судді необґрунтованим. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртранслогістика-2" про відвід судді від розгляду справи № 910/18270/20 передано для визначення судді в порядку, встановленому ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України. Зупинено провадження у справі № 910/18270/20 до вирішення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртранслогістика-2" про відвід судді.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.03.2021 (суддя Марченко О.В.) в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртранслогістика-2" про відвід судді відмовлено.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.03.2021 поновлено провадження у справі №910/18270/20.

04.03.2021 через канцелярію суду від позивача повторно надійшла заява про відвід судді Привалова А.І. від розгляду справи № 910/18270/20, обґрунтована існуванням обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді.

Положеннями ст. 35 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

За приписами ст. 38 Господарського процесуального кодексу України, з підстав, зазначених у статтях 35, 36 і 37 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи. Відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Згідно зі ст. 39 Господарського процесуального кодексу України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участь у конкретній справі. Підстави відводу судді - це обставини, за наявності яких суддя не може брати участі в розгляді конкретної справи. Ці обставини можуть бути суб`єктивного характеру і стосуватися особистих зв`язків судді з особами, які беруть участь у справі, або його особистої поведінки щодо розгляду справи, чи об`єктивного характеру і стосуватися процесуального статусу судді у справі, яка розглядалася раніше.

Господарський процесуальний кодекс України не встановлює вичерпного переліку обставин, які можуть викликати сумнів у неупередженості судді, однак зазначається, що такі підстави повинні бути обґрунтовані особою, яка ініціює питання про відвід судді.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частинами 1-2 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Разом з тим, позивачем у заяві не наведено доказів на підтвердження упередженості судді Привалова А.І. саме при розгляді справи № 910/18270/20, а відтак наведені у заяві обставини є припущеннями позивача не підтверджені доказами, які б свідчили про наявність обставин суб`єктивного або об`єктивного характеру, що унеможливлюють участь судді у розгляді даної справи.

Отже, обставини, на які посилається заявник, не свідчать про упередженість судді при розгляді даної справи та не є підставою для відводу у розумінні ст. 35 Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу, оскільки наведені в заяві доводи не можуть свідчити про упередженість та необ`єктивність судді Привалова А.І. під час розгляду справи № 910/18270/20.

При цьому, з огляду на те, що заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді.

Разом з тим, суддя Привалов А.І. заявляє про самовідвід від розгляду справи №910/18270/20.

У відповідності до ч. 3 ст. 38 ГПК України самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

У пункті 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, які схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27.07.2006, закріплено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

З численної практики Європейського суду з прав людини вбачається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи навіть тоді, коли у стороннього спостерігача лише могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

З огляду на вищенаведене, при розгляді заяви про самовідвід судді слід виходити саме з суб`єктивної оцінки сторони у справі щодо дій головуючого у справі. Іншими словами, якщо сторона має сумнів в безсторонності судді, навіть тоді, коли об`єктивно це нічим не підкріплено, то практика Європейського суду з прав людини наголошує на необхідності задоволення такої заяви про відвід, адже в іншому випадку це буде розцінено як порушення права особи на справедливий суд.

Отже, для того щоб за суб`єктивним критерієм з боку стороннього спостерігача не виникало сумнівів у неупередженості судді Привалова А.І. під час прийняття процесуальних рішень у справі №910/18270/20, суд вважає за необхідне задовольнити заяву судді Привалова А.І. про самовідвід від розгляду вказаної справи.

Згідно з ч. 1 ст. 40 Господарського процесуального кодексу України у разі задоволення заяви про відвід судді, який розглядає справу одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею, який визначається у порядку, встановленому статтею 32 цього Кодексу.

На виконання приписів процесуального закону, справу №910/18270/20 слід передати уповноваженій особі апарату суду для визначення судді в порядку, встановленому статтею 32 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 35, 38, 39, 40, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Визнати відвід судді Привалову А.І. необґрунтованим.

2. Заявити самовідвід від розгляду справи №910/18270/20.

3. Заяву про самовідвід судді Привалова А.І. задовольнити.

4. Відвести суддю Привалова А.І. від розгляду справи №910/18270/20.

5. Справу №910/18270/20 передати уповноваженій особі апарату суду для визначення судді в порядку, встановленому статтею 32 Господарського процесуального кодексу України.

6. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Повний текст ухвали складено та підписано: 05.03.2021.

Суддя А.І. Привалов