ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

25.02.2021 Справа № 905/1252/16

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Зекунова Е.В., суддів Матюхіна В.І., Чернової О.В., за участю секретаря судового засідання (помічника судді за дорученням) Кульбакової Л.В. розглянувши матеріали господарської справи за позовом Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Маріупольгаз про стягнення 21 438 941,89 грн.,-

За участю представників сторін:

від позивача Коваленко С.В. (за довіреністю);

від відповідача - не з`явився;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

В провадженні Господарського суду Донецької області знаходиться справа № 905/1252/16 за позовом Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Маріупольгаз» про стягнення (з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог № 39/5-3946-20 від 09.12.2020) 21 438 941,89 грн., з яких основний борг 4 208 038, 66 грн., пеня 11 235 447,96 грн., 3% річних 1 074 357,93 грн., інфляційні втрати - 4 921 097,34 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору купівлі-продажу природного газу №08/1867-13 від 18.04.2014 року.

При цьому Позивачем заявлено пені в загальному розмірі 11 235 447,96 грн. за наступні періоди: за несвоєчасне виконання зобов`язань у листопаді 2014 року період нарахування 28.12.2015-28.01.2015 у сумі 163 065,94 грн.; за несвоєчасне виконання зобов`язань у грудні 2014 року період нарахування 20.01.2015 11.03.2015 у сумі 424 450,76; за несвоєчасне виконання зобов`язань у січні 2015 року період нарахування з 20.02.2015 14.04.2015 у сумі 899 185,09; за несвоєчасне виконання зобов`язань у лютому 2015 року період нарахування з 20.03.2015- 12.05.2015 у сумі 691 733,55 грн.; за несвоєчасне виконання зобов`язань у березні 2015 року період нарахування 21.04.2015-22.05.2015 у сумі 410 563,11; за несвоєчасне виконання зобов`язань у квітні 2015 року період нарахування 20.05.2015- 26.08.2015 у сумі 1 575 572,00 грн.; за несвоєчасне виконання зобов`язань у травні 2015 року період нарахування 20.06.2015-21.12.2015 у сумі 4 325 029,37 грн.; за несвоєчасне виконання зобов`язань у червні 2015 року період нарахування 21.07.2015 28.12.2015 у сумі 2 745 848,14 грн.

3% річних в загальному розмірі 1 074 357,93 грн. нарахованих за несвоєчасне виконання зобов`язань у січні 2014 період нарахування з 20.02.2014 14.09.2014 у сумі 127 210,13 грн.; за несвоєчасне виконання зобов`язань у лютому 2014 період нарахування з 20.03.2014 28.10.2014 у сумі 172 064,91 грн.; за несвоєчасне виконання зобов`язань у березні 2014 період нарахування з 22.04.2014 30.10.2014 у сумі 71 709,99 грн.; за несвоєчасне виконання зобов`язань у квітні 2014 позивач не заявив вимоги; за несвоєчасне виконання зобов`язань у травні 2014, червні 2014 позивач не заявив вимоги; за несвоєчасне виконання зобов`язань у липні 2014 період нарахування з 20.08.2014 02.11.2014 у сумі 5 447,21 грн.; за несвоєчасне виконання зобов`язань у серпні 2014 період нарахування з 20.09.2014 10.11.2014 у сумі 10 235,02 грн.; за несвоєчасне виконання зобов`язань у вересні 2014 період нарахування з 21.10.2014 24.11.2014 у сумі 6 971,93 грн.; за несвоєчасне виконання зобов`язань у жовтні 2014 період нарахування з 20.11.2014 23.12.2014 у сумі 17 675,69 грн.; за несвоєчасне виконання зобов`язань у листопаді 2014 період нарахування з 20.12.2014 28.01.2015 у сумі 26 195,13 грн.; за несвоєчасне виконання зобов`язань у грудні 2014 період нарахування з 20.01.2015 11.03.2015 у сумі 38 326,48 грн.; за несвоєчасне виконання зобов`язань у січні 2015 період нарахування з 20.02.2015 14.04.2015 у сумі 50 623,44 грн.; за несвоєчасне виконання зобов`язань у лютому 2015 період нарахування з 20.03.2015 12.05.2015 у сумі 34 586,68 грн.; за несвоєчасне виконання зобов`язань у березні 2015 період нарахування з 21.04.2015 24.05.2015 у сумі 20 528,16 грн.; за несвоєчасне виконання зобов`язань у квітні 2015 період нарахування з 20.05.2015 26.08.2015 у сумі 78 778,60 грн.; за несвоєчасне виконання зобов`язань у травні 2015 період нарахування з 20.06.2015 21.12.2015 у сумі 248 199,27 грн.; за несвоєчасне виконання зобов`язань у червні 2015 період нарахування з 21.07.2015 28.12.2015 у сумі 248 199,27 грн.;

інфляційних втрат в загальному розмірі 4 921 097,34 грн. за несвоєчасне виконання зобов`язань у січні 2014 року з березня 2014 по серпень 2014 року у сумі 1 002 811,08 грн.; за несвоєчасне виконання зобов`язань у лютому 2014 року з квітня 2014 по вересень 2014 року у сумі 1 207 962,20 грн.; за несвоєчасне виконання зобов`язань у березні 2014 року з травня 2014 по вересень 2014 року у сумі 418 323,95 грн.; щодо зобов`язань у квітні, травні, червні 2014 року позивачем не заявлено вимоги; за несвоєчасне виконання зобов`язань у липні 2014 року з вересня 2014 по жовтень 2014 року у сумі 47 448,89 грн.; за несвоєчасне виконання зобов`язань у серпні 2014 року за жовтень 2014 року у сумі 63 511,12 грн.; за несвоєчасне виконання зобов`язань у вересні, жовтні, листопаді 2014 року позивачем вимоги не заявлені; за несвоєчасне виконання зобов`язань у грудні 2014 року за лютий 2015 року у сумі 204 705,96 грн.; за несвоєчасне виконання зобов`язань у січні 2015 року за березень 2015 року у сумі 879 646,94 грн.; за несвоєчасне виконання зобов`язань у лютому 2015 року за березень 2015 у сумі 879 646,94 грн.; за несвоєчасне виконання зобов`язань у лютому 2015 року за квітень 2015 року у сумі 782 759,81 грн.; за виконання зобов`язань у березні 2015 року позивачем не заявлено вимоги; за несвоєчасне виконання зобов`язань у квітні 2015 року з червня 2015 по липень 2015 року у сумі 33 392,22 грн.; за виконання зобов`язань у травні 2015 року позивачем не заявлено вимоги; за несвоєчасне виконання зобов`язань у червні 2015 року з вересня 2015 по листопад 2015 року у сумі 279 535,17 грн.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 28.03.2016 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 905/1252/16, судове засідання призначене на 26.04.2016 року.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 26.04.2016 року відкладено розгляд справи на 17.05.2016.

Відповідач у відзиві від 13.05.2016 №914юр; відзиві на позовну заяву з урахуванням висновку судової економічної експертизи від 23.06.2018; поясненнях щодо висновку додаткової судової економічної експертизи №5826-5830 від 21.08.2020 не погоджується із позовними вимогами щодо стягнення пені, трьох відсотків річних та інфляційних втрат зазначаючи при цьому, що при здійсненні розрахунку Позивачем не було дотримано умови зарахування грошових коштів які надходили від Відповідача на виконання умов договору передбачені п. 6.2 Договору, спеціальні умови розрахунків передбачені відповідно до Алгоритму розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання гарантованих постачальників природного газу, затвердженого Постановою НКРЕ № 1000 від 02.08.2012р.; постанов НКРЕ про затвердження нормативів перерахування коштів з поточних рахунків із спеціальним режимом використання гарантованих постачальників на відповідний календарний місяць; спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання за рахунок коштів загального фонду державного бюджету, Позивачем не було враховано дати підписання актів-приймання-передачі за січень, лютий та березень 2014 року, адже на думку відповідача саме акт є підставою для здійснення остаточного розрахунку, окрім цього позивачем не враховано п. 7.2. Договору в редакції Додаткової угоди № 1 від 18.04.2014 року відповідно до якого строк остаточного розрахунку за Договором настав з 20.07.2015 року, просив суд врахувати норми Закону України «Про встановлення додаткових гарантій щодо захисту прав громадян, які проживають на територіях проведення антитерористичної операції, та обмеження відповідальності підприємств виконавців-виробників житлово-комунальних послуг у разі несвоєчасного здійснення платежів за спожиті енергетичні ресурси № 85 від 13.01.2015 року, Відповідач наголошував що у Позивача відсутні підстави для нарахування пені, трьох відсотків річних та інфляційних на розрахунки що були здійснені шляхом розподілу коштів із застосуванням спец рахунків та шляхом укладення спільних протокольних рішень. У поясненнях Відповідача щодо висновку додаткової судової економічної експертизи № 5826-5830 від 21.08.2020 року погоджується із висновком судової економічної експертизи за варіантом 1.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 17.05.2016 року продовжений строк розгляду справи на 15 днів, до 14.06.2016 року, відкладений розгляд справи на 13.06.2016 року.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 13.06.2016 року у справі призначено судову економічну експертизу, проведення якої доручене Донецькому науково-дослідному інституту судових експертиз. На вирішення експерта поставлені наступні питання: 1) Чи підтверджується документально заявлена до стягнення Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» сума боргу за природний газ, переданий Публічному акціонерному товариству по газопостачанню та газифікації «Маріупольгаз» по Договору купівлі-продажу природного газу (між власниками та постачальниками природного газу) № 08/1867-13 від 18.04.2014 року? 2) Чи підтверджується документально наявний в матеріалах справи розрахунок пені та трьох відсотків річних за несвоєчасне погашення заборгованості згідно умов Договору купівлі-продажу природного газу (між власниками та постачальниками природного газу) № 08/1867-13 від 18.04.2014 року? 3) Чи підтверджується документально наявний в матеріалах справи розрахунок суми інфляційних втрат за несвоєчасне погашення заборгованості по Договору купівлі-продажу природного газу (між власниками та постачальниками природного газу) № 08/1867-13 від 18.04.2014 року?

Ухвалою суду зобов`язано експерта виходити з наступного: враховувати умови пункту 6.2. договору купівлі-продажу природного газу (між власниками та постачальниками природного газу) № 08/1867-13 від 18.04.2014 року; вимоги спеціальних нормативних актів, що регулюють спірні правовідносини: Алгоритму розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання гарантованих постачальників природного газу, затвердженого Постановою НКРЕ № 1000 від 02.08.2012р.;постанов НКРЕ про затвердження нормативів перерахування коштів з поточних рахунків із спеціальним режимом використання гарантованих постачальників на відповідний календарний місяць; враховувати, що період нарахування пені на заборгованість за кожним з актів приймання-передачі природного газу не може перевищувати півроку; відлік півроку має проводитись відповідно до вимог частин 2,3 статті 254 Цивільного кодексу України; враховувати, що індекс інфляції є помісячною величиною та не може бути застосований до періодів існування заборгованості, які є меншими за місяць; розмір боргу з урахуванням індексу інфляції має визначатися виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений платіж; в розрахунок обов`язково мають включатися періоди часу, в які мала місце дефляція.

02.03.2018 за вх. 4728/18 до господарського суду надійшов висновок Донецького науково-дослідного інституту судових експертиз № 806 від 26.02.2018 Згідно із вказаним висновком документально підтверджується заявлена до стягнення сума боргу за природний газ у розмірі 4 208 038,66 грн., сума пені в розмірі 10 271569,86 грн.; сума 3 % річних в розмірі 951 073,62 грн., сума інфляційних втрат в розмірі 10 123 401,35 грн.

Від відповідача отриманий відзив відповідно до якого він вважає, що висновок експертизи є неповним, експертом враховано не всі умови укладеного сторонами договору, не надано вичерпних відповідей на поставлені питання, висновки не містять належних обґрунтувань, що в свою чергу є підставою для призначення додаткової судової економічної експертизи.

Позивач у відповіді на відзив отриманого господарським судом 22.05.2018 за вх. № 10562/18 не погодився із призначенням додаткової судової економічної експертизи вважаючи, що позиція Відповідача щодо висновку експерта повністю зводиться до вимоги застосування норм права, що суперечить ст. 89 ГПК України, зазначив відповідно до численної судової практики згідно якої прострочення грошового зобов`язання відповідача за договором не пов`язане з моментом реального підписання сторонами відповідного акта та його повернення продавцем (постанова ВГСУ по справам №№ 918/1395/15; 904/11154/16; 904/248/16; 909/79/16; 918/910/16; 911/10/16.). Щодо застосування до спірних правовідносин сертифікату ТПП України посилався на судову практику у постанові ВСУ справі № 3-1199гс16 та № 3-1462гс16., постанову ВСУ від 11.10.2017 у справі 911/1173/16, відповідно до яких непереборна сила (форс-мажорні обставини) повинна мати ознаки надзвичайності і невідворотності, та просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 26.09.2018 року було призначено додаткову судову-економічну експертизу.

На вирішення експерта поставлені наступні питання: 1. Чи підтверджується документально заявлена до стягнення Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» сума боргу за природний газ, переданий Публічному акціонерному товариству по газопостачанню та газифікації «Маріупольгаз» по Договору купівлі-продажу природного газу (між власниками та постачальниками природного газу) № 08/1867-13 від 18.04.2014 року? 2) В якій сумі підтверджується документально заборгованість Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Маріупольгаз» перед Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» за переданий природний газ по Договору купівлі-продажу природного газу (між власниками та постачальниками природного газу) № 08/1867-13 від 18.04.2014 року станом на 30 червня 2015 року ( дату закінчення дії Договору)? 3) Чи підтверджується документально наявний в матеріалах справи розрахунок пені за несвоєчасне погашення заборгованості згідно умов Договору купівлі-продажу природного газу (між власниками та постачальниками природного газу) № 08/1867-13 від 18.04.2014 року? 4) Чи підтверджується документально наявний в матеріалах справи розрахунок трьох відсотків річних за несвоєчасне погашення заборгованості згідно умов Договору купівлі-продажу природного газу (між власниками та постачальниками природного газу) № 08/1867-13 від 18.04.2014 року? 5) Чи підтверджується документально наявний в матеріалах справи розрахунок суми інфляційних втрат за несвоєчасне погашення заборгованості по Договору купівлі-продажу природного газу (між власниками та постачальниками природного газу) № 08/1867-13 від 18.04.2014 року?

У висновку навести розрахунки експерта, які мають бути виконані в межах позовних вимог, заявлених позивачем (із врахуванням періодів, визначених позивачем у розрахунку до позовних вимог). Під час проведення експертизи використовувати наявні у матеріалах справи документи (а в разі необхідності і додатково подані сторонами на вимогу експерта) та враховувати наступне: умови пункту 6.2. договору купівлі-продажу природного газу (між власниками та постачальниками природного газу) № 08/1867-13 від 18.04.2014 року; вимоги спеціальних нормативних актів, що регулюють спірні правовідносини: Алгоритму розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання гарантованих постачальників природного газу, затвердженого Постановою НКРЕ № 1000 від 02.08.2012р.;постанов НКРЕ про затвердження нормативів перерахування коштів з поточних рахунків із спеціальним режимом використання гарантованих постачальників на відповідний календарний місяць; спільні протокольні рішення про організацію взаєморозрахунків, внаслідок укладення яких змінено порядок та строки проведення розрахунків за договором купівлі-продажу природного газу (між власниками та постачальниками природного газу) № 08/1867-13 від 18.04.2014; строк остаточного розрахунку по зобов`язанням січня 2014 року - до 27.09.2014 року; по зобов`язанням лютого 2014 року до 27.09.2014 року; по зобов`язанням березня 2014 року до 20.04.2014 року; по зобов`язанням квітня 2014 року до 20.05.2014 року; по зобов`язанням травня 2014 року до 20.06.2014 року; по зобов`язанням червня 2014 року до 20.07.2014 року; по зобов`язанням липня 2014 року до 20.08.2014 року; по зобов`язанням серпня 2014 року до 20.09.2014 року; по зобов`язанням вересня 2014 року до 20.10.2014 року; по зобов`язанням жовтня 2014 року до 20.11.2014 року (за виключенням зобов`язання щодо оплати за обсяг газу 2 320 818 куб.м. у розмірі 1 943 523,53 грн. відповідно до сертифікату торгово-промислової палати України № 3390); по зобов`язанням листопада 2014 року до 20.12.2014 року (за виключенням зобов`язання щодо оплати за обсяг газу 2 722 136 куб.м. у розмірі 2 264 515,13 грн.); по зобов`язанням грудня 2014 року до 20.01.2015 року; по зобов`язанням січня 2015 року до 20.02.2015 року; по зобов`язанням лютого 2015 року до 20.03.2015 року; по зобов`язанням березня 2015 року до 20.04.2015 року; по зобов`язанням квітня 2015 року до 20.05.2015 року; по зобов`язанням травня 2015 року до 20.06.2015 року; по зобов`язанням червня 2015 року до 20.07.2015 року.; нарахування пені згідно з умовами договору купівлі-продажу природного газу (між власниками та постачальниками природного газу) № 08/1867-13 від 18.04.2014 року здійснюється на заборгованість, що існувала станом на дату закінчення дії Договору 30.06.2015 і, нараховується починаючи з 21 числа місяця, наступного за місяцем закінчення строку дії договору, - 21.07.2015; період нарахування пені на заборгованість за договором не може перевищувати півроку; відлік півроку має здійснюватись починаючи з 21 липня 2015 року; індекс інфляції є помісячною величиною та не може бути застосований до періодів існування заборгованості, які є меншими за місяць; розмір боргу з урахуванням індексу інфляції має визначатися виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений платіж; в розрахунок обов`язково мають включатися періоди часу, в які мала місце дефляція.; при вирішенні поставлених перед експертом питань до договору купівлі-продажу природного газу (між власниками та постачальниками природного газу) № 08/1867-13 від 18.04.2014 року(із врахуванням вищенаведених вихідних даних) провести експертне дослідження за двома варіантами: 1) строк виконання за зобов`язаннями з оплати за переданий природний газ за період з 01.10.2014 по 31.10.2014 у розмірі 1 943 523,53 грн. та за зобов`язаннями за період з 01.11.2014 по 30.11.2014 у розмірі 2 264 515,13 грн. відповідно до п. 8.1 Договору не настав через дію обставин форс-мажору; 2) строк виконання за зобов`язаннями жовтня 2014 року настав 20.11.2014 року, листопада 2014 року настав 20.12.2014 року; Провадження у справі було зупинено до закінчення проведення експертизи та повернення матеріалів до господарського суду.

25.08.2020 року від Донецького науково дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України до господарського суду надійшов висновок від 21.08.2020 року № 5826-5830 за результатами проведення додаткової судово-економічної експертизи.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 08.09.2020 року провадження у справі було поновлено. Підготовче засідання призначене на 24.09.2020 року.

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду Донецької області від 24.09.2020 року призначено повторний автоматичний розподіл справи № 905/1252/16 для визначення судової колегії.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 24.09.2020 року справа прийнята до провадження Господарським судом Донецької області у складі колегії: суддів: головуючий суддя Зекунов Е.В., судді Матюхіна В.І., Чернової О.В., розгляд справи розпочато спочатку, підготовче засідання відкладене на 15.10.2020 року.

У висновку експертом дослідженням встановлено згідно наявних в матеріалах справи та додатково наданих актів приймання-передачі природного газу, складених Національною акціонерною компанією «Нафтогаз України» та ПАТ «Маріупольгаз» за договором від 18.04.2014, № 08/1867-13 (т.1, арк.51-66, т. 2, арк. 171-188), встановлено, що протягом 2014, та 1 півріччя 2015, Національною акціонерною компанією «Нафтогаз України» передано ПАТ «Маріупольгаз» природного газу власного видобутку, спожитого населенням, в загальному обсязі 253 218,97 тис.куб.м. ( в т.ч. в 2014 175 974, 15 тис.куб.м., протягом 1 півріччя 2015 77 244,81 тис. куб.м.) на загальну суму 219 362 441,86 грн., в т.ч. ПДВ 36 560 406,98 грн., а саме: - в 2014 на загальну суму 104 067 543,69 грн., в тому числі ПДВ 17 344 590,62 грн.; протягом 1 півріччя 2015 на загальну суму 115 294 898,17 грн., в тому числі ПДВ 19 215 816,36 грн. Наведено дослідження актів приймання-передачі природного газу за 2014 р. та 1 півріччя 2015 у Таблиці № 1 висновку.

З результатами дослідження, в обсязі наданих документів, експертом встановлено, що загальна сума сплати станом на 28.12.2015 ПАТ «Маріупольгаз» за Типовим договором № 08/1867-13 від 18.04.2014 на купівлю-продаж природного газу (між власниками та постачальниками природного газу) Національній акціонерній компанії «Нафтогаз України» в розмірі 215 154 403,20 грн., в тому числі: - 119 960 937, 22 грн. оплата природного газу в порядку, установленому алгоритмом розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використанням газопостачальних підприємств; - 15 032 421,68 грн. оплата згідно з платіжними дорученнями ПАТ «Маріупольгаз» на сплату Національній акціонерній компанії «Нафтогаз України» за використаний природний газ для населення за договором № 08/1867-13 від 18.04.2014 ; - 222 531,17 грн. оплата згідно з листом ПАТ «Маріупольгаз» від 30.04.2014 № 04-764 «Про уточнення призначення платежу»; - 53 846 974,56 грн. оплата згідно Спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання за рахунок коштів загального фонду державного бюджету України; - 25 091 538,57 грн. зменшення заборгованості на підставі Заяв про зарахування зустрічних однорідних вимог Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» № 26-8248/1.2-15 від 30.11.2015 та № 26-9789/1-1.2-15 від 22.12.2015; - 1000 000,00 грн. сума сплати від 04.11.2015 відображена у Оборотно-сальдової відомості ПАТ «Маріупольгаз» по рахунку 631 за договором № 08/1867-13 від 18.04.2014 за листопад 2015, та Розрахунку Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» штрафних санкцій, 3% річних та інфляційних ПАТ «Маріупольгаз» за договором від 18.04.2014 № 08/1867-13 (станом на 28.12.2015), доданому до позовної заяви.

На виконання ухвали Господарського суду Донецької області від 26.09.2018 року дослідження заборгованості ПАТ «Маріупольгаз» за типовим договором № 08/1867-13 від 18.04.2014 на купівлю-продаж природного газу (між власниками та постачальниками природного газу), станом на 28.12.2015; дослідження суми заборгованості станом на 30.06.2015 (дату закінчення дії договору); дослідження нарахування сум пені за несвоєчасне погашення заборгованості згідно умов договору;дослідження розрахунку трьох відсотків річних за несвоєчасне погашення заборгованості згідно умов договору; дослідження розрахунку суми інфляційних втрат за несвоєчасне погашення заборгованості за договором здійснені за двома варіантами.

Відповідно до висновків експерта, в обсязі наданих документів з урахуванням приписів ухвали суду, заявлена до стягнення Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» сума боргу за природний газ, переданий Публічному акціонерному товариству по газопостачанню та газифікації «Маріупольгаз» за договором купівлі-продажу природного газу (між власниками та постачальниками природного газу) № 08/1867-13 від 18.04.2014, станом на 28.12.2015,

за варіантом 1, з урахуванням приписів ухвали щодо дії обставин форс-мажору, документально не підтверджується;

за варіантом 2, з урахуванням приписів ухвали щодо строку виконання за зобов`язаннями жовтня 2014, листопада 2014, документально підтверджується у сумі 4 208 038,66 грн.

По другому питанню: В обсязі наданих документів з урахуванням приписів ухвали суду, заборгованість Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Маріупольгаз» перед Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» за переданий природний газ, по договором купівлі-продажу природного газу (між власниками та постачальниками природного газу) № 08/1867-13 від 18.04.2014, станом на 30.06.2015 (дату закінчення дії договору),

за варіантом 1, з урахуванням приписів ухвали щодо дії обставин форс-мажору документально підтверджується у сумі 46 096 431,35 грн.;

за варіантом 2, з урахуванням приписів ухвали щодо строку виконання за зобов`язаннями жовтня 2014, листопада 2014, документально підтверджується у сумі 50 304 470,01 грн.

По третьому питанню: в обсязі наданих документів, за результатами дослідження розрахунку пені за несвоєчасне погашення заборгованості згідно умов договору № 08/1867-13 від 18.04.2014 станом на 28.12.2015

за варіантом 1, з урахуванням приписів ухвали щодо дії обставин форс-мажору, в межах позовних вимог, заявлених позивачем (із врахуванням періодів, визначених позивачем у розрахунку до позовних вимог) документально підтверджується розрахунок пені частково в розмірі 3 915 619,31 грн.;

за варіантом 2, з урахуванням приписів ухвали щодо строку виконання за зобов`язаннями жовтня 2014, листопада 2014, в межах позовних вимог, заявлених позивачем (із врахуванням періодів, визначених позивачем у розрахунку до позовних вимог) документально підтверджується розрахунок пені частково в розмірі 3 998 612,27 грн.;

По четвертому питанню: в обсязі наданих документів, за результатами дослідження розрахунку трьох відсотків річних за несвоєчасне погашення заборгованості згідно умов договору № 08/1867-13 від 18.04.2014 станом на 28.12.2015 з урахуванням приписів ухвали суду:

за варіантом 1, з урахуванням приписів ухвали щодо дії обставин форс-мажору, в межах позовних вимог, заявлених позивачем (із врахуванням періодів, визначених позивачем у розрахунку до позовних вимог) документально підтверджується розрахунок трьох відсотків річних в розмірі 459 142,37 грн.;

за варіантом 2, з урахуванням приписів ухвали щодо строку виконання за зобов`язаннями жовтня 2014, листопада 2014, в межах позовних вимог, заявлених позивачем (із врахуванням періодів, визначених позивачем у розрахунку до позовних вимог) документально підтверджується розрахунок трьох відсотків річних в розмірі 461 563,44 грн.;

По п`ятому питанню: в обсязі наданих документів, за результатами дослідження суми інфляційних втрат за несвоєчасне погашення заборгованості згідно умов договору № 08/1867-13 від 18.04.2014 станом на 28.12.2015:

за варіантом 1, з урахуванням приписів ухвали щодо дії обставин форс-мажору, в межах позовних вимог, заявлених позивачем (із врахуванням періодів, визначених позивачем у розрахунку до позовних вимог) документально підтверджується розрахунок інфляційних втрат в розмірі 1 669 071,70 грн.;

за варіантом 2, з урахуванням приписів ухвали щодо строку виконання за зобов`язаннями жовтня 2014, листопада 2014, в межах позовних вимог, заявлених позивачем (із врахуванням періодів, визначених позивачем у розрахунку до позовних вимог) документально підтверджується розрахунок інфляційних втрат в розмірі 1 669 071,70 грн.

Відповідач у своїх пояснення погодився з висновком додаткової судової економічної експертизи за варіантом 1, з огляду на обставини зазначені ним у попередніх відзивах та поясненнях.

Позивач не надав суду пояснень (заперечень) щодо висновку Донецького науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України від 21.08.2020 року № 5826-5830.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 15.10.2020 року відкладено підготовче засідання на 12.11.2020 року.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 12.11.2020 року продовжено строк розгляду справи № 905/1252/16 на стадії підготовчого провадження на тридцять днів до 23.12.2020 року, відкладено підготовче засідання на 10.12.2020 року.

Від Позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог від 09.12.2020 року № 39/5-3946-20, відповідно до якої, посилаючись на судову практику зокрема у справах № 908/2648/18, № 912/684/19, № 912/685/19, № 910/1827/19, № 916/2259/18, № 912/690/19 просить стягнути з відповідача заборгованість за договором № 08/1867-13 від 18.04.2014 у розмірі: основний борг 4 208 038,66 грн.; пеня 11 235 447,96 грн., 3% річних 1 074 357,93 грн., інфляційні 4 921 097,34 грн.;всього разом 21 438 941,89 грн. До заяви доданий оновлений розрахунок штрафних санкцій, 3 % річних та інфляційних нарахувань за договором № 08/1867-13 від 18.04.2014 р. станом на 28.12.2015 Відповідна заява та розрахунок були прийняті судом та долучені до матеріалів справи.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 10.12.2020 року відкладено підготовче засідання на 23.12.2020 року.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 11.01.2021 року призначено підготовче засідання на 04.02.2021 року.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 04.02.2021 року закрито підготовче провадження у справі № 905/1252/16 та призначено розгляд справи по суті на 25.02.2021 року.

У судове засідання 25.02.2021 з`явився представник позивача, наполягав на задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Відповідно до вимог ст. 222 Господарського процесуального кодексу України здійснювалась фіксація судового засідання за допомогою звукозаписувальних технічних засобів.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

18 квітня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (Продавець) та Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації «Маріупольгаз» (Покупець) укладено типовий договір на купівлю-продаж природного газу (між власниками та постачальниками природного газу) № 08/1867-13 ( далі Договір), згідно з яким Продавець передає у власність Покупцю у 2014 році природний газ, а Покупець зобов`язався прийняти та оплатити газ на умовах договору (п.1.1 Договору).

Відповідно до п. 1.2. Договору, газ, що продається за договором, використовується Покупцем виключно для подальшої реалізації населенню.

За визначенням п.2.1. Договору (в редакції додаткової угоди № 5 від 27.03.2015 року) Продавець передає Покупцеві у період з 01 січня 2014 року по 31 грудня 2015 року газ в обсязі до 319 521,100 тис. куб.м. (триста дев`ятнадцять мільйонів п`ятсот двадцять одна тисяча сто куб.м.), у тому числі у 2014 році 175 974,151 (тис.куб.м.); у 2015 році до 143 546,949 (тис.куб.м.): січень 23 899,450 грн.; лютий 19 678,499; березень 16 000,000; квітень 10 167,000; травень 3 870,000; червень 3 392,000; липень 3 275,000; серпень 3 275,000; вересень 4 410,000; жовтень 10 380,000; листопад 18 200,000; грудень- 27 000,000.

Пунктом 2.1.1 сторони врегулювали, що планові обсяги газу можуть змінюватися сторонами протягом місяця продажу відповідно до встановленого порядку, а також дозволене відхилення місячного обсягу переданого газу у в розмірі +-5% від узгодженого обсягу без коригування (п.п. 2.1., 2.1.2).

Відповідно до п. 3.3. Договору, приймання-передача газу, переданого Продавцем Покупцеві у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу.

В свою чергу пунктом 3.4. договору встановлено, що підписаний акт є підставою для остаточних розрахунків між сторонами.

Згідно до п. 5.1. договору ціна (граничний рівень ціни) на природний газ установлюється НКРЕ. при цьому пунктом 5.3. встановлено, що у разі зміни НКРЕ ціни на природний газ вона є обов`язковою для Сторін за Договором з моменту введення її в дію, про що сторонами підписується додаткова угода до договору.

Пунктом 6.1.Договору оплата за газ здійснюється Покупцем виключно грошовими коштами у національній валюті шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки. у разі неповної оплати остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється Покупцем протягом 5-ти календарних днів після підписання Сторонами акта приймання-передачі газу за розрахунковий місяць.

Оплата за газ здійснюється з поточного рахунка із спеціальним режимом використання Покупця на поточний рахунок із спеціальним режимом використання Продавця відповідно до вимог Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу» кожного банківського дня розрахункового місяця згідно з нормативами розподілу коштів, затвердженими відповідною постановою НКРЕ, та зараховується як оплата за газ, поставлений Продавцем Покупцю у тому самому місяці, у якому надійшли кошти (пункт 6.2. Договору).

Пунктом 6.4. сторони погодили, що Покупець не зазначає призначення платежу лише у випадку перерахування коштів з поточного рахунка із спеціальним режимом використання Покупця на поточний рахунок із спеціальним режимом використання Продавця. У всіх інших випадках посилання на призначення платежу та розрахунковий період є обов`язковим.

Сторони погоджуються, що сума, яка була сплачена Покупцем понад вартість фактично отриманого газу за розрахунковий місяць, зараховується Сторонами як погашення заборгованості Покупця перед Продавцем за минулі періоди за Договором, а у випадку відсутності простроченої заборгованості за Договором сума, яка була сплачена Покупцем понад вартість фактично отриманого газу за розрахунковий місяць, зараховується Продавцем як авансовий платіж на наступний розрахунковий місяць (п.6.5. Договору).

Відповідно до п. 7.2. у разі невиконання Покупцем умов пункту 6.1. Договору Покупець зобов`язується (крім суми заборгованості) сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу. Неустойка враховується Продавцем протягом шести місяців, що передують звернення з вимогою, претензією, позовом.

Сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання обов`язків щодо Договору, якщо це невиконання є наслідком непереборної сили (форс-мажорних обставин) (п.7.1. Договору).

Під форс-мажорними обставинами розуміють обставини, які виникли внаслідок непередбачених Сторонами подій надзвичайного і невідворотного характеру, включаючи вибухи на газопроводі, пожежі, землетруси, повені, оповзні, інші стихійні лиха, війну або військові дії. Строк виконання зобов`язань відкладається на строк дії форс-мажорних обставин (пункт 8.2. договору). Сторони зобов`язані негайно повідомити про обставини форс-мажору та протягом чотирнадцяти днів з дати їх виникнення надати підтвердні документи відповідно до законодавства. Настання обставин форс-мажору підтверджується у встановленому законодавством порядку.

Договір набуває чинності з 01 січня 2014 року і діє в частині реалізації газу до 31 грудня 2014 року, а в частині проведення розрахунків за газ до повного погашення заборгованості.

В подальшому сторони вносили зміни до договору шляхом укладення додаткових угод до договору.

Так, сторони неодноразово вносили зміни до пункту 2.1. Договору додатковими угодами № 1, від 18.04.2014 року, № 2 від 14.05.2014 року, № 3 від 23.06.2014 року, № 4 від 22.12.2014 року, № 5 від 27.03.2015 року при цьому остаточно встановили обсяг постачання природного газу у 2014 році на рівні 175 974, 151 тис. куб.м. та встановили обсяг постачання природного газу у 2015 році до 143 546,949 тис. м. куб.

При цьому сторони додатковими угодами вносили зміни щодо ціни газу.

Зокрема, Додатковою угодою № 1 п.4. пункт 6.1. договору був викладений у наступній редакції: «Оплата за газ здійснюється Покупцем виключно грошовими коштами у національній валюті шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки. У разі неповної оплати остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється Покупцем до 20-го числа місяця, наступного за місяцем поставки газу на підставі підписаного Сторонами акту приймання-передачі газу.»

Пунктом 5 додаткової угоди № 1 від 18 квітня 2014 року пункт 7.2. викладено у редакції відповідно до якої у разі, якщо до 20 числа місяця, наступного за місяцем закінчення строку дії Договору в частині поставки газу (розділ ХІ Договору), Покупець не здійснить повну оплату фактично отриманого за Договором природного газу, Покупець зобов`язується (крім суми заборгованості) сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу (п.6.1. Договору).»

Відповідно до п. 10 Додаткової угоди № 1 вона поширює свою дію на відносини, що фактично склались з 01 січня 2014 року в частині пунктів 1,3,6,8 та з 18 березня 2014 року в частині пунктів 2,4,5,7.

Додатковою угодою № 6 від 19.06.2015 року сторони погодили остаточну редакцію статті 11 Договору, відповідно до якої договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками Сторін, поширює дію на відносини, що фактично склались між Сторонами з 01 січня 2014 року, і діє в частині реалізації газу до 30 червня 2015 року (включно), а в частині проведення розрахунків за газ до їх повного здійснення.

На підтвердження позовних вимог матеріали справи містять акти приймання передачі природного газу підписані та скріплені печатками сторін за 2014 рік, 2015 рік:

-за січень 2014 року від 22.09.2014 року на обсяг 32 602,001 тис. куб.м. на суму 13 757 768,02 грн.;

-за лютий 2014 року від 22.09.2014 року на обсяг 28 764,611 тис. куб.м. на суму 11 964 735,96 грн.;

-за березень 2014 року від 28.10.2014 року на обсяг 22 236,895 тис. куб.м. на суму 9 511 385,84 грн.;

-за квітень 2014 року від 30.04.2014 року на обсяг 12 672,359 тис. куб.м. на суму 5 611 627,90 грн.;

-за травень 2014 року від 31.05.2014 року на обсяг 4 570,692 тис. куб.м. на суму 3 637 296,32 грн.;

-за червень 2014 року від 30.06.2014 року на обсяг 3 418,847 тис.куб.м. на суму 2 644 731,38 грн.;

-за липень 2014 року від 31.07.2014 року на обсяг 3 275,094 тис.куб.м. на суму 2 550 244,44 грн.;

-за серпень 2014 року від 31.08.2014 року на обсяг 3 430,234 тис.куб.м. на суму 2 646 296,87 грн.;

-за вересень 2014 року від 30.09.2014 року на обсяг 4 502,837 тис.куб.м. на суму 3 526 389,06 грн.;

-за жовтень 2014 року від 31.10.2014 року на обсяг 13 839,385 тис.куб.м. на суму 10 992 765,30 грн.;

-за листопад 2014 року від 30.11.2014 року на обсяг 22 408,186 тис.куб.м. на суму 17 926 682,62 грн.;

-за жовтень 2014 року від 31.10.2014 року на обсяг 13 839,385 тис.куб.м. на суму 10 992 765,30 грн.;

-за листопад 2014 року від 30.11.2014 року на обсяг 22 408,186 тис.куб.м. на суму 17 926 682,62 грн.;

-за грудень 2014 року від 31.12.2014 року на обсяг 24 253,010 тис.куб.м. на суму 19 297 619,98 грн.;

-за січень 2015 року від 31.01.2015 року на обсяг 23 899,450 тис.куб.м. на суму 19 397 065,21 грн.;

-за лютий 2015 року від 28.02.2015 року на обсяг 19 678,499 тис.куб.м. на суму 13 689 993,01 грн.;

-за березень 2015 року від 31.03.2015 року на обсяг 17 357,267 тис.куб.м. на суму 14 145 717,01 грн.;

-за квітень 2015 року від 30.04.2015 року на обсяг 10 768,794 тис.куб.м. на суму 34 476 539,49 грн.;

-за травень 2015 року від 31.05.2015 року на обсяг 3 411,288 тис.куб.м. на суму 20 677 522,21 грн.;

-за червень 2015 року від 30.06.2015 року на обсяг 2 129,516 тис.куб.м. на суму 12 908 061,24 грн.

Таким чином, позивачем поставлено, а відповідачем прийнято за умовами договору природний газ за період січень грудень 2014 року у загальному обсязі 175 974,151 тис. куб.м. на суму 104 067 543,69 грн.; за період січень травень 2015 року у загальному обсязі 77 244,814 тис.куб.м. на суму 115 294 898,17 грн.; за період січень 2014 року травень 2015 року у загальному обсязі 253 218,965 тис.куб.м. на суму 219 362 441,86 грн.

З матеріалів справи та пояснень сторін вбачається, що між сторонами відсутній спір щодо кількості поставленого газу.

Відповідачем на виконання умов Договору здійснено оплату на загальну суму 215 154 403,20 грн., що підтверджується матеріалами справи, наданими сторонами доказами, а саме реєстром оплат ПАТ «Маріупольгаз» за договором № 08/1867-13 від 18.04.2014 Національній акціонерній компанії «Нафтогаз України», завірених АТ «Ощадбанк», за 2014-2015 роки, щодо оплати природного газу в порядку установленому алгоритмом розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання газопостачальних підприємств (т.2, арк.. 139-148); платіжними дорученнями ПАТ «Маріупольгаз» (т.2 арк. 131-138); лист ПАТ «Маріупольгаз» від 30.04.2014 № 04-764 «Про уточнення призначення платежу» (т.2. арк.. 129); спільні протокольні рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання за рахунок коштів загального фонду державного бюджету України (т.1 арк. 127-243); платіжними дорученнями ПАТ «Маріупольгаз» згідно спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання за рахунок коштів загального фонду державного бюджету України (т.2 арк. 149-170); даних виписок по рахунку НОМЕР_1 Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» за період з 26.06.2014 по 25.09.2015 ( т.2 арк. 15-60); заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» надіслані ПАТ «Маріупольгаз» листами № 26-8248/1.2-15 від 30.11.2015, № 26-9789/1-1.2-15 від 22.12.2015 (т. 2 арк. 124-128), висновком експерта Донецького науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції № 5826-5830 від 21.08.2020р.

Статтею 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною першою статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 525, 615 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічні вимоги щодо виконання зобов`язання містяться і у ч. ч. 1,7 ст. 193 ГК України.

Разом з тим, ч. 1 ст. 530 ЦК України передбачає, що якщо в зобов`язанні встановлений строк (дата) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (дату).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином ( ст.. 599 Цивільного кодексу України).

Предметом розгляду у даній справі є стягнення основного боргу, нарахування пені, інфляційних витрат та 3 % річних за несвоєчасне виконання відповідачем грошових зобов`язань з оплати вартості поставленого позивачем газу протягом січня грудня 2014 року, січня червня 2015 року.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Як було зазначено вище і не заперечується сторонами, позивачем поставлено за умовами договору відповідачу природний газ на загальну суму 219 362 441,86 грн. відповідачем фактично сплачено 215 154 403,20 грн., таким чином сума боргу яку позивач просить стягнути з відповідача складає 4 208 038,66 грн., відповідно до наданого позивачем оновленого розрахунку штрафних санкцій сума боргу виникла за зобов`язаннями червня 2015 року.

Відповідач суму боргу не визнає у повному обсязі, як не визнає і період виникнення заборгованості зазначає що відповідно п.8.1., 8.2. Договору строк виконання щодо оплати поставленого газу у жовтні, листопаді 2014 року не настав. Відповідачем в обґрунтування своєї позиції надано до суду копію сертифікату Торгово-промислової палати України № 3390 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили).

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (пункт 3 частини першої статті 611 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У відповідності до ст. 525, 615 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічні вимоги щодо виконання зобов`язання містяться і у ч. ч. 1,7 ст. 193 ГК України.

Разом з тим, ч. 1 ст. 530 ЦК України передбачає, що якщо в зобов`язанні встановлений строк (дата) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (дату).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином ( ст.. 599 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст.7.1. Договору «За невиконання або неналежне виконання умов Договору сторони несуть відповідальність згідно із чинним законодавством України та Договором.

Статтею ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

В той же час, статтею 617 ЦК України передбачені загальні підстави звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання, зокрема, особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, необхідних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Пунктом 1 частини 1 статті 263 ЦК України наведено ознаки непереборної сили та визначено, що непереборна сила це надзвичайна або невідворотна за даних умов подія. Отже непереборною силою є надзвичайна і невідворотна зовнішня подія, що повністю звільняє від відповідальності особу, яка порушила зобов`язання, за умови, що остання не могла її передбачити або передбачила, але не могла її відвернути, та ця подія завдала збитків.

Отже, непереборною силою є надзвичайна і невідворотна зовнішня подія, що повністю звільняє від відповідальності особу, яка порушила зобов`язання, за умови, що остання не могла її передбачити або передбачила, але не могла її відвернути, та ця подія завдала збитків. Таким чином, непереборна сила (форс-мажорні обставини) повинна мати ознаки надзвичайності і невідворотності (Постанова ВСУ від 14.02.2018 року у справ № 926/2343/16).

Згідно зі ст. 14 Закону України «Про торгово-промислові палати» торгово-промислова палата України засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), а також торговельні та портові звичаї, прийняті в Україні, за зверненнями суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб, та видає сертифікат про такі обставини.

Частиною 2 ст. 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» встановлено, що форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами Договору (контракту,угоди,тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму…тощо.

За змістом ст.10 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» та статті 14-1 «Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» єдиним належним та достатнім доказом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), які мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави звільнення від відповідальності за невиконання умови (неналежне виконання) зобов`язань є сертифікат Торгово-промислової палати України, тоді як інші документи не можуть вважатися доказами наявності таких обставин.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 № 1669 періодом проведення антитерористичної операції визначено час між датою набрання чинності Указом про введення в дію Рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України від 14.04.2014 № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення антитерористичної операції або військових дій на території України».

Пунктом 1, 2 Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженим розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1053-р від 30.10.2014, № 1275-р від 02.12.2015 внесено місто Маріуполь (Маріупольську міську раду), Володарський (Нікольський) район, Першотравневий (Мангушський) район, місто Новоазовськ та Новоазовський район.

Судом встановлено, що Відповідач на виконання умов Договору повідомив Позивача про настання обставин форс-мажору щодо виконання зобов`язань з оплати за природний газ у жовтні, листопаді 2014 року листом від 01.12.2014 року № 03-1848.

Відповідач на виконання умов Договору надав Позивачу разом із листом від 15.12.2015 року № 03-2519, сертифікат Торгово-промислової палати України № 3390 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) від відповідно до якого Торгово-промислова палата України засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), зокрема: акти тероризму на території м. Новоазовськ та Новоазовського району Донецької області щодо зобов`язання з оплати за природний газ спожитий населенням м. Новоазовська та Новоазовського району за період з 01.10.2014 року по 31.10.2014 року у розмірі 1 943 523,53 грн. (обсяг газу 2 320 818 куб.м.; з оплати за природний газ спожитий населенням м. Новоазовська та Новоазовського району за період з 01.11.2014 по 30.11.2014 у розмірі 2 264 515,13 грн. (обсяг газу 2 722 136 куб.м за типовим договором № 08/1867-13 від 18 квітня 2014 року на купівлю-продаж природного газу (між власниками та постачальниками природного газу), укладеним між Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (Продавець) та Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації «Маріупольгаз» (Покупець), які унеможливили його виконання в зазначений термін. Період дії форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили): дата настання: з 01 жовтня 2014 року; дата закінчення: тривають, дату встановити неможливо.

Відповідно до п. 1.2. Договору, газ, що продається за договором, використовується Покупцем виключно для подальшої реалізації населенню.

Відповідач на момент виникнення форс-мажорних обставин здійснював постачання природного газу за регульованим тарифом на підставі ліцензії виданою Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики Серія АГ № 507428. Відповідач не є кінцевим споживачем природного газу відповідно до укладеного договору. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 705 від 25 липня 2012 року «Про визначення гарантованих постачальників природного газу» ПАТ «Маріупольгаз» на момент виникнення форс-мажорних обставин був гарантованим постачальником природного газу для споживачів природного газу на затвердженій у Постанові НКРЕ № 258 від 18.03.2010 року території, а саме м. Маріуполя, Новоазовського, Першотравневого та Володарського районів Донецької області.

Законом України «Про засади функціонування ринку природного газу» (діючого на момент виникнення форс-мажорних обставин) передбачено, що гарантований постачальник визначене у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, газопостачальне підприємство, яке не має права відмовити споживачу в укладенні договору на постачання природного газу.

Із системного аналізу норм відповідного закону слідує, що гарантією здійснення господарської діяльності Відповідача, як гарантованого постачальника природного газу є те, що споживачі природного газу відповідно до ч.2 ст. 19 Закону України «Про основні засади функціонування природного газу» зобов`язані забезпечувати своєчасну оплату в повному обсязі послуг з постачання природного газу згідно з умовами договорів. А гарантований постачальник відповідно до ч.2 ст. 20 Закону має право обмежити або припинити постачання природного газу споживачам у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у разі не проведення розрахунків за спожитий природний газ згідно з умовами договорів.

Відповідач зазначає, що у зв`язку із обставинами непереборної сили, а саме здійснення актів тероризму як наслідок закриттям банків та небанківських установ, установ оператора поштового зв`язку, державних установ відповідач був позбавлений можливості отримувати грошові кошти на рахунки із спеціальним режимом використання від споживачів, отримувати грошові кошти в порядку передбаченому Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій» № 20 від 11.01.2005, а також позбавлене можливості здійснювати припинення постачання газу окремим споживачам через відсутність доступу до цих територій.

В той же час, пунктом 6.2. Договору передбачено, що оплата за газ здійснюється з поточного рахунка із спеціальним режимом використання Покупця на поточний рахунок із спеціальним режимом використання Продавця відповідно до вимог Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу» кожного банківського дня розрахункового місяця згідно з нормативами розподілу коштів, затвердженими відповідною постановою НКРЕ, та зараховується як оплата за газ, поставлений Продавцем Покупцю у тому самому місяці, у якому надійшли кошти.

Відповідно до постанови КМУ від 26.03.2008 року № 247 «Про вдосконалення порядку розрахунків за спожитий природний газ», усі категорії споживачів оплачують вартість спожитого ними природного газу шляхом перерахування коштів на поточні рахунки із спеціальним режимом використання.

Отже, можливість розраховуватись за природний газ за умовами Договору сторонами прямо поставлена від оплати за природний газ споживачами на поточний рахунок із спеціальним режимом використання гарантованого постачальника.

Відповідно до Листа Національного банку України № 25-112/69267 від 24.11.2014 року «Про окремі питання діяльності банків» та Постанови Національного банку України № 466 від 06.08.2014 року «Про призупинення здійснення фінансових операцій», введено надзвичайний режим банківської системи, призупинено банками, небанківськими установами, національним оператором поштового зв`язку здійснення усіх видів фінансових операцій (приймання /виплати коштів) у населених пунктах, які не контролюються українською владою.

Оскільки при укладенні договору сторони не могли передбачити вищезазначені обставини непереборної сили, що засвідчені сертифікатом ТПП, суд вважає, що вказані обставини мають ознаки надзвичайності і невідворотності.

Тому, сертифікатом ТПП № 3390 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) підтверджується факт неможливості виконання відповідачем своїх зобов`язань за Договором, які виникли у жовтні, листопаді 2014 року, починаючи з 01.10.2014 по теперішній час, у зв`язку з наявністю форс-мажорних обставин, виникнення яких не залежало від волі останнього, настання яких сторони не могли передбачити при укладенні договору та які є надзвичайними та невідворотними.

Сертифікат ТПП про форс-мажорні обставини, долучений Відповідачем до матеріалів справи, за змістом ст.10 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» та статті 14-1 «Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні», є належним та достатнім доказом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), які мали місце на території проведення антитерористичної операції та зумовили неможливість виконання зобов`язань Відповідача перед Позивачем.

Також, у розділі VIII Договору «Форс-мажор», пунктом 8.1. передбачено, що «Сторони звільняються від відповідальності за часткове або неповне невиконання обов`язків щодо Договору, якщо це невиконання є наслідком непереборної сили (форс-мажорних обставин).

Пунктом 8.2. встановлено, що під форс-мажорними обставинами розуміють обставини, які виникли внаслідок непередбачених Сторонами подій надзвичайного і невідворотного характеру, включаючи вибухи на газопроводі, пожежі, землетруси, повені, оповзні, інші стихійні лиха, війну або військові дії. Строк виконання зобов`язань відкладається на строк дії форс-мажорних обставин.

Відповідно до пункту 8.3. Договору, сторони зобов`язані негайно повідомити про обставини форс-мажору та протягом чотирнадцяти днів з дати їх виникнення надати підтвердні документи відповідно до законодавства.

Настання обставин форс-мажору підтверджується у встановленому законодавством порядку». Пункт 8.5. Договору: «Виникнення зазначених обставин не є підставою для відмови Покупця від сплати Продавцеві за газ, який був поставлений до їх виникнення (пункт 8.4. Договору).

Таким чином, у пункті 8.2. Договору сторони прямо передбачили, що у разі виникнення форс-мажорних обставин, строк виконання сторонами своїх зобов`язань за договором відкладається на строк дії цих обставин.

В матеріалах справи відсутні і сторонами не надано документального підтвердження спору щодо перегляду умов розділу VІІІ Договору «Фос-мажор» або визнання їх недійсними.

Відповідно до принципу свободи договору закріпленого у статтях 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із частиною 4 статті 14 Цивільного кодексу України особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства.

Заперечення Позивача (викладені у відповіді на відзив) щодо уникнення відповідальності у зв`язку із посиланням на настання форс-мажору, судом не приймаються, оскільки в них викладені доводи Позивача, які стосуються іншої справи, щодо інших осіб та інших обставин форс-мажору, які не є тотожними до обставин встановлених у цій справі. Правова позиція Верховного суду України викладена у постанові від 11.10.2017 року у справі № 911/1173/16, на яку посилається Позивач, також зводиться до правової оцінки судом обставин форс-мажору, які не є тотожними до обставин форс-мажору встановленим у цій справі, тому врахуванню судом не підлягає.

Таким чином, Позивачем не спростовано належними та допустимими доказами відсутність обставин форс-мажору на які посилається Відповідач, як не доведено і наявності підстав для не застосування наслідків настання обставин форс-мажору передбачених умовами укладеного сторонами Договору.

Враховуючи умови пунктів 8.1, 8.2. Договору, належним чином доведений факт існування форс-мажорних обставин, які настали з 01.10.2014 у м. Новоазовську та Новоазовському районі Донецької області та тривають по теперішній час, господарський суд дійшов до висновку що у даному випадку строк виконання зобов`язання щодо оплати поставленого природного газу для потреб населення м. Новоазовська та Новоазовського району Донецької області за договором у жовтні 2014 на суму 1 943 523,53 грн , листопаді 2014 на суму 2 264 515,13 грн. у Відповідача не настав. Тому у Позивача відсутнє право для стягнення з відповідача основного боргу та нарахування пені, 3% річних та інфляційних втрат за відповідними зобов`язаннями, а позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

До подібних правових висновків у аналогічних справах дійшов Вищий господарський суд у постанові від 20.06.2017 у справі № 926/2343/16, Верховний суд України у постанову від 09.10.2019 у справі № 910/23489/17).

Щодо позовних вимог про стягнення пені, інфляційних та трьох відсотків річних.

Згідно доводів Позивача, у зв`язку із тим, що Відповідач здійснював оплату за переданий газ несвоєчасно із порушенням строків оплати та не виконав зобов`язання у строк визначений Договором, позивач вважаючи своє право порушеним, заявив вимоги про стягнення (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог та оновленого розрахунку штрафних санкцій, 3% річних та інфляційних ПАТ «Маріупольгаз» за договором від 18.04.2014 № 08/1867-13, станом на 28.12.2015): пені 11 235 447,96 грн. (п. 6.1, 7.2. Договору) , 3% річних 1 074 357,93 грн.; інфляційні 4 921 097,34 грн (ст. 625 ЦК України).

До позовної заяви був доданий розрахунок заборгованості з урахуванням встановленого індексу інфляції, розрахунок пені, розрахунок трьох відсотків річних. До заяви про зменшення позовних вимог оновлений розрахунок заборгованості з урахуванням встановленого індексу інфляції, розрахунок пені, розрахунок трьох відсотків річних.

Відповідач не визнав позовні вимоги про стягнення пені, інфляційних та трьох відсотків річних з огляду на те, що при здійсненні розрахунку Позивачем не було дотримано умови зарахування грошових коштів які надходили від Відповідача на виконання умов договору передбачені п. 6.2 Договору, спеціальні умови розрахунків передбачені відповідно до Алгоритму розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання гарантованих постачальників природного газу, затвердженого Постановою НКРЕ № 1000 від 02.08.2012р.; постанов НКРЕ про затвердження нормативів перерахування коштів з поточних рахунків із спеціальним режимом використання гарантованих постачальників на відповідний календарний місяць; спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання за рахунок коштів загального фонду державного бюджету, Позивачем не було враховано дати підписання актів-приймання-передачі за січень, лютий та березень 2014 року, адже на думку відповідача саме акт є підставою для здійснення остаточного розрахунку, окрім цього позивачем не враховано п. 7.2. Договору в редакції Додаткової угоди № 1 від 18.04.2014 року відповідно до якого строк остаточного розрахунку за Договором настав з 20.07.2015 року.

Відповідач просив суд врахувати норми Закону України «Про встановлення додаткових гарантій щодо захисту прав громадян, які проживають на територіях проведення антитерористичної операції, та обмеження відповідальності підприємств виконавців-виробників житлово-комунальних послуг у разі несвоєчасного здійснення платежів за спожиті енергетичні ресурси № 85 від 13.01.2015 року.

Крім того, Відповідач наголошував що у Позивача відсутні підстави для нарахування пені, трьох відсотків річних та інфляційних на розрахунки, що були здійснені шляхом розподілу коштів із застосуванням спец рахунків та шляхом укладення спільних протокольних рішень. зазначених вище та надав суду контррозрахунок суми заборгованості, пені, трьох відсотків річних та інфляційних втрат. При цьому, враховуючи складність розрахунків, відповідач заявив клопотання про призначення судової економічної експертизи, додаткової судової економічної експертизи.

Враховуючи тривалий період існування між сторонами договірних правовідносин, а також те, що порядок обліку оплат та, відповідно розмір заборгованості є спірним, а кількість проведених операцій зі списання коштів з рахунку зі спеціальним режимом використання відповідача значною, з метою всебічного та об`єктивного дослідження обставин справи, оскільки вирішення спору по суті вимагає спеціальних знань, судом призначалася судова економічна експертиза, додаткова судова економічна експертиза.

Погодившись частково із доводами Відповідача щодо доводів експерта в частині розрахунків, господарський суд виходив із того, що здійснення зарахування коштів у відповідності з умовами договору, вимогами спеціальних нормативних актів у сфері газопостачання та відповідно визначення періодів прострочення після здійснення зарахування коштів у встановленому порядку має вирішальне значення для вирішення по суті спору між Позивачем та Відповідачем.

Господарський суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість заперечень Відповідача щодо позовних вимог про стягнення пені, інфляційних та трьох відсотків річних виходячи з наступного.

Відповідач з урахуванням п. 6.1. договору (у відповідній редакції) мав провести остаточний розрахунок за переданий природний газ наступним чином:

- по зобов`язанням січня 2014 року - до 27.09.2014 року;

- по зобов`язанням лютого 2014 року до 27.09.2014 року;

- по зобов`язанням березня 2014 року до 20.04.2014 року;

- по зобов`язанням квітня 2014 року до 20.05.2014 року;

- по зобов`язанням травня 2014 року до 20.06.2014 року;

- по зобов`язанням червня 2014 року до 20.07.2014 року;

- по зобов`язанням липня 2014 року до 20.08.2014 року;

- по зобов`язанням серпня 2014 року до 20.09.2014 року;

- по зобов`язанням вересня 2014 року до 20.10.2014 року;

- по зобов`язанням жовтня 2014 року до 20.11.2014 року (за виключенням зобов`язання щодо оплати за обсяг газу 2 320 818 куб.м. у розмірі 1 943 523,53 грн. відповідно до сертифікату торгово-промислової палати України № 3390);

- по зобов`язанням листопада 2014 року до 20.12.2014 року (за виключенням зобов`язання щодо оплати за обсяг газу 2 722 136 куб.м. у розмірі 2 264 515,13 грн відповідно до сертифікату торгово-промислової палати України № 3390.);

- по зобов`язанням грудня 2014 року до 20.01.2015 року;

- по зобов`язанням січня 2015 року до 20.02.2015 року;

- по зобов`язанням лютого 2015 року до 20.03.2015 року;

- по зобов`язанням березня 2015 року до 20.04.2015 року;

- по зобов`язанням квітня 2015 року до 20.05.2015 року;

- по зобов`язанням травня 2015 року до 20.06.2015 року;

- по зобов`язанням червня 2015 року до 20.07.2015 року.

Згідно з частиною 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

При здійсненні дослідження експертом враховувалися умови пункту 6.2. договору купівлі-продажу природного газу (між власниками та постачальниками природного газу) № 08/1867-13 від 18.04.2014 року; вимоги спеціальних нормативних актів, що регулюють спірні правовідносини: Алгоритму розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання гарантованих постачальників природного газу, затвердженого Постановою НКРЕ № 1000 від 02.08.2012р.;постанов НКРЕ про затвердження нормативів перерахування коштів з поточних рахунків із спеціальним режимом використання гарантованих постачальників на відповідний календарний місяць виходячи з наступного.

Судом встановлено, що частина платежів здійснювалась шляхом розподілу коштів відповідно до постанови КМУ від 26.03.2008 року №247 « Про вдосконалення порядку розрахунків за спожитий природний газ» (далі Порядок №247), постанови НКРЕ № 1000 від 02.08.2012р. «Про затвердження Алгоритму розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання гарантованими постачальниками природного газу» на підставі нормативів перерахування коштів, прийнятих на підставі відповідних постанов НКРЕ, зазначених у призначенні платежу Банком.

Порядком №247 встановлено, що гарантовані постачальники та їх структурні підрозділи, а також підприємства, що здійснюють продаж природного газу газопостачальним підприємствам, відкривають в установах відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» або публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України», або публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» (далі- уповноважений банк) поточні рахунки із спеціальним режимом використання для зарахування коштів, що надходять за спожитий природний газ від населення. Газопостачальні підприємства та їх структурні підрозділи обумовлюють у відповідному договорі банківського рахунка право банку на договірне списання (перерахування) з поточних рахунків коштів, що надходять за спожитий природний газ.

Усі категорії споживачів оплачують вартість спожитого ними природного газу шляхом перерахування коштів на поточні рахунки із спеціальним режимом використання.

Відповідно до п. 1.1. Постанови НКРЕ № 1000 від 02.08.2012р.: «Цей Алгоритм установлює порядок розподілу публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України», публічним акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» та публічним акціонерним товариством акціонерний банк «Укргазбанк» коштів з поточних рахунків із спеціальним режимом використання гарантованого постачальника, що надходять за використаний природний газ від усіх категорій споживачів, а також механізм розрахунку гарантованими постачальниками нормативів перерахування коштів на поточні рахунки газотранспортних, газорозподільних підприємств, гарантованих постачальників та поточні рахунки із спеціальним режимом використання підприємств, що здійснюють продаж природного газу гарантованим постачальником.

Відповідно до п. 1.2. цієї постанови: «Дія цього Алгоритму не поширюється на відносини, пов`язані з остаточним розрахунком гарантованого постачальника природного газу та його структурних підрозділів із власником природного газу, газотранспортними, газорозподільними підприємствами відповідно до умов укладених договорів та погашенням заборгованості споживачів за спожитий природний газ».

Алгоритм розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для зарахування коштів, що надходять за спожитий природний газ від усіх категорій споживачів, та нормативи перерахування коштів із зазначених поточних рахунків на поточні рахунки газотранспортних, газорозподільних, газопостачальних підприємств, що здійснюють продаж природного газу газопостачальним підприємствам, затверджуються Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики.

Установи уповноваженого банку згідно з умовами договору банківського рахунка до 12 години операційного дня здійснюють:

розподіл коштів, що надійшли за попередній день від структурних підрозділів газопостачальних підприємств, споживачів відповідно до затверджених НКРЕ нормативів перерахування коштів;

перерахування коштів, розподілених згідно з нормативами їх перерахування, на поточні рахунки підприємств, що здійснюють продаж природного газу газопостачальним підприємствам, а також на поточні рахунки, які не є поточними рахунками із спеціальним режимом використання газотранспортних, газорозподільних, газопостачальних підприємств.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов до висновку, що обов`язковість дотримання сторонами порядку зарахування коштів які надходять на поточний рахунок із спеціальним режимом гарантованого постачальника прямо передбачений пунктом 6.2. Договору та встановленого до постанови КМУ від 26.03.2008 року № 247 « Про вдосконалення порядку розрахунків за спожитий природний газ» (далі Порядок № 247), постанови НКРЕ № 1000 від 02.08.2012р. «Про затвердження Алгоритму розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання гарантованими постачальниками природного газу». А саме грошові кошти які надходять з поточного рахунка із спеціальним режимом використання Покупця (Відповідача) на поточний рахунок із спеціальним режимом використання Продавця (Позивача) кожного банківського дня розрахункового місяця згідно з нормативами розподілу коштів, затвердженими відповідною постановою НКРЕ, повинні бути зараховані Позивачем як оплата за газ, поставлений Продавцем Покупцю у тому самому місяці, у якому надійшли кошти.

При визначенні строку остаточного розрахунку по зобов`язанням січня 2014 року та лютого 2014 року суд виходив з наступного.

Пунктом 6.1. Договору передбачено: «Оплата за газ здійснюється Покупцем виключно грошовими коштами у національній валюті шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки. У разі неповної оплати остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється Покупцем протягом 5-ти календарних днів після підписання Сторонами акта приймання-передачі газу за розрахунковий місяць».

Пунктом 4 Додаткової угоди № 1 від 18.04.2014 року внесено зміни до п. 6.1. договору викладено його у новій редакції «Оплата за газ здійснюється Покупцем виключно грошовими коштами у національній валюті шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 20-го числа наступного за місяцем поставки на підставі Акту приймання-передачі газу».

При цьому, пунктом 10 Додаткової угоди № 1 від 18.04.2014, встановлено, що пункт 4 Додаткової угоди набирає чинності з 18 березня 2014 року.

Таким чином при визначенні дати остаточного розрахунку за зобов`язаннями січня, лютого 2014 року необхідно керуватися п. 6.1. в початковій редакції Договору, який містить чітку вказівку на здійснення розрахунку після підписання сторонами акта. Акт приймання-передачі природного газу за січень, лютий 2014 року сторонами було підписано 22 вересня 2014 року тому термін остаточного розрахунку відповідно до умов пункту 6.1. Договору в редакції, що діяла на момент постачання газу у січні та лютому 2014 року, настав через п`ять календарних днів після підписання відповідних актів, а саме 27 вересня 2014 року.

При визначенні терміну остаточного розрахунку за зобов`язаннями наступних місяців починаючи з березня 2014 року необхідно керуватися умовами п. 6.1. Договору в редакції Додаткової угоди № 1 від 18.04.2014 року. Тобто остаточний розрахунок за фактично переданий газ у березні 2014 мав бути здійснений відповідачем до 20-го числа місяця наступного за місяцем поставки, а саме до 20.04.2014 року, незважаючи на підписання позивачем акту за березень 2014 року із запізненням. 28.10.2014 При цьому, такий висновок суду узгоджується із Позицією Верховного суду по справам № 903/827/17, 918/1395/15, № 910/23359/15, згідно з якою акти приймання-передачі газу лише фіксують остаточний обсяг переданого газу за минулий період тому виходячи з показників своїх комерційних вузлів обліку газу, Відповідач мав усі дані щодо фактичних щомісячних обсягів отриманого природного газу для своєчасного проведення розрахунків з постачальником тобто до 20-го числа місяця наступного за місяцем поставки, незважаючи на підписання позивачем акту за березень із запізненням.

Суд дійшов висновку про необхідність розрахунку пені за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором в порядку визначеному в ухвалі Господарського суду Донецької області від 26.09.2018 року виходячи з наступного.

Відповідно до ст.7.1. Договору «За невиконання або неналежне виконання умов Договору сторони несуть відповідальність згідно із чинним законодавством України та Договором.

Пунктом 7.2. Договору (в редакції Додаткової угоди № 1 від 18.04.2014 року) передбачено: «У разі якщо до 20 числа місяця наступного за місяцем закінчення строку дії Договору в частині поставки газу (Розділ ХІ Договору), Покупець не здійснить повну оплату фактично отриманого за Договором природного газу, Покупець зобов`язується (крім суми заборгованості) сплатити Продавцеві пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу (п. 6.1. Договору).»

Згідно до пункту 6 статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Право на нарахування пені сторони узгодили в пункті 7.2. договору, яким передбачили, що у разі, якщо до 20 числа місяця, наступного за місяцем закінчення строку дії Договору в частині реалізації газу (розділ XI Договору), покупець не здійснить повну оплату фактично отриманого за договором природного газу, покупець зобов`язується (крім суми заборгованості) сплатити продавцеві пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

З правового аналізу вказаних умов договору слідує, що право на стягнення пені у продавця виникає за умови, що покупцем не здійснено повну оплату фактично отриманого за договором природного газу до 20 числа місяця (включно), наступного за місяцем закінчення строку дії Договору в частині реалізації газу (розділ XI Договору).

Нарахування пені здійснюється на заборгованість, що існувала станом на дату закінчення дії договору і відповідно нараховується починаючи з 21 числа місяця, наступного за місяцем закінчення строку дії Договору і припиняється або в день погашення боргу або відповідно до приписів пункту 6 статті 232 Господарського кодексу України через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконане.

Таким чином, при вирішенні цього спору, необхідно керуватися п. 7.2. Договору в редакції Додаткової угоди № 1 від 18.04.2014 та ст. 11 Договору в редакції Додаткової угоди № 6 від 19.06.2015 року, тобто нарахування пені здійснюється на заборгованість, що існувала станом на дату закінчення дії договору 30.06.2015 і відповідно нараховується починаючи з 21.07.2015 року за кожним зобов`язанням (відповідно до п.6.1.). Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного суду від 28.03.2018 по справі № 907/529/16, від 22.03.2018 по справі № 910/15065/16, від 18.04.2018 по справі № 910/15309/16, від 26.07.2018 по справі № 910/23359/15, від 14.08.2018 по справі № 909/227/16.

Всі вище перелічені умови договору щодо обставин форс-мажору, зарахування грошових коштів відповідно до спеціального порядку розрахунків, визначення дати остаточного розрахунку за зобов`язаннями січня, лютого 2014 року, порядок нарахування пені передбачений пунктом 7.2. Договору, не були враховані Позивачем при здійсненні розрахунку (оновленого розрахунку) суми боргу, пені, 3% річних та інфляційних втрат, тому суд вважає його необґрунтованим та таким що не відповідає встановленим договірним відносинам.

Експертом при дослідженні враховано, що індекс інфляції є помісячною величиною та не може бути застосований до періодів існування заборгованості, які є меншими за місяць; розмір боргу з урахуванням індексу інфляції має визначатися виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений платіж; в розрахунок обов`язково мають включатися періоди часу, в які мала місце дефляція.

З огляду на вищевикладені обставини, суд оцінює та приймає як належний та допустимий доказ, висновок за результатами додаткової судової економічної експертизи проведений експертом за першим варіантом (з урахуванням обставин форс-мажору) відсутності суми боргу за Договором, належним розрахунку суми пені, 3% річних та інфляційних втрат згідно умов Договору купівлі-продажу природного газу (між власниками та постачальниками природного газу) № 08/1867-13 від 18.04.2014 року.

Таким чином, відповідно до висновків експерта в обсязі наданих документів, заявлена до стягнення Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України»

- сума боргу за природний газ, переданий Публічному акціонерному товариству по газопостачанню та газифікації «Маріупольгаз» по договором купівлі-продажу природного газу (між власниками та постачальниками природного газу) № 08/1867-13 від 18.04.2014; станом на 28.12.2015, за варіантом 1, з урахуванням приписів ухвали щодо дії обставин форс-мажору, документально не підтверджується;

- заборгованість Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Маріупольгаз» перед Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» за переданий природний газ, по договором купівлі-продажу природного газу (між власниками та постачальниками природного газу) № 08/1867-13 від 18.04.2014; станом на 30.06.2015 (дату закінчення дії договору), за варіантом 1, з урахуванням приписів ухвали щодо дії обставин форс-мажору документально підтверджується у сумі 46 096 431,35 грн.;

- за варіантом 1, з урахуванням приписів ухвали щодо дії обставин форс-мажору, розрахунок пені частково в розмірі 5 273 290,14 грн., при цьому в межах позовних вимог, заявлених позивачем (із врахуванням періодів, визначених позивачем у розрахунку до позовних вимог) документально підтверджується розрахунок пені частково в розмірі 3 915 619,31 грн.;

- за варіантом 1, з урахуванням приписів ухвали щодо дії обставин форс-мажору, розрахунок трьох відсотків річних в розмірі 918 179,75 грн., при цьому в межах позовних вимог, заявлених позивачем (із врахуванням періодів, визначених позивачем у розрахунку до позовних вимог) документально підтверджується розрахунок трьох відсотків річних в розмірі 459 142,37 грн.;

- за варіантом 1, з урахуванням приписів ухвали щодо дії обставин форс-мажору, розрахунок інфляційних втрат в розмірі 9 160 007,10 грн., при цьому в межах позовних вимог, заявлених позивачем (із врахуванням періодів, визначених позивачем у розрахунку до позовних вимог) документально підтверджується розрахунок інфляційних втрат в розмірі 1 669 071,70 грн.

Заява про зменшення розміру позовних вимог з оновленими розрахунком позовних вимог була подана Позивачем та долучена судом вже після здійснення експертного дослідження.

Відповідно до ст. 14 Господарського процесуального кодексу України якою закріплений принцип диспозитивності господарського судочинства, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків встановлених цим Кодексом.

З огляду на те, що Позивачем було зменшено позовні вимоги, суд вбачає за необхідне привести розрахунок пені, 3% річних та інфляційних викладений у висновку експерта в межах позовних вимог Позивача з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог та оновленого розрахунку позовних вимог.

Отже, за результатами співставлення розрахунків здійснених за результатами дослідження експерта та оновленого розрахунку позовних вимог, в межах позовних вимог заявлених Позивачем документально підтверджується сума пені за несвоєчасне виконання зобов`язань за Договором 3 449 904,27 грн., 3% річних в сумі 332 168,82 грн., інфляційних втрат в сумі 732 502,21 грн.

При цьому Відповідач у своєму відзиві просить суд застосувати до розрахунків пені починаючи з 07.02.2015 року положення Закону України «Про встановлення додаткових гарантій щодо захисту прав громадян, які проживають на територіях проведення антитерористичної операції, та обмеження відповідальності підприємств-виконавців/виробників житлово-комунальних послуг у разі несвоєчасного здійснення платежів за спожиті енергетичні ресурси № 85 від 13.01.2015 року.

Відповідно до частини другої статті 2 Закону України "Про встановлення додаткових гарантій щодо захисту прав громадян, які проживають на територіях проведення антитерористичної операції, та обмеження відповідальності підприємств-виконавців/виробників житлово-комунальних послуг у разі несвоєчасного здійснення платежів за спожиті енергетичні ресурси" встановлено мораторій на час проведення антитерористичної операції на нарахування та стягнення пені та інших штрафних санкцій енергопостачальними компаніями у разі несвоєчасного здійснення платежів за спожиті енергетичні ресурси підприємствами-виконавцями/виробниками житлово-комунальних послуг, що надають такі послуги у районі проведення антитерористичної операції.

Пунктом 1, 2 Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженим розпорядженням Кабінету Міністрів України N 1053-р від 30.10.2014, внесено місто Маріуполь (Маріупольську міську раду), Володарський (Нікольський) район, Першотравневий (Мангушський) район, місто Новоазовськ та Новоазовський район. до таких населених пунктів.

Указом Президента України N 116/2018 від 30.04.2018 введено в дію рішення Ради національної безпеки та оборони України від 30.04.2018 "Про широкомасштабну антитерористичну операцію в Донецькій та Луганській областях" (документи для службового користування).

Законом України "Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях" визначено тимчасово окупованими територіями у Донецькій та Луганській областях частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль. Межі та перелік районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях, визначаються Президентом України за поданням Міністерства оборони України, підготовленим на основі пропозицій Генерального штабу Збройних Сил України (стаття 1 Закону). Також, відповідно до підпункту 8 пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень цього Закону, внесено зміни до таких законодавчих актів - статтю 3 Закону України "Про боротьбу з тероризмом" доповнено абзацом десятим такого змісту: "антитерористична операція може здійснюватися одночасно із відсіччю збройної агресії в порядку статті 51 Статуту Організації Об`єднаних Націй та/або в умовах запровадження воєнного чи надзвичайного стану відповідно до Конституції України та законодавства України".

Системний аналіз зазначених норм права дозволяє зробити висновок про те, що антитерористична операція та всі нормативні акти, які визначали гарантії прав громадян на території її проведення в Україні, не припинилася, вона здійснюється одночасно із відсіччю збройної агресії Російської Федерації в окремих районах Донецької та Луганської областей, а мораторій, встановлений частиною другою статті 2 ЗУ N 85-VIII від 13.01.2015 щодо нарахування та стягнення пені та інших штрафних санкцій енергопостачальними компаніями у разі несвоєчасного здійснення платежів за спожиті енергетичні ресурси підприємствами-виконавцями/виробниками житлово-комунальних послуг, що надають такі послуги у районі проведення антитерористичної операції, продовжує діяти.

Аналізуючи правовий статус позивача на предмет того, чи має він статус постачальника природного газу та чи є він енергопостачальною компанією, Суд приймає до уваги таке.

Відповідно до пункту 1 Постанови КМУ N 705 від 25.07.2012 "Про визначення гарантованих постачальників природного газу", яка діяла до 04.12.2019, НАК "Нафтогаз України" є гарантованим постачальником природного газу для промислових споживачів, річний обсяг споживання природного газу яких перевищує 3 млн. куб. метрів, та підприємств, що здійснюють виробництво теплової енергії.

Згідно з пунктом 6 Статуту ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", затвердженим постановою КМУ 05.12.2015 N 1002, предметом діяльності Компанії є постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ; постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за нерегульованим тарифом; постачання нафти, скрапленого газу та газового конденсату.

Законом України "Про енергозбереження" визначено, що енергозбереження - це діяльність (організаційна, наукова, практична, інформаційна), яка спрямована на раціональне використання та економне витрачання первинної та перетвореної енергії і природних енергетичних ресурсів в національному господарстві і яка реалізується з використанням технічних, економічних та правових методів; паливо-енергетичні ресурси - це сукупність всіх природних і перетворених видів палива та енергії, які використовуються в національному господарстві.

Відповідно до пункту 1.5 статті 1 Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу", енергоносії - це кам`яне і буре вугілля, торф, інші види первинного твердого палива, кам`яновугільні брикети, інші види вторинного твердого палива, буровугільні і торф`яні брикети, газ нафтопереробки, нафтопродукти, природний газ, природні енергетичні ресурси (ядерна, гідравлічна та геотермальна енергія, інші природні ресурси), електрична і теплова енергія. Тобто природний газ як матеріальний об`єкт, різновид палива, в якому зосереджена енергія, придатна для практичного використання, є одним із видів енергетичних ресурсів.

Аналізуючи правовий статус Відповідача як підприємства виконавця-виробника житлово-комунальних послуг, суд приймає до уваги наступне.

Житлово-комунальні послуги це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг (Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017р. № 2189). Відповідно до статті 5 Закону «Про житлово-комунальні послуги» до комунальних послуг належать послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Відповідно до наданих Відповідачем до суду ліцензій серії АІ № 507428 на постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за регульованим тарифом, серії АГ № 507427 на розподіл природного, нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ, серії АЕ № 295548 на постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за регульованим тарифом, серії АЕ № 295547 на розподіл природного, нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ був до 30.06.15 року виконавцем комунальної послуги з газопостачання, починаючи з 01.07.2015 року комунальної послуги з розподілу природного газу (відокремлення функцій з постачання та розподілу природного газу відповідно до Закону України «Про основні засади функціонування ринку природного газу»).

Судом вже було встановлено вище, що Відповідач здійснює господарську діяльність на території антитерористичної операції.

Відповідно до частини другої статті 2 Закону 13.01.2015 N 85-VIII, мораторій поширюється на "нарахування та стягнення пені та інших штрафних санкцій енергопостачальними компаніями у разі несвоєчасного здійснення платежів за спожиті енергетичні ресурси". Отже, цей Закон встановлює мораторій на стягнення пені та штрафних санкцій за несвоєчасні розрахунки за спожиті енергоресурси незалежно від того, які енергетичні ресурси споживаються для надання житлово-комунальних послуг населенню. Предмет правового регулювання за цим спеціальним законом виходить за межі поняття договору енергопостачання, визначеного статтею 275 ГК України, та узгоджується з поняттям постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу згідно із статтею 714 ЦК України.

Отже мораторій, встановлений частиною другою статті 2 Закону України N 85-VIII від 13.01.2015 щодо нарахування та стягнення пені, поширюється на ПАТ "НАК "Нафтогаз України", як постачальника енергетичного ресурсу (природного газу) в розумінні статті 714 ЦК України. Відповідна правова позиція викладена Вищим господарським судом у постановах від 17.05.2016 по справі № 905/3184/15, від 19.04.17 по справі 913/1165/16, від 30.11.17 по справі 905/1285/17, постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 18.01.2019 у справі 913/66/18, постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 26.06.2020 у справі 905/21/19.

Отже, з урахуванням того, що судом було встановлено що відповідно до умов Договору нарахування пені повинно здійснюватися з 21.07.2015 року і сума пені документально підтверджується у розмірі 3 449 904, 27 грн. (за розрахунками проведеними в межах експертного дослідження в межах позовних вимог заявлених Позивачем) суд приходить до висновку про відмову позивачу, як енергопостачальному підприємству, у стягненні пені на суму 3 449 904,27 грн. за період з 21.07.2015 з відповідача, як юридичної особи-виконавця житлово-комунальних послуг, що надає такі послуги у районі проведення антитерористичної операції, з огляду на введення мораторію на стягнення пені відповідно до частини другої статті 2 Закону України "Про встановлення додаткових гарантій щодо захисту прав громадян, які проживають на територіях проведення антитерористичної операції, та обмеження відповідальності підприємств-виконавців/виробників житлово-комунальних послуг у разі несвоєчасного здійснення платежів за спожиті енергетичні ресурси".

Щодо клопотання відповідача про зменшення штрафних санкцій (пені) на 90% та клопотання про застосування строків спеціальної позовної давності.

З урахуванням того, що судом прийнято рішення про відмову Позивачу у стягнення пені у повному обсязі відповідні клопотання Відповідача суд залишає без розгляду.

Щодо заяви про розстрочку виконання рішення по справі строком на один рік рівними платежами в якій Відповідач посилається на скрутне фінансове становище, просить врахувати ступінь виконання зобов`язання, суспільно-економічне значення підприємства, та вказує на здійснення господарської діяльності щодо надання комунальних послуг в районі проведення антитерористичної операції.

Згідно ч.ч.1,2 ст 331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок виконання.

Виходячи з приписів постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 року вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникнення спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема стосовно юридичної особи наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб стихійне лихо, інші надзвичайні події.

Водночас заявником (відповідачем) не доведено суду винятковості обставин, що унеможливлюють виконання цього рішення суду або роблять неможливою сплату присудженої до стягнення суми одноразово, необґрунтовано термін у один рік на який необхідно розстрочити виконання рішення.

Враховуючи баланс інтересів сторін а також те, що Відповідачем не надано доказів винятковості обставин які могли б слугувати підставою для розстрочки рішення, суд дійшов висновку що вимоги Відповідача про надання розстрочки виконання рішення суду у справі № 905/1252/16 підлягають залишенню без задоволення.

За таких обставин, господарський суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог з підстав наведених вище.

На підставі ст. 129 ГПК України витрати щодо сплати судового збору покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд-

В И Р I Ш И В:

Позовні вимоги Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Маріупольгаз про стягнення 21 438 941,89 грн. - задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Маріупольгаз» (87515, м. Маріуполь, Донецька область, вул. Миколаївська, 16, ) на користь Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» ( 01601, м. Київ, вул. Б.Хмельницького, 6 , ) 3% річних в сумі 332 168,82 грн., інфляційних втрат в сумі 732 502,21 грн та судовий збір у розмірі 10264,85 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення прийняте у нарадчій кімнаті, його вступну та резолютивну частини проголошено у судовому засіданні 25 лютого 2021 року.

Повний текст рішення складено та підписано 04.03.2021 року.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ у встановленому порядку.

Рішення Господарського суду Донецької області набирає законної сили за правилами, встановленими статтею 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду в порядку, передбаченому главою 1 розділу ІV Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Е.В. Зекунов

Суддя О.В. Чернова

Суддя В.І. Матюхін