ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

03.03.2021м. ХарківСправа № 922/627/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Шатернікова М.І.

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕНТТО" (61166, м. Харків, пр. Науки, 36, ідент. код 33900517)

до Фізичнаої особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідент. номер НОМЕР_1 );

про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості за договором поставки № 27/02/20 від 27.02.2020 у сумі 225000,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ВЕНТТО" (надалі - заявник) звернулось до Господарського суду Харківської області із заявою вих. № 19/02/21 про видачу судового наказу про стягнення з фізичної особи-підприємця Фіщенка Станіслава Геннадійовича (надалі - боржник) заборгованості за договором поставки № 27/02/20 від 27.02.2020 у сумі 225000,00 грн.

Судом перевірено зазначене у заяві місцезнаходження боржника за відомостями, внесеними до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. За результатами такої перевірки встановлено, що заява про видачу судового наказу підсудна Господарському суду Харківської області.

Водночас, розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕНТТО", суд приходить до висновку про необхідність відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу з таких підстав.

Згідно зі ст. 147 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи - підприємці. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими законом для виконання судових рішень.

Частиною 1 ст. 148 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України до заяви про видачу судового наказу додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

За подання заяви про видачу судового наказу справляється судовий збір у розмірі, встановленому законом (ч. 1 ст. 151 Господарського процесуального кодексу України).

Частиною 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб у місячному розмірі, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду заяви про видачу судового наказу сплачується судовий збір у розмірі 0,1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2021 становить 2270,00 грн.

На підтвердження факту сплати судового збору у розмірі 227,00 грн. за подання заяви про видачу судового наказу, заявником додано до заяви платіжне доручення № 3622 від 19.02.2021.

Відповідно до довідки Заст. начальника відділу документального забезпечення та контролю (канцелярія) Господарського суду Харківської області від 25.02.2021 платіжне доручення № 3622 від 19.02.2021 на суму 227,00 грн. вже було використано в якості доказу сплати судового збору в іншій справі - № 922/567/21.

З комп`ютерної програми Діловодство спеціалізованого суду за результатами пошуку за номером справи № 922/567/21 та з ухвали Господарського суду Харківської області від 23.02.2021 р. по справі № 922/567/21 вбачається, що 22.02.2021 до Господарського суду Харківської області була подана заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕНТТО" про видачу судового наказу про стягнення з фізичної особи-підприємця Фіщенка Станіслава Геннадійовича заборгованості за договором поставки №21/01/20 від 21.01.2020 у сумі 225000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 23.02.2021 р. по справі № 922/567/21 (суддя Ольшанченко В.І.) відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю "ВЕНТТО" у задоволенні заяви про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Фізичної особи-підприємця Фіщенка Станіслава Геннадійовича заборгованості за договором поставки №21/01/20 від 21.01.2020 у сумі 225000,00 грн. повністю, оскільки заявником в порушення вимог п. 4 ч. 3 ст. 150 ГПК України, не надано жодних доказів, що підтверджували б заборгованість фізичної особи-підприємця Фіщенка Станіслава Геннадійовича перед ТОВ "ВЕНТТО" за договором поставки №21/01/20 від 21.01.2020.

У разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви (ч. 2 ст. 151 Господарського процесуального кодексу України).

З аналізу ст. 151 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що сплачений заявником судовий збір не підлягає поверненню у разі відмови у видачі судового наказу. Однак в разі пред`явлення заявником позову до цього ж боржника у порядку позовного провадження, сплачена ним сума судового збору за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Тобто, сплачений заявником судовий збір, у разі відмови у видачі судового наказу, можна використати тільки при зверненні до суду із позовом до цього ж боржника (про той же предмет, тобто стягнення заборгованості за договором поставки №21/01/20 від 21.01.2020) у порядку позовного провадження.

Господарський процесуальний кодексу України не передбачає можливості у разі відмови у видачі судового наказу про стягнення заборгованості з одного боржника, використовувати цей сплачений судовий збір при зверненні до господарського суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з того ж боржника, але за іншим господарським договором.

Враховуючи викладене, оскільки платіжне доручення № 3622 від 19.02.2021, додане заявником до заяви в якості доказу сплати судового збору, було використано в іншій справі - № 922/567/21, то такий платіжний документ не може бути належним доказом сплати судового збору за подання до суду цієї заяви.

При цьому суд наголошує, що тягар допущених заявником помилок при оформленні поданих до суду заяв не може були реалізований за рахунок суду.

Суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу (п. 1 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України).

Оскільки заявником не надано до суду належного доказу сплати судового збору за подання заяви про видачу судового наказу у даній справі, суд доходить висновку про необхідність відмови у видачі судового наказу, за яким звернувся заявник, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 152 ГПК України.

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків (ч. 1 ст. 153 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись статтями 150, 152 - 154, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "ВЕНТТО" у видачі судового наказу про стягнення з фізичної особи-підприємця Фіщенко Станіслава Геннадійовича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕНТТО" заборгованості за договором поставки від 27.02.2020 №27/02/20 у сумі 225000,00 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Порядок і строк її оскарження передбачено ст. 255 - 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено та підписано 03.03.2021.

Суддя М. І. Шатерніков