ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А
26.02.2021 Справа № 905/814/20
Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Демідової П.В., розглянувши клопотання Шелл Лубрікантс Сипплай Компані Б.В. (Shell Lubricants Supply Company B.V.) б/н від 22.02.2021 про забезпечення вимог кредитора в межах заяви про визнання недійсними правочинів боржника
до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Профекс Груп", м.Київ
до відповідача-2: Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в м.Києві, м.Київ
до відповідача-3: Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Львівській області (філія ГСЦ МВС) Територіальний сервісний центр МВС №4641, м.Львів
до відповідачіа-4: Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській області (філія ГСЦ МВС) Територіальний сервісний центр МВС №5142, м.Одеса
Без виклику представників сторін

В провадженні Господарського суду Донецької області (суддя Демідова П.В.) знаходиться справа №905/814/20 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий Дім Ліном на стадії ліквідаційної процедури, повноваження ліквідатора виконує арбітражний керуючий Черкасов С.А.
25.02.2021 від кредитора Шелл Лубрікантс Сипплай Компані Б.В. (Shell Lubricants Supply Company B.V.) до суду надійшло клопотання б/н від 22.02.2021 про забезпечення вимог кредитора, в якому останній просить: 1) в порядку забезпечення вимог кредитора, накласти арешт на наступні автотранспортні засоби: Renault Kangoo 1461, (2012), номер кузова НОМЕР_1 ; Renault Master 2299, (2013), номер кузова НОМЕР_2 ; Renault Master 2299, (2013), номер кузова НОМЕР_3 ; Suzuki Vitara 1589, (2016), номер кузова НОМЕР_4 ; Renault Kangoo 1461, (2012), номер кузова НОМЕР_5 ; Renault Kangoo 1461, (2013), номер кузова НОМЕР_6 ; Renault Kangoo 1461, (2013), номер кузова НОМЕР_7 ; Ivego Daily 50C15 2998, (2012) номер кузова НОМЕР_8 ; Ivego Daily 50C15 2998, (2012) номер кузова НОМЕР_9 ; Mercedes-Benz Sprinter 515 CDI 2148, (2008), номер кузова НОМЕР_10 ; Renault Master 2299, (2011), номер кузова НОМЕР_11 ; Renault Kangoo 1461, (2013), номер кузова НОМЕР_12 ; Renault Kangoo 1461, (2012), номер кузова НОМЕР_13 ; 2) передати вказані автомобілі на відповідальне зберігання арбітражному керуючому /ліквідатору Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Ліном» - ОСОБА_1 .
В обґрунтування заявленого клопотання кредитор посилається на можливість відчуження спірних автомобілів власником ТОВ «Профекс Груп» з метою уникнення виконання зобов`язання щодо повернення автомобілів боржнику та на ст.40 Кодексу України з процедур банкрутства.
Відповідно до ч.1 ст.40 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ) господарський суд має право за клопотанням сторін або учасників справи чи за своєю ініціативою вжити заходів до забезпечення вимог кредиторів. Господарський суд за клопотанням розпорядника майна, кредиторів або з власної ініціативи може заборонити боржнику вчиняти без згоди арбітражного керуючого правочини, а також зобов`язати боржника передати цінні папери, майно, інші цінності на зберігання третім особам, вчинити чи утриматися від вчинення певних дій або вжити інших заходів для збереження майна боржника (у тому числі шляхом позбавлення боржника права розпорядження його нерухомим майном або цінними паперами без згоди розпорядника майна або суду, який розглядає справу про банкрутство; накладення арешту на конкретне рухоме майно боржника), про що виноситься ухвала.
Заходи щодо забезпечення вимог кредиторів діють відповідно до дня введення процедури санації і призначення керуючого санацією або до прийняття постанови про визнання боржника банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури і призначення ліквідатора, або до закриття провадження у справі (ч.4 ст.40 КУзПБ).
Вказана норма спрямована на забезпечення збереження наявного майна боржника в процедурі розпорядження майном, у випадках якщо є обґрунтовані припущенні, що сам боржник вживатиме заходи щодо відчуження такого майна або інші дії спрямовані на виведення майна з його власності, що може в подальшому призвести до неможливості задоволення вимог кредиторів.
Транспортні засоби на які кредитор просить накласти арешт належать Товариству з обмеженою відповідальністю «Профекс Груп», що підтверджується самим кредитором у поданій заяві. Таким чином, кредитор просить суд вжити заходів щодо збереження майна, яке не належить боржнику, що виключає можливість застосування приписів норми 40 КУзПБ.
З огляду на зазначене, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання кредитора про забезпечення вимог, відповідно до ст.40 Кодексу України з процедур банкрутства.
При цьому, на підставі приписів ст.2 КУзПБ провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.
Частинами 1, 2 ст.7 КУзПБ передбачено, що спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.
Кредитором подано до суду заяву б/н від 02.02.2021 про визнання недійсним правочинів боржника, в забезпечення якої подано відповідне клопотання.
Виходячи з аналізу вищевказаної норми клопотання та заяви, подані в межах справи про банкрутство, зокрема розгляду спору щодо визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником, повинні також відповідати вимогам Господарського процесуального кодексу України та оцінюватись судом з врахуванням його норм.
Згідно ст.136 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.
Пунктом 1 ч.1 ст.137 ГПК України передбачено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.
Відповідно ч.5 ст.139 ГПУ України до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.
За подання до господарського суду заяви про вжиття запобіжних заходів та забезпечення позову заявником сплачується судовий збір у розмірі 0,5 прожиткового мінімуму для працездатних осіб (підп.3 п.2 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір»).
Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2021 встановлено у розмірі 2 270,00 грн.
Отже, судовий збір за подання заяви про забезпечення позову, який підлягає сплаті становить 1135грн.
Матеріали клопотання не містять доказів сплати судового збору за його подання.
Суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 139 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу (ч.7 ст.140 ГПК України).
Враховуючи викладене, беручи до уваги відсутність доказів сплати кредитором судового збору за подане клопотання, суд не вбачає підстав для прийняття його розгляду, як клопотання про забезпечення в розумінні ст.139 ГПК України та визнає за необхідне повернути його кредитору на підставі ч.7 ст.140 ГПК України.
До того ж, суд зауважує, що умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.
З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку у задоволенні клопотання Шелл Лубрікантс Сипплай Компані Б.В. (Shell Lubricants Supply Company B.V.) б/н від 22.02.2021 про забезпечення вимог кредитора відмовити та повернути його на адресу кредитора.
Керуючись ст.ст.2, 9, 40, 61 Кодексу України з процедур банкрутства, ст.ст.3, 12, 136, 137, 139, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд, -
1. У задоволенні клопотання Шелл Лубрікантс Сипплай Компані Б.В. (Shell Lubricants Supply Company B.V.) б/н від 22.02.2021 про забезпечення вимог кредитора, поданого в порядку ст. 40 Кодексу України з процедур банкрутства відмовити.
2. Повернути клопотання б/н від 22.02.2021 про забезпечення вимог кредитора, з додатками на адресу Шелл Лубрікантс Сипплай Компані Б.В. (Shell Lubricants Supply Company B.V.).
3.Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.
Ухвала може бути оскаржена в Східний апеляційний господарський суд протягом десяти днів з дня складення повного тексту ухвали в порядку передбаченому розділом IV ГПК України з урахуванням приписів п.4 Прикінцевих та п.17 Перехідних положень.
Додаток (на адресу кредитора): клопотання б/н від 22.02.2021 на 3-х аркушах та додані до нього документи на 21 аркуші, опис та поштовий конверт.
Суддя П.В. Демідова