ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

Іменем України

01 березня 2021 року Справа № 923/49/21

Господарський суд Херсонської області у складі судді Гридасова Ю.В., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику (повідомлення) сторін, справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Виноград-Одеса"(с. Лиманка Овідіопольського району Одеської області),

до відповідача: Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Енограй" (с. Софіївка Білозерського району Херсонської області),

про стягнення 408 766 грн. 17 коп.,

учасники справи не викликались (не повідомлялись).

Позивач 16.01.2021 року звернувся до Господарського суду Херсонської області з позовною заявою у якій просить стягнути з відповідача суму простроченої заборгованості за договором у розмірі 301250грн.00коп., 3% річних у сумі 13296грн.26коп., пеню у сумі 94219грн.91коп.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.01.2021 року справу розподілено судді Гридасову Ю.В.

Ухвалою від 18.01.21 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін, відповідно до приписів частин 3, 5 ст. 252 ГПК України (зі змінами та доповненнями), без проведення судового засідання. Крім того, учасникам справи, відповідно до ст. 251, 252 ГПК України, встановлено строк для надання суду заяв по суті справи та заяв з процесуальних питань.

Повне рішення у справі ухвалено 01.03.21.

Позивач у заявах по суті справи посилається на наступні обставини:

сторонами укладено договір купівлі-продажу № 7/17 від 22.12.2017 за умовами якого позивач зобов`язався у порядку та на умовах даного Договору продати погоджений сторонами товар: саджанці винограду, що прищеплені на філоксеротривкій підщепі (сорт Бієрланд`єрі Ріпарія Кобер 5ББ), а відповідач зобов`язався прийняти та оплатити даний товар;

відповідно до Специфікації, яка є додатком № 1 до Договору, позивач мав поставити відповідачу сорти саджанців «Кишмиш Велес», «Рубіновий Ювілей», «Байконур», «Анюта», «Століття» (рос. «Столетие»);

відповідно до умов укладеної сторонами Додаткової угоди № 1 від 11.05.2019 до Договору купівлі-продажу від 22.12.2017 № 7/17 Товар має бути поставлений не пізніше 20 листопада 2018 року, Товар оплачується авнсом у розмірі 100 000, 00 грн. до 27.12.17, остаточна оплата у розмірі 476 250, 00 грн. у день відвантаження Товару зі складу Продавця і підписання Сторонами Акта прийому-передачі Товару, але у будь-якому випадку не пізніше 30 липня 2019 року (включно);

як стверджує позивач, відповідно до умов Договору ТОВ «Виноград-Одеса» поставив СТОВ «ЕНОГРАЙ» 14950 шт. виноградних саджанців на загальну суму 576250,00 грн., поставлені виноградні саджанці були отримані співробітником СТОВ «ЕНОГРАЙ» у травні 2019 року на підставі довіреності № 20 від 15 травня 2019 року;

позивач стверджує, що відповідач не виконав належним чином свої грошові зобов`язання за Договором та в повному обсязі не здійснив оплату поставленого відповідно до умов Договору Товару, здійснивши оплату Товару лише частково у розмірі 275 000,00 грн., що підтверджується випискою по рахунку Позивача за період з 16.01.2018 року по 16.12.2020 року;

зважаючи на належне виконання відповідачем грошового зобов`язання за Договором купівлі-продажу № 7/17 від 22.12.2017 року, Додатковою угодою № 1 від 11.05.2019 р. до Договору позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по оплаті Продукції у розмірі 301 250,00 грн., штрафні санкції у вигляді 3 % річних у сумі 13 296,26 грн., штрафні санкції у вигляді пені у сумі 94 219,91 грн. за доданим до позову розрахунком.

Відповідач у заявах по суті справи посилається на наступні обставини:

оскільки за умовами Договору остаточна оплата за товар мала бути здійснена у день відвантаження Товару, але не пізніше 30.07.2019, та оскільки товар фактично не був поставлений, у СТОВ «Енограй» не виникло обов`язку по його остаточній оплаті;

оскільки виконання зобов`язання наразі втратило для СТОВ «Енограй» будь-який економічний та господарський сенс у зв`язку із прострочкою виконання (поставки) зі сторони ТОВ «Виноград-Одеса», відповідач має намір звернутись до позивача з вимогою про розірвання договору та повернення сплачених за ним коштів.

Позивачем під час судового розгляду справи подані наступні заяви (по суті справи та з процесуальних питань):

16.01.21 - позов;

16.02.21 - заперечення (відповідь) на відзив.

Відповідачем під час судового розгляду справи подані наступні заяви (по суті справи та з процесуальних питань):

09.02.21 - відзив.

З`ясувавши обставини на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

22 грудня 2017 року між Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «ЕНОГРАЙ» (надалі за текстом рішення - СТОВ «ЕНОГРАЙ» та/або Відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Виноград-Одеса» (надалі за текстом рішення - ТОВ «Виноград-Одеса» та/або Позивач) було укладено договір купівлі-продажу № 7/17 (надалі за текстом рішення - Договір) виноградних саджанців на суму 576 250,00 грн.

Відповідно до предмету Договору ТОВ «Виноград-Одеса» зобов`язався продати саджанці винограду, привиті на філлоксеростійкій подвій, а СТОВ «ЕНОГРАЙ» зобов`язався прийняти й оплатити даний Товар.

Відповідно до умов п. 2.1. Договору ціна Договору визначена на підставі Специфікації, підписаної Сторонами і складає 576 250,00 грн. (п`ятсот сімдесят шість тисяч двісті п`ятдесят гривень 00 копійок), що еквівалентно 20 686,82 (двадцять тисяч шістсот вісімдесят шість) доларів 82 цента по курсу Національного Банку України на 22.12.2017 року (2785,59 гривень за 100 доларів США).

Відповідно до п. 2.3.2 Договору (у редакції укладеної сторонами додаткової угоди № 1 від 11.05.2019 г.) Товар має бути поставлений не пізніше 20 листопада 2018 року та оплачений авнсом у розмірі 100 000, 00 грн. до 27.12.17, остаточна оплата у розмірі 476 250, 00 грн. має бути здійснена у день відвантаження Товару зі складу Продавця і підписання Сторонами Акта прийому-передачі Товару, але у будь-якому випадку не пізніше 30 липня 2019 року (включно).

Відповідно до умов п. 5.5 Договору (у редакції додаткової угоди № 1 від 11.05.2019 р.), в разі порушення терміну оплати покупець оплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за весь термін заборгованості.

Відповідно до умов п. 5.6 Договору (в редакції додаткової угоди № 1 від 11.05.2019 р.), позовна давність щодо стягнення штрафних санкцій (неустойки, штрафу, пені) встановлюється 3 (три) роки.

При цьому, умови розділу 4 Договору залишились сторонами незмінними.

Відповідно до умов п. 4.4. Договору факт передачі Товару від Продавця Покупцю оформляється товарною накладною або Актом прийому-передачі, які підписують уповноважені особи у день передачі Товару. Товар переходить у власність Покупця у момент передачі на складі Продавця.

Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів передачі Товару від Продавця Покупцю, а саме товарної накладної або Акту прийому-передачі, відповідно до Покупця не перейшло право власності на Товар.

Як стверджує позивач, відповідно до умов Договору ТОВ «Виноград-Одеса» поставив СТОВ «ЕНОГРАЙ» 14950 шт. виноградних саджанців на загальну суму 576250,00 грн. (п`ятсот сімдесят шість тисяч двісті п`ятдесят гривень 00 копійок). Поставлені виноградні саджанці були отримані співробітником СТОВ «ЕНОГРАЙ» у травні 2019 року на підставі довіреності № 20 від 15 травня 2019 року.

Разом з тим, вказана довіреність не є належним та допустимим доказом (у розумінні ст. 76, 77 ГПК України) передачі Товару від Продавця Покупцю відповідно до умов п. 4.4. Договору.

Не дивлячись на це, позивач стверджує, що відповідач не виконав належним чином свої грошові зобов`язання за Договором та в повному обсязі не здійснив оплату поставленого відповідно до умов Договору Товару, здійснивши оплату Товару лише частково у розмірі 275 000,00 грн., що підтверджується випискою по рахунку Позивача за період з 16.01.2018 року по 16.12.2020 року.

Судом не приймаються до уваги аргументи позивача про те, що факт часткової оплати Товару відповідачем є доказом отримання Товару останнім, оскільки відповідна часткова оплата вартості Товару, за умовами Договору, здійснювалась відповідачем у якості авансу.

Судом не приймаються до уваги посилання позивача на правові позиції, наведені у постановах Верховного Суду від 26.10.2018 у справі № 922/4099/17, від 09.11.2018 у справі № 911/3685/172, від 30.01.2019 у справі № 905/2324/173, від 08.05.2019 у справі № 910/9078/184, оскільки у них йдеться про дії сторони, які свідчать про визнання нею боргу або іншого обов`язку, до яких позивач відносить часткову сплату відповідачем основного боргу. При цьому позивач помилково вважає суму сплаченого відповідачем авансу основним боргом, тобто простроченим грошовим зобов`язанням.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 692 ЦК України: «Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.»

Зважаючи на належне, на думку позивача, виконання відповідачем грошового зобов`язання за Договором купівлі-продажу № 7/17 від 22.12.2017 року, Додатковою угодою № 1 від 11.05.2019 р. до Договору позивач просить стягнути з відповідача: заборгованість по оплаті Продукції у розмірі 301 250,00 грн.; штрафні санкції у вигляді 3 % річних у сумі 13 296,26 грн. за доданим до позову розрахунком; штрафні санкції у вигляді пені у сумі 94 219,91 грн. за доданим до позову розрахунком.

Позивач звертався до відповідача із відповідною претензією від 18.11.20, що підтверджується копією квитанції ДП «Укрпошта». Відповідач не надав жодної відповіді та проігнорував претензію позивача

Враховуючи не доведеня позивачем (Продавцем) належними та допустимими доказами факту передання Товару відповідачу (Покупцю), відповідно до умов Договору, у відповідача не виникло право власності на Товар, та не виникло грошове зобов`язання щодо остаточної оплати вартості Товару.

За вказаних обставин аргументи, наведені позивачем, щодо наявності підстав для задоволення позову не приймаються судом, оскільки не відповідають фактичним обставинам справи, умовам укладеного сторонами Договору та вимогам законодавства.

Натомість, аргументи, наведені відповідачем щодо відсутності підстав для задоволення позову приймаються судом, оскільки відповідають фактичним обставинам справи, умовам укладеного сторонами Договору та вимогам законодавства.

Відповідно до ст. 4 Господарського процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною. Жодна особа не може бути позбавлена права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання зобов`язання в натурі.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.

Відповідно до ст. 547 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі.

Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до ч. 1 ст. 548 ЦК України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України: "неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання".

Відповідно до частини 2 статті 551 ЦК України: "якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства".

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до вимог частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Зобов`язана сторона має право відмовитися від виконання зобов`язання у разі неналежного виконання другою стороною обов`язків, що є необхідною умовою виконання.

Відповідно до ч. 6 ст.. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань": «платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін».

Відповідно до ст. 3 вказаного Закону: «розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня».

Відповідно до положень частин 1 та 3 ст. 74, 76 - 79 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З`ясувавши викладені обставини, дослідивши подані докази, оцінивши аргументи учасників справи, суд дійшов висновку, що права позивача, за захистом яких він звернувся до господарського суду не були порушені відповідачем, тому заявлені позивачем вимоги не підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У даному випадку судові витрати покладаються на позивача у повному обсязі.

З урахуванням викладених обставин та норм права, керуючись ст. ст. 129, 233, 236 - 238, 240, 241, 247 - 252, 256, 257, підпунктами 17.1, 17.5. підпункту 17, пункту 1 розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі. Апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Дата складання повного рішення 01.03.21.

Суддя Ю.В. Гридасов