ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" лютого 2021 р. м.Київ Справа№ 925/790/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Станіка С.Р.

суддів: Дикунської С.Я.

Тищенко О.В.

за участю секретаря судового засідання Салій І.О.

за участю представників учасників справи згідно з протоколом судового засідання від 18.02.2021

розглянувши матеріали за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр транспортної логістики" Акціонерного товариства "Українська залізниця"

на рішення Господарського суду Черкаської області

від 16.10.2020

у справі №925/790/20 (суддя Дорошенко М.В.)

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр

транспортної логістики" акціонерного товариства "Українська залізниця"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Грано"

про стягнення 289536,00 грн.,

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі філії "Центр транспортної логістики" акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду Черкаської області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Грано" (далі - відповідач) про стягнення 289536,00 грн. плати за користування вагонами.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилався на те, що між сторонами були укладені Договір про надання послуг від 07.02.2018 №07402/ЦТЛ-2018 та Договір від 01.10.2019 про перевезення вантажів на особливих умовах - за розкладом руху маршрутних поїздів №07402/ЦТЛ-2018-О в редакції від 22.11.2019 №3 (далі - Договір про РРМП). Відповідач в порушення умов п. 3.9.1 Договору про РРМП при оформленні перевізного документа - накладної від 14.12.2019 №33150715 в графі 7 останньої не вказав розкладу руху маршрутних поїздів від 13.12.2019 №УЗ-39550655/2019-00063, на підставі якого надавалися послуги з перевезення вантажів, внаслідок чого плата за користування вагонами здійснювалося за ставкою, визначеною в додатку 2 до Договору про надання послуг - 1136,00 грн. (без ПДВ (Сваг) грн./добу), а не за ставкою, запропонованою замовником в замовленні на розклад руху маршрутних поїздів, - 1600,00 грн. (без ПДВ (Сваг) грн./добу). Тому з особового рахунку відповідача списано плату за використання вагонів в розмірі 590720,00 грн. без ПДВ, а не 832000,00 без ПДВ, внаслідок чого виник недобір плати в розмірі 241280,00 грн. без ПДВ, а з ПДВ в розмірі 289536,00 грн.

Короткий зміст заперечень проти позову

25.11.2019 Акціонерне товариство "Українська залізниця" погодила замовлення Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Грано" РРМП №39550655/2019-19 від 08.11.2019 перевезення вантажів на особливих умовах, а 13.12.2019 Акціонерне товариство "Українська залізниця" надала інформаційне повідомлення Товариству з обмеженою відповідальністю "Компанія Грано" про погодження замовлення на отримання послуг з перевезення вантажу на особливих умовах.

У накладній від 14.12.2019 №33150715 проставлені всі передбачені п. 3.9.1 Договору про РРМП відмітки, у накладній вказаний №УЗ-39550655/2019-00036 від 13.12.2019 , що є номером замовлення, а не номером договору. Згідно п. 3.9.1 Договору РРМП від 22.11.2019 в графі 20 проставляються відмітки «Найменування вантажу» відмітка «Перевезенням на особливих умовах, Номер і дата Договору З одержувачем погоджено.».

Позивач порушив визначені розкладом руху маршрутних поїздів від 13.12.2019 №УЗ-39550655/2019-00063 дати і час відправлення та прибуття маршрутного поїзду, тому згідно з п. 5.1 Договору про РРМП має сплатити відповідачу штраф в розмірі 1/20 додаткової плати за кожну повну годину порушення строку прибуття.Також, саме позивач повинен відобразити в особовому рахунку відповідача штраф, який він має сплатити відповідачу за порушення строку прибуття маршрутного поїзду.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його ухвалення

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 16.10.2020 у справі №925/790/20 у задоволенні позову Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр транспортної логістики" Акціонерного товариства "Українська залізниця" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Грано" про стягнення 289 536, 00 грн. - відмовлено повністю. Судовий збір в сумі 4343,04 грн. покладено на позивача.

Рішення суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову мотивовано тим, що із змісту п. 3.9.1 Договору про РРМП не підтверджується необхідності у зазначенні в графі 7 накладної дати і номеру розробленого позивачем за заявкою відповідача розкладу руху маршрутних поїздів від 13.12.2019 №УЗ-39550655/2019-00063, тому не зазначення відповідачем в графі 7 накладної №33150715 дати і номеру розробленого позивачем за заявкою відповідача розкладу руху маршрутних поїздів від 13.12.2019 №УЗ-39550655/2019-00063 не є порушенням вимог п. 3.9.1 Договору про РРМП.

Наявності станом на 14.12.2019 інших розроблених позивачем за заявками відповідача відповідно до Договору про РРМП розкладів руху маршрутних поїздів - позивач не довів.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись із ухваленим рішенням, позивач (АТ "Українська залізниця" в особі філії "Центр транспортної логістики" АТ "Українська залізниця") звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить апеляційну скаргу задовольнити, скасувати рішення Господарського суду Черкаської області від 16.10.2020 у справі №925/790/20 повністю та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр транспортної логістики" Акціонерного товариства "Українська залізниця" в повному обсязі.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що місцевим господарським судом при ухваленні рішення порушено норми процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права, рішення суду першої інстанції ухвалено при неповному дослідженні доказів та з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, а зроблені судом висновки не відповідають обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом першої інстанції при ухваленні рішення не було враховано, що:

- не визначення позивачем правильної суми плати за використання вагонів відповідача не відміняє відповідальність (зобов`язання) відповідача зі сплати належних платежів за здійсненні позивачем перевезення, оскільки з Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Грано" писано плату за використання вагонів в розмірі 590 720,00 грн. замість 832 000,00 грн., внаслідок чого виник недобір плати в розмірі 289 536, 00 грн з ПДВ внаслідок чого порушені майнові права позивача;

- судом не досліджено порядок стягнення перевізником недоотриманих грошових сум, який був дотриманий ним для здійснення належного захисту своїх майнових прав, що призвело до ухвалення незаконного рішення. Остаточні розрахунки між Акціонерним товариством "Українська залізниця" та одержувачами за перевезення вантажів і надання додаткових послуг здійснюються на станціях призначення. Недобір плати за використання вагонів у даному перевезенні виявлено після його завершення;

- п. 2.10 Правил розрахунків за перевезення вантажів, затвердженим Наказом №644 Міністерства транспорту України від 21.11.2000 визначено, що всі спірні питання з розрахунків за перевезення вантажів і додаткових послуг платники регулюють безпосередньо зі станціями, які нараховували платежі і розрахунковим підрозділом, що проводили розрахунки; у разі недосягнення домовленості спірні питання вирішуються в претензійно-позовному порядку.

- АТ "Укралізниця", як сторона договору перевезення, не позбавлена права у разі неправильного застосування тарифу, звернутись до суду з вимогою повернення або доплати тарифу за перевезення.

Короткий зміст заперечень проти апеляційної скарги

26.11.2020 через канцелярію Північного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Грано" надійшов відзив на апеляційну скаргу, який прийнято судом апеляційної інстанції до розгляду згідно з приписами ст. 263 Господарського процесуального кодексу України.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія Грано" у відзиві на апеляційну скаргу вказував на те, що рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим підстави для його скасування - відсутні.

Зокрема, Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія Грано" посилалось на те, що відповідно до п. 5.3. Договору про надання послуг, моментом виникнення заборгованості у замовника - є дата фактичного надання перевізником послуг за цим договором за умови відсутності грошових коштів на особовому рахунку замовника. Позивачу, як розробнику розкладу руху маршрутних поїздів від 13.12.2019 №УЗ-395500655/2019-00063 і перевізнику, був відомий розклад, у якому вказана ставка плати за користування відповідачем вагонами в сумі 1600,00 грн. Позивач, як перевізник сам визначав суму плати за користування.

Також твердження позивача, що порядок стягнення перевізником отримання грошових сум, - є невірним, оскільки у рішенні суду першої інстанції зазначено, що позивач після виявлення неправильного нарахування плати за користування вагонами мав стягнути недоотримані ним кошти з сум внесеної відповідачем попередньої оплати, проте цього не зробив. Недоотримання коштів за отримані послуги є особистою помилкою позивача.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.11.2020 апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр транспортної логістики" Акціонерного товариства "Українська залізниця" передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Станік С.Р., судді: Тищенко О.В., Дикунська С.Я.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.11.2020:

- поновлено Акціонерному товариству "Українська залізниця" в особі філії "Центр транспортної логістики" Акціонерного товариства "Українська залізниця" пропущений процесуальний строк на подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Черкаської області від 16.10.2020 у справі 925/790/20.

- відкрито апеляційне провадження у справі 925/790/20 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр транспортної логістики" Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду Черкаської області від 16.10.2020 про стягнення 289536,00 грн.,

- призначено до розгляду в судовому засіданні 17.12.2020 справу №925/790/20 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр транспортної логістики" Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду Черкаської області від 16.10.2020 у справі №925/790/20 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Грано" про стягнення 289536,00 грн.,

У зв`язку з перебуванням з 14.12.2020 судді Дикунської С.Я. яка входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, у відпустці, здійснити розгляд справи у визначеному складі колегії суддів - неможливо.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи від 17.12.2020, справу передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Станік С.Р. (суддя-доповідач), судді: Іоннікова І.А., Тищенко О.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.12.2020 справу №925/790/20 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр транспортної логістики" акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду Черкаської області від 16.10.2020 у справі 925/790/20 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Грано" про стягнення стягнення 289536,00 грн., прийнято до провадження у складі колегії суддів: головуючий суддя - Станік С.Р. (суддя-доповідач), судді: Тищенко О.В., Іоннікова І.А. та призначено до розгляду в судовому засіданні 28.01.2021.

У зв`язку з перебуванням у відпустці 28.01.2021 судді Іоннікової І.А., яка входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, здійснити розгляд справи у визначеному складі суду неможливо.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи від 28.01.2021, справу передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Станік С.Р. (суддя-доповідач), судді: Тищенко О.В., Дикунська С.Я.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.01.2021 прийнято справу №925/790/20 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр транспортної логістики" Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Черкаської області від 16.10.2020 до провадження у складі колегії суддів: головуючий суддя - Станік С.Р. (суддя-доповідач), судді: Тищенко О.В., Дикунська С.Я. та призначено до розгляду в судовому засіданні 18.02.2021.

Позиції учасників справи та явка представників сторін у судове засідання

В судове засідання 18.02.2021 з`явився представник позивача - Акціонерного Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр транспортної логістики" акціонерного товариства "Українська залізниця".

Представник відповідача у судове засідання 18.02.2021 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Колегія суддів апеляційного господарського суду з урахуванням ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 202, ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами, оскільки відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, участь представників сторін у судовому засіданні судом обов`язковою не визнавалась, суду не наведено обставин, за яких спір не може бути вирішено в даному судовому засіданні, тому розгляд справи відбувається за відсутності представника відповідача.

Крім того, судова колегія вважає за необхідне зазначити, що у випадку, коли представники сторін чи інші учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Відтак, неявка представників учасників справи у судове засідання за умови належного повідомлення сторін про час і місце розгляду справи, не є безумовною підставою для відкладення розгляду справи, а також враховуючи наявність в матеріалах справи позицій учасників справи щодо спору, суд дійшов висновку, що підстави для відкладення розгляду справи - відсутні.

Представник Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр транспортної логістики" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (скаржника) в судовому засіданні 18.02.2021 підтримав доводи апеляційної скарги, просив суд апеляційної інстанції апеляційну скаргу задовольнити, скасувати рішення Господарського суду Черкаської області від 16.10.2020 у справі №925/790/20 повністю та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр транспортної логістики" Акціонерного товариства "Українська залізниця" в повному обсязі.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції, з урахуванням меж апеляційного оскарження

Як підтверджується наявними матеріалами справи та вірно встановлено судом першої інстанції, між 07.02.2018 позивач як перевізник (Акціонерне товариство "Українська залізниця") і відповідач як замовник (Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія Грано") уклали між собою Договір про надання послуг, згідно з п. 1.1 якого предметом цього договору є здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, та інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах замовника і проведення розрахунків за ці послуги.

Згідно з п. 2.1.6 та п. 2.1.11 Договору про надання послуг замовник зобов`язався оплачувати перевізнику послуги, пов`язані з організацією та перевезенням вантажів та інші надані послуги з сум внесеної передоплати за кодом платника. Забезпечувати належне оформлення перевізних та платіжних документів із зазначенням коду платника, вказаного в п. 2.3.3 цього договору.

Відповідно до п. 2.3.2, п. 2.3.3 і п. 2.3.4 Договору про надання послуг перевізник зобов`язався:

- приймати до перевезення вантажі у вагонах (контейнерах) замовника або у вагонах (контейнерах) перевізника, надавати вагони (контейнери) перевізника для навантаження вантажів згідно із затвердженими планами і заявками замовника згідно з інформацією АС "МЕСПЛАН", доставляти вантаж до станції призначення та видавати його одержувачу надавати додаткові послуги, пов`язані з перевезенням вантажів, перелік яких зазначається в додатка до цього договору;

- відкрити для проведення розрахунків і обліку сплачених сум для замовника особовий рахунок з наданням коду платника №8202444. Присвоїти замовнику код вантажовідправника/вантажоодержувача 4564;

- вести облік попередньої оплати, нарахованих і сплачених сум за здійснені перевезення і надані послуги, пов`язані з перевезенням вантажу та надавати замовнику відповідні розрахункові документи в електронному вигляді, а у разі відсутності електронного зв`язку - в паперовому вигляді через станцію (424206) Черкаси.

У пункті 3.2 Договору про надання послуг його сторони передбачили, що розмір плати за перевезення вантажу у вагоні перевізника (крім транспортерів перевізника, поїзду бригад супроводження великовагових транспортерів та вагонів для проїзду цих бригад) складається з:

- плати за перевезення навантаженого вагону перевізника, яка визначається за тарифом, визначеним у Збірнику тарифів, встановленим для власного вагону перевізника;

- компенсації витрат на перевезення у порожньому стані вагону перевізника, яка визначається за тарифною схемою 14 Збірника тарифів за тарифну відстань перевезення вантажу, скориговану на коефіцієнт порожнього пробігу, зазначений в додатку 3 до цього договору;

- плати за використання вагону перевізника у вантажному та порожньому рейсах за нормативний термін доставки.

Згідно з п. 3.2.1 Договору про надання послуг розмір ставок плати за використання вагонів перевізника у вантажному та порожньому рейсах зазначений в додатку 2 до цього договору, а в подальшому зміни цих ставок визначаються перевізником в односторонньому порядку і доводяться замовнику шляхом розміщення відповідної інформації на офіційному сайті перевізника (www.uz.gov.ua та www.uz-cargo.ua) та/або публікації оголошення в газеті "Урядовий кур`єр" із зазначенням терміну введення їх у дію не раніше ніж через 30 календарних днів після оголошення.

Розділ 4 Договору про надання послуг містить, зокрема, такі пункти:

4.1. Розрахунки за цим договором здійснюються через філію "Єдиний розрахунковий центр залізничних перевезень" ПАТ "Укрзалізниця".

4.2. Оплата послуг відповідно до договору здійснюється у національній валюті України на умовах попередньої оплати шляхом перерахування коштів на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання перевізника, вказаний у п. 14.2 розділу 14 договору.

4.3. Одержані кошти перевізник зараховує на особовий рахунок замовника.

4.4. Датою надходження платежів вважається дата зарахування сум обслуговуючим банком на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання перевізника.

4.5. По мірі виконання перевезень та надання послуг перевізником відображається в особовому рахунку використання замовником коштів за добу для оплати:

вартості послуг за перевезення, зазначеної в накладній;

додаткових зборів (плату за користування вагонами (контейнерами), подавання, забирання вагонів, маневрову роботу, зберігання вантажів, інших додаткових послуг);

додаткових послуг за вільними тарифами;

плати за користування вагонами за межами України, наведеної у зведеній відомості, що формується на підставі інформаційних повідомлень;

штрафів та пені на підставі відповідних перевізних документів, накопичувальних карток, відомостей плати за користування вагонами (контейнерами).

4.10. У разі виявлення перевізником неправильного нарахування платежів, здійснюється перерахунок, після чого надлишок стягуваної суми перераховується на основний рахунок замовника, як оплата за майбутні перевезення або ж додатково з сум внесеної попередньої оплати стягуються недоотримані грошові суми.

Відповідно до п. 5.3 Договору про надання послуг моментом виникнення заборгованості у замовника є дата фактичного надання перевізником послуг за цим договором за умови відсутності грошових коштів на особовому рахунку замовника.

У додатку 2 до Договору про надання послуг сторони передбачили ставки плати за використання вагонів перевізника, зокрема за використання зерновоза 655 грн. без ПДВ за одну вагоно-добу.

В газеті "Урядовий кур`єр" за 12.09.2019 позивач опублікував оголошення про введення оновлених ставок плати за користування власних вагонів перевізника, які вводяться в дію через 30 днів після цієї публікації. Згідно з цим оголошенням ставка за користування зерновозом без ПДВ (Сваг) становить 1136,00 грн./добу.

01.10.2019 позивач, як перевізник, і відповідач, як замовник, уклали Договір про РРМП шляхом приєднання відповідачем до такого договору, оприлюдненого позивачем на веб-сторінці http://uz-cargo.com/contractprojects.html.

В подальшому Договір про РРМП був викладений в редакції угоди №3 від 22.11.2019, що містить, зокрема, такі умови (пункти):

1.1. Перевізник надає замовнику послуги з організації перевезень вантажів за погодженими сторонами розкладами руху вантажних маршрутних поїздів на особливих умовах з погодженим скороченим терміном доставки за одним маршрутом та визначенням пріоритетними: замовлень на перевезення вантажів, панів перевезень вантажів маршрутами (далі разом - замовлення на перевезення), заявок на подачу вагонів, забезпечення перевезень рухомим складом та самих перевезень.

1.2. Перевізник при наданні послуги з організації перевезень вантажів за погодженим розкладом руху узгоджує замовлення на перевезення, заявки на подачу вагонів, організовує своєчасне перевезення рухомого складу та вантажів відповідно до умов погодженого розкладу руху маршрутних поїздів.

1.3. В частині, не урегульованій цим договором, сторони керуються укладеними між ними договорами про надання послуг…(далі - Основний договір про надання послуг).

3.1. Замовник на кожен календарний місяць завчасно надає перевізнику через АС Клієнт УЗ із застосуванням кваліфікованих електронних підписів замовлення на отримання послуги з перевезення вантажу на особливих умовах - за РРМП (далі - замовлення на РРМП) у вагонах перевізника не пізніше 10 числа місяця, що передує місяцю в якому здійснюватиметься перевезення, а у вагонах замовника - не пізніше ніж за 10 календарних днів до дати відправлення поїзду за РРМП.

3.2. На основі наданого замовником замовлення на РРМП перевізник визначає можливість або неможливість погодження РРМП, про що сповіщає замовника:

3.2.1 щодо замовлень у вагонах перевізника не пізніше 15 числа місяця, що передує місяцю в якому здійснюватиметься перевезення;

3.9. Замовник забезпечує (здійснює) оформлення перевізних документів на перевезення завантажених та/або порожніх вагонів у кількості, що узгоджена в РРМП, але не менш ніж подано перевізником під навантаження, у терміни (строки), що відповідають категорії станції, з наступними особливостями:

3.9.1. В перевізних документах внутрішнього сполучення: в графі 7 проставляються відмітки: "РРМП" та "Зі скороченим терміном доставки. Дата прибуття на станцію призначення (дата)", а у графі 20 "Найменування вантажу" ("Наименование груза")" відмітка: "перевезення на особливих умовах, Договір №___ від __.__.20__. З одержувачем погоджено".

4.1 Плата при наданні послуг з організації перевезень маршрутними поїздами за РРМП розраховується і стягується відповідно до розд. 3 Основного договору про надання послуг з додатковим підвищенням розміру інфраструктурної складової плати - тарифу визначеного для власного вагону (Івл) на 20% відповідно до п. 23 розд. ІІ Збірника тарифів.

4.3 У випадку визначення замовником розміру ставки плати за використання вагонів перевізника більше, ніж визначено в додатку 2 до Основного договору про надання послуг, плата нараховується за ставкою запропонованою замовником в замовленні на РРМП.

5.1 Перевізник, у випадку порушення часу прибуттям маршрутного поїзду на 5 і більше годин сплачує штраф, що відображається перевізником в особовому рахунку замовника, як попередня оплата за надання послуг. Розмір штрафу визначається шляхом пропорційного зменшення 20% плати, додатково нарахованої відповідно до п. 4.1 договору, у розмірі 1/20 такої додаткової плати за кожну повну годину порушення строку прибуття, але разом не більше ніж додатково нараховано відповідно до п. 4.1 договору. Перевізник не відповідає за порушення часу прибуття маршрутного поїзду у випадку неможливості вчасної доставки з причин, що не залежать від нього, зокрема, дій вантажоодержувача та інших підстав.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та з чим погоджується суд апеляціної інстанції, факт укладення Договору про РРМП в редакції №3 від 22.11.2019 визнається обома сторонами у поданих ними заявах по суті справи.

08.11.2019 відповідач через АС "Клієнт - УЗ" подав позивачу заявку на розробку РРМП від 08.11.2019 №39550655/2019-19 з проханням погодити перевезення вантажів на особливих умовах - за розкладом руху маршрутних поїздів та розробити графік за наступними даними:

- відправник: товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія Грано", ;

- станція відправлення: (327504) Вирівка;

- станція призначення: (403002) Черноморская (эксп, для ТИС);

- дата навантаження: 15.12.2019;

- рід рухомого складу: зерновози 95;

- кількість вагонів: 54;

- ознака власності вагонів: АТ "УЗ";

У цій заявці відповідач заявив гарантовану ним оплату перевезення за ставкою плати за використання у розмірі 1600,00 грн.

2511.2019 позивач підписав інформаційне повідомлення про погодження замовлення відповідача на отримання послуги з перевезення вантажу на особливих умовах - за розкладом руху маршрутних поїздів від 23.11.2019 №УЗ-39550655/2019-51 зі ставкою плати за використання вагону перевізника в сумі 1600,00 грн.

13.12.2019 позивач підписав інформаційне повідомлення про розробку розкладу руху маршрутних поїздів від 13.12.2019 № УЗ-39550655/2019-00063, яким повідомив відповідача про розробку розкладу руху маршрутних поїздів за замовленням відповідача на перевезення вантажу за узгодженим розкладом руху маршрутних поїздів від 08.11.2019 №39550655/2019-19 за наступними реквізитами:

- Станція навантаження: (327504) Вирівка;

- Станція призначення: (403002) Чорноморська (эксп. для ТИС);

- Дата навантаження: 15.12.2019;

- Тип рухомого складу: зерновози (95);

- Кількість рухомого складу: 54;

- Власність рухомого складу: Перевізника;

- Ставка плати за використання вагону перевізника, 1600 грн.;

Для виконання перевезення вантажу, розроблено розклад руху маршрутного поїзда:

- Номер поїзда: 1975;

- Станція відправлення: (327504) Вирівка;

- Станція призначення: (403002) Чорноморська (для TIC);

- Дата та час відправлення: 15.12.2019 16:12;

- Дата та час прибуття: 16.12.2019 20:39.

14.12.2019 на виконання Договору про РРМП і розробленого позивачем розкладу руху маршрутних поїздів від 13.12.2019 № УЗ-39550655/2019-00063, позивач прийняв від відповідача для перевезення 52 завантажених зерном кукурудзи вагони (зерновози) за сформованою відповідачем накладною №33150715.

У накладній №33150715 відповідач зазначив, зокрема:

- в графі 7: "РРМП зі скороченим терміном доставки, дата прибуття на станцію призначення 15.12.2019р. Грузовладелец/Экспортер ООО "Витчизна" в квоту Risoil Overseas LTD для Cargill lnt S.A Экспедитор ООО "Бориваж". Зі скороченим терміном доставки, закінчується 15.12.2019 о 20:39:00. Для вивезення водним транспортом у Швейцарія";

- в графі 20: "Зерно кукурузы. Ответственный менеджер за погрузку ОСОБА_1 . Згідно договору про перевезення вантажів на особливих умовах №07402/ЦТЛ-2018-О від 01.10.2019 р. З одержувачем погоджено. Експорт Власний вагон. Власник Филиал "ЦТЛ" АО "Укрзализныця". Насыпью.".

У графах 31, 34, 36, 37 накладної №33150715, які заповнюються перевізником на станції відправлення, позивач зазначив:

в графі 31 - провізну плату в сумі 1154811,00 грн.;

в графі 34 - всю сплачену відправником суму 1957607,80 грн.;

в графі 36 - плату за користування вагонами в сумі 590720,00 грн.;

в графі 37 - плату за повернення порожніх вагонів в сумі 212076,80 грн.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, і з чим погоджується суд апеляційної інстанції, в порушення розробленого позивачем розкладу руху маршрутних поїздів від 13.12.2019 № УЗ-39550655/2019-00063 вантаж за накладною №33150715 прибув на станцію призначення не о 20 год. 39 хв. 16.12.2019, а о 04 год. 46 хв. 17.12.2019.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови, з урахуванням меж апеляційного оскарження

Згідно із ст.269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Матеріалами справи підтверджується, що спір за даним позовом виник між сторонами у зв`язку з незазначенням відповідачем в графі 7 накладної №33150715, в порушення вимог п. 3.9.1 Договору про РРМП, дати і номеру розробленого позивачем за заявкою відповідача розкладу руху маршрутних поїздів від 13.12.2019 №УЗ-39550655/2019-00063, що і стало причиною нарахування позивачем плати за користування відповідачем 52 вагонами перевізника в сумі 590720,00 грн. із розрахунку встановленої відповідно до Договору про надання послуг і опублікованої в газету "Урядовий кур`єр" за 12.09.2019 ставки цієї плати в розмірі 1136,00 грн. без ПДВ, (Сваг) грн./добу, а не в сумі 832000,00 грн. із розрахунку вказаного в заявці відповідача на розробку розкладу руху маршрутних поїздів від 08.11.2019 №39550655/2019-19 та в розробленому позивачем розкладі руху маршрутних поїздів від 13.12.2019 №УЗ-39550655/2019-00063 розміру цієї плати в сумі 1600,00 грн. без ПДВ, (Сваг) грн./добу, що й призвело до недобору цього платежу з відповідача на суму 289536,00 грн. з ПДВ, і тим самим спричинило спір у справі № 925/790/20.

При цьому, рішенням суду першої інстанції у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю і скаржник не погоджується з ухваленим рішенням суду першої інстанції, у зв`язку з чим звернувся з апеляційною скаргою, і відповідно, в межах доводів якої здійснюється апеляційний розгляд у відповідності до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Північний апеляційний господарський суд дійшов наступних висновків.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України, що визначено ст. 175 Господарського кодексу України.

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України, яка кореспондуються зі ст. 193 Господарського кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту.

Статтею 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов`язковим для виконання.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як вірно встановлено судом першої інстанції, і з чим погоджується суд апеляційної інстанції, між сторонами були укладені Договір про надання послуг від 07.02.2018 №07402/ЦТЛ-2018 та Договір від 01.10.2019 про перевезення вантажів на особливих умовах - за розкладом руху маршрутних поїздів №07402/ЦТЛ-2018-О в редакції від 22.11.2019 №3 (далі - Договір про РРМП).

Матеріалами справи підтверджується, що 14.12.2019 на виконання умов Договору про РРМП і розробленого позивачем розкладу маршрутних поїздів № УЗ-39550655/2019-00063 від 13.12.2019 позивач прийняв для відповідача 52 завантажені вагони зерном кукурудзи для перевезення за накладною № 33150715.

В свою чергу, суд апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду справи погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що обов`язковості зазначення в графі 7 залізничної накладної інформації про розклад руху маршрутних поїздів його дату та номер, - чинне законодавство не передбачає, і позивачем в силу приписів ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України не доведено належними та допустимими доказами наявність такого обов`язку у відповідача.

Також, суд апеляційної інстанції погоджується з правомірними та обгрунтованими висновками суду першої інстанції про те, що буквальним значенням вказаної в п. 3.9.1 Договору про РРМП абревіатури - "РРМП" для її проставляння в графі 7 перевізного документу є літерне скорочення такого терміну як "розклад руху маршрутних поїздів", який (термін) сам по собі не передбачає необхідності його конкретного вираження датою та номером на відміну від інших, вказаних у цьому ж пункті Договору про РРМП умов, а саме після словосполучення "Дата прибуття на станцію призначення" в дужках вказане слово "(дата)", що передбачає необхідність зазначення конкретної дати прибуття на станцію призначення. А у графі 20 договору після словосполучення "Найменування вантажу" в дужках вказані слова "(Наименование груза)" і після слова Договір є позначення "№___ від __.__.20__.", що передбачає необхідність зазначення конкретного найменування вантажу та номера і дати договору.

Отже, як вірно встановлено судом першої інстанції, і з чим погоджується суд апеляційної інстанції, зі змісту п. 3.9.1 Договору про РРМП не передбачено необхідності у зазначенні в графі 7 накладної дати і номеру розробленого позивачем за заявкою відповідача розкладу руху маршрутних поїздів від 13.12.2019 №УЗ-39550655/2019-00063, тому не зазначення відповідачем в графі 7 накладної №33150715 дати і номеру розробленого позивачем за заявкою відповідача розкладу руху маршрутних поїздів від 13.12.2019 №УЗ-39550655/2019-00063, - не є порушенням вимог п. 3.9.1 Договору про РРМП.

Наявності станом на 14.12.2019 інших розроблених позивачем за заявками відповідача відповідно до Договору про РРМП розкладів руху маршрутних поїздів, - позивач не довів в розумінні приписів ст. ст. 76,77 Господарського процесуального кодексу України.

Доводи скаржника про те, що невизначення позивачем правильної суми плати за використання вагонів відповідач, - не відміняє відповідальність (зобов`язання) відповідача зі сплати належних платежів за здійсненні позивачем перевезення, оскільки з Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Грано"списано плату за використання вагонів в розмірі 590 720, 00 грн. замість 832 000, 00 грн., внаслідок чого виник недобір плати в розмірі 289 536, 00 грн з ПДВ внаслідок чого порушені майнові права позивача - суд апеляційної інстанції відхиляє як необгрунтовані, оскільки при здійсненні перерахунку Акціонерне товариство "Українська залізниця" мало змогу стягнути недоотримані ним кошти з сум внесеної попередньої оплати, проте, відповідних дій ним вчинено не було, що учасниками спору не заперечувалось.

Крім того, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що недобір плати за використання вагонів виявлено після його завершення, що підтверджує обставину того, що саме позивачем було допущено помилку стосовно плати за використання вагонів, проте, відповідну помилку було ним виявлено вже після здійснення перевезення, але саме позивачу як розробнику розкладу руху маршрутних поїздів від 13.12.2019 №УЗ-39550655/2019-00063 і перевізнику, відомий розклад руху маршрутних поїздів, в якому вказана ставка плати за користування відповідачем вагонами перевізника в сумі 1600,00 грн., проте, позивач, як перевізник, сам визначав суму плати за користування його 52-а вагонами і зазначав її в графі 36 накладної №33150715.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що позивачем не було доведено належними та допустимими доказами в розумінні ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, що на момент надання відповідачу послуги з перевезення вантажу на особистому рахунку відповідача відсутні кошти, як не довів в розумінні ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України наявність заборгованості у відповідача саме в заявленому до стягнення розмірі.

Відповідач у відзиві на позов не заперечив права позивача на нарахування плати за користування вагонами перевізника виходячи із ставки 1600,00 грн., тому позивач відповідно до п. 4.10 Договору про надання послуг після виявлення ним неправильного нарахування плати за користування вагонами перевізника і здійснення перерахунку мав стягнути недоотримані ним грошові суми з сум внесеної відповідачем попередньої оплати.

При цьому позивач не довів в розумінні ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, що на момент надання відповідачу послуги з перевезення вантажу чи на момент подання позову на особовому рахунку відповідача не було грошових коштів і, що відповідно до п. 5.3 Договору про надання послуг у відповідача виникла заборгованість перед позивачем.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції відхиляє як необґрунтовані доводи скаржника щодо недобору плати в розмірі 289 536,00 (з ПДВ) за Договором про надання послуг від 07.02.2018 №07402/ЦТЛ-2018 та Договором від 01.10.2019 про перевезення вантажів на особливих умовах - за розкладом руху маршрутних поїздів №07402/ЦТЛ-2018-О в редакції від 22.11.2019 №3.

З урахуванням вищенаведеного суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що позивач не довів порушення його прав та охоронюваних законом інтересів в частині наявності у відповідача невиконаного грошового зобов`язання в сумі 289536,00 грн. плати за користування вагонами, як не довів і наявність у відповідача обов`язку з сплати спірної суми коштів, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. У даній справі апеляційний суд дійшов висновку, що скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду першої інстанції у вказаній справі, з урахуванням меж апеляційного оскарження.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

У відповідності з п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. (ст. 76 Господарського процесуального кодексу України).

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України визначено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Ч. 1 статті 276 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, Північний апеляційний господарський суд визнає, що доводи скаржника викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному рішенні, оскаржуване рішення ухвалено з повним і достовірним встановленням всіх фактичних обставин, а також з дотриманням норм процесуального та матеріального права, у зв`язку з чим, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для зміни або скасування рішення Господарського суду Черкаської області від 16.10.2020 у справі №925/790/20, за наведених скаржником доводів апеляційної скарги.

Крім того, оскільки ухвалою Північного апеляційного господарського суду 24.11.2020 дія оскаржуваного рішення з огляду на приписи ч. 5 ст. 262 Господарського процесуального кодексу України була зупинена, і за наслідками апеляційного розгляду оскаржуване рішення залишено в силі, а тому його дія підлягає поновленню.

Розподіл судових витрат

Згідно із ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 240, 269, 270, 271, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр транспортної логістики" Акціонерного товариства "Українська залізниця"на рішення Господарського суду Черкаської області від 16.10.2020 у справі №925/790/20 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 16.10.2020 у справі №925/790/20- залишити без змін.

3. Судовий збір за подачу апеляційної скарги залишити за Акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі філії "Центру транспортної логістики" Акціонерного товариства "Українська залізниця".

4. Матеріали справи №925/790/20 повернути до Господарського суду Черкаської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах, яким є Верховний Суд, шляхом подачі касаційної скарги в порядку, строки та випадках, визначених ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Касаційна скарга на постанову подається протягом 20 днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови підписано: 03.03.2021.

Головуючий суддя С.Р. Станік

Судді С.Я. Дикунська

О.В. Тищенко