РІШЕННЯ

11 лютого 2021 року м. ТернопільСправа № 921/625/20

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Гевка В.Л. за участі секретаря судового засідання Карпи М.Ю.

розглянувши у порядку загального позовного провадження справу

за позовом: Дочірнього підприємства "М`ясопереробний комплекс "Росана" Товариства з обмеженою відповідальністю "Росан-Агро", юридична адреса : 77000, Івано-Франківська обл., м.Рогатин, вул. Галицька, буд.128; поштова адреса : 79035, м.Львів, вул. Зелена, буд. 115-з

до відповідача: Фермерського господарства "СМАРТ АГРОЛЕНД", вул.Гайова, буд.32, село Дзвиняч, Заліщицький район, Тернопільська обл., 48650

про стягнення заборгованості в сумі 207 043 грн 05 коп., з яких: 138 028 грн 70 коп. основний борг, 69 014 грн 35 коп. штраф.

За участі представників:

Позивача: не з`явився ;

Відповідача: не з`явився.

1. Судові процедури. Суть та рух справи.

Суть справи. Позивач - Дочірнє підприємство Мясопереробний комплекс "Росана" Товариства з обмеженою відповідальністю "Росан-Агро", звернувся до Господарського суду Тернопільської області з позовною заявою №29/09 від 17.09.2020 (вх.№727 від 23.09.2020) до відповідача - Фермерського господарства "СМАРТ АГРОЛЕНД", у якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в сумі 207 043 грн 05 коп., з яких: 138 028 грн 70 коп. основний борг, 69 014 грн 35 коп. штраф.

У відповідності до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.09.2020 головуючим суддею для розгляду справи №921/625/20 визначено суддю Гевко В.Л.

Ухвалою суду від 28.09.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено здійснювати за правилами загального позовного провадження із призначенням підготовчого засідання на 27 жовтня 2020 року об 11 год. 00 хв.

Ухвалою від 27.10.2020 відкладено підготовче судове засідання на 12 листопада 2020 року о 14 год. 50 хв., про що повідомлено учасників справи.

12.11.2020 підготовче судове засідання відкладалось на 08.12.2020 об 11 год. 30 хв., про що повідомлено учасників справи ухвалою суду від 12.11.2020.

Відповідно до статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Згідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020р. "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" та постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 №1236 Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України» установити з 12 березня на усій території України карантин (на час прийняття рішення у справі карантин продовжено до 28 лютого 2021 року).

Із змісту Рекомендацій Ради суддів України затверджених рішенням РСУ №19 від 17.03.2020р., серед іншого, рекомендовано суддям, у період карантину роз`яснити громадянам можливість відкладення розгляду справ, зменшення кількості судових засідань, необхідності утримуватись від відвідування приміщення суду, усі заяви та необхідні документи подавати, як і ознайомлюватись з уже поданими документами та із матеріалами справи, в електронному та дистанційному порядку, з використанням електронної адреси суду та/або через особистий кабінет в системі Електронний суд.

Відповідно до Розпорядження голови Господарського суду Тернопільської області №9-р від 31.03.2020 "Про встановлення режиму роботи Господарського суду Тернопільської області в умовах карантину" рекомендовано суддям розгляд справ призначати (відкладати) за межами строку карантину встановленого Постановою КМУ № 211 від 11.03.2020 з подальшими змінами і доповненнями.

Одночасно, 02.04.2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30.03.2020, яким внесено зміни зокрема і до Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до пункту 4 Прикінцевих положень Господарського процесуального кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, апеляційного оскарження, залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги, подання заяви про скасування судового наказу, розгляду справи по суті, строки, на які зупиняється провадження, подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, звернення зі скаргою, оскарження рішення третейського суду, судового розгляду справи, касаційного оскарження, подання відзиву продовжуються на строк дії такого карантину. Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

В подальшому, згідно пункту 2 Розділу ІІ Закону України від 18.06.2020 № 731-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» (набрав чинності 17.07.2020) передбачено, що процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України, пункту 3 розділу XII "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України, пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)"№ 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

У свою чергу станом на даний час із змісту пункту 4 розділу X "Прикінцевих положень" Господарського процесуального кодексу України передбачено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Отже, законом №731-ІХ встановлено, що процесуальні строки, які були подовжені відповідно до Закону № 540-IX, закінчуються через 20 днів після набрання чинності Законом №731-ІХ, а саме - 06.08.2020.

Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у випадках наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій), мають право на продовження процесуальних строків на встановлених підставах.

У зв`язку із перебуванням судді Гевка В.Л. з 03.12.2020 по 16.12.2020 у відпустці (наказ №227-в від 02.12.2020) та неможливістю розгляду справи в судовому засіданні 08.12.2020, суд продовжив підготовче засідання по 24.12.2020 та відклав підготовче судове засідання у справі №921/625/20 на 24 грудня 2020 року о 9 год. 00 хв.

У судовому засіданні 24.12.2020 суд ухвалив закрити підготовче провадження у судовому засіданні 24.12.2020 та призначити судове засідання по розгляду справи №921/625/20 по суті на 12.01.2021 о 10 год. 40 хв., без постановлення окремого процесуального документу із зазначенням про закриття підготовчого провадження у судовому засіданні 24.12.2020 та призначення справи до розгляду по суті у протоколі судового засідання.

Суд у судовому засіданні 12.01.2021 розпочав розгляд справи по суті та відклав судове засідання по розгляду справи по суті на 02.02.2021 о 12 год. 00 хв.

02.02.2021 відкладено судове засідання по розгляду справи по суті на 11.02.2021 року о 14 год. 20 хв.

У призначене судове засідання 11.02.2021 представники позивача та відповідача не з`явились.

Проте, 08.02.2021 від ДП "М`ясопереробний комплекс "Росана" ТОВ "Росан-Агро" на адресу суду надійшло клопотання (№07/02 від 05.02.2021 (вх. № 1078)), у якому позивач підтримує позовні вимоги у повному обсязі та просить розглянути позовну заяву без участі представника підприємства.

У судовому засіданні 11.02.2021, суд після виходу з нарадчої кімнати, ухвалив скорочену (вступну та резолютивну) частину рішення.

2. Аргументи сторін.

2.1. Аргументація позивача, викладена ним у позові.

У позовній заяві (вих. №29/09 від 17.09.2020 (вх. № 727 від 23.09.2020) позивач, в обґрунтування позовних вимог позивач, серед іншого, зазначає таке.

24.06.2020 року між ДП «МК «Росана» ТзОВ «Росан-Агро» і ФГ "Смарт -Агроленд" було укладено договір поставки № 24/06 (ДМ-03/01.06.20/82) від 24.06.2020 року (далі «Договір»), згідно п.1.1. якого продавець зобов`язується передати у власність Продукцію, а Покупець прийняти та сплатити згідно умов цього Договору.

Відповідно до п. 5.1. Договору, оплата за кожну партію поставленої продукції проводиться Покупцем протягом 7 (семи) календарних днів з моменту поставки продукції.

Проте всупереч вимогам договору, ФГ "Смарт -Агроленд" оплатив не всю поставлену продукцію.

А саме станом на 15.09.2020 року заборгованість ФГ "Смарт -Агроленд" за поставлену та неоплачену продукцію становить: 138 028, 70 грн.

Як зазначає позивач, дана заборгованість виникла в результаті нездійснення оплати Фермерським господарством "Смарт-Агроленд" наступних накладних :

№ АВ-МЯ/00012223/20 від 25.08.2020 та №АВ-МЯ/00012562/20 від 01.09.2020, що складає 138 028 грн 70 коп. заборгованості (із врахуванням часткового погашення боргу).

Крім того, відповідно до ч.2 п.7.2 Договору, за не оплату чи несвоєчасну оплату вартості продукції Покупець на вибір Продавця сплачує останньому пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, діючої на день прострочення, від вартості продукції за кожен прострочений день, включаючи день оплати, або штраф розмірі 50% від вартості неоплаченої продукції.

Так, Відповідач повинен сплатити на користь Позивача також штраф в розмірі 69 014,35 грн.

Отож, загальна сума боргу становить: 138 028,70 грн. (основний борг) + 69 014,35 грн (штраф) = 207 043,05 грн.

На підставі зазначеного позивач просить стягнути з Фермерського господарства "СМАРТ АГРОЛЕНД" на користь Дочірнього підприємства "М`ясопереробний комплекс "Росана" Товариства з обмеженою відповідальністю "Росан-Агро" заборгованість у сумі 207 043 грн 05 коп., з яких: 138 028 грн 70 коп. основний борг та 69 014 грн 35 коп. штраф.

2.2. Правова позиція відповідача.

Відповідач - Фермерське господарство "СМАРТ АГРОЛЕНД" у призначені судові засідання не з`явився, заперечень щодо позову не заявив, хоча про рух справи повідомлявся судом своєчасно ухвалами та повідомленнями. Вказані ухвали отримувались відповідачем, про що свідчать відмітки про вручення, проставлені на повідомленнях про вручення судової кореспонденції.

Таким чином, судом виконано процесуальні вимоги щодо повідомлення сторін належним чином про час та місце слухання справи і реалізовано право учасника судового процесу на судовий захист.

З огляду за зазначене та з урахуванням того, що пасивність відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об`єктивному розгляду всіх обставин справи, а також те, що відповідач не був обмежений у своїх процесуальних правах надати відзив через канцелярію суду або шляхом його направлення на адресу суду поштовим відправленням, суд вважає за можливе розглянути дану справу за наявними в ній матеріалами.

3. Фактичні обставини встановлені судом.

Норми права, законодавство, судова практика, які застосував суд.

Мотивована оцінка судом аргументів, наведених учасниками справи.

3.1. Щодо основної заборгованості.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, судом встановлено таке.

У відповідності до ст. 7 ГПК України правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин. Дана норма кореспондується зі ст. 46 ГПК України, в якій закріплено, що сторони користуються рівними процесуальними правами.

Вказані положення передбачають, що закон встановлює рівні можливості сторін і гарантує їм право на захист своїх інтересів. Принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом є важливим засобом захисту їх прав і законних інтересів, що унеможливлює будь-який тиск однієї сторони на іншу. Це дає змогу сторонам вчиняти передбачені законодавством процесуальні дії, реалізовувати надані їм законом права і виконувати покладені на них обов`язки.

Згідно із ст. 13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини.

Предметом даного спору є заявлені вимоги позивача до відповідача про стягнення заборгованості у сумі 207 043 грн 05 коп., з яких: 138 028 грн 70 коп. основний борг та 69 014 грн 35 коп. штраф.

Як вбачається із матеріалів справи, 24 червня 2020 року між Дочірнім підприємством М`ясопереробний комплекс "Росана" Товариства з обмеженою відповідальністю "Росан-Агро" (далі по тексту позивач, продавець) та Фермерським господарством "СМАРТ АГРОЛЕНД" (далі по тексту - відповідач, покупець), було укладено Договір поставки №24/06 (надалі - Договір).

Відповідно до розділу 1 зазначеного Договору поставки Продавець зобов`язується передавати у власність м`ясо та/або м`ясні вироби (надалі в Договорі - Продукція), в асортименті, згідно прас-листа Продавця, а Покупець прийняти та оплатити згідно умов цього Договору.

Згідно п.2.1. Договору сторони домовились, що кількість продукції, яка поставляється в асортименті в межах цього Договору встановлюється згідно видаткових накладних.

Продукція поставляється окремими партіями. (п.2.2. договору).

Сторони, також, погодили, що вся продукція поставлена Покупцю за період дії цього договору, вважається поставлена в межах цього договору незалежно від наявності посилань на нього у видаткових накладних. (п.2.6. договору).

Перехід права власності на продукцію відбувається в момент підписання представником Покупця видаткової накладної. Покупець при підписанні накладної зобов`язаний вказати у ній повністю прізвище ініціали та посаду працівника Покупця, або особи уповноваженої приймати Товар від імені Покупця з обов`язковим поставленням печатки Покупця та наданням відповідних документів, що підтверджують повноваження представника Покупця, згідно вимог чинного законодавства України. При порушенні Покупцем вказаного обов`язку не належного (у тому числі, але не обмежуючись : не чіткого, не повного або з певними порушеннями, тощо) заповнення накладної чи ненадання відповідних документів для підтвердження повноважень, Покупець підтверджує отримання Товару в обсязі вказаному у такій накладній. (п.3.3.договору).

Ціна та види продукції встановлюється прас-листом Продавця. Вартість окремої партії поставки продукції визначається у видатковій накладній. (п.4.1. договору).

Оплата за кожну партію поставленої продукції проводиться Покупцем протягом семи календарних днів з моменту поставки продукції. Моментом поставки продукції вважається дата видаткової накладної (п.5.1. договору).

У відповідності до вимог статті 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

До виконання господарських зобов`язань застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України (стаття 193 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У відповідності до статей 627, 628 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, зміст договору складається з умов, які визначаються на розсуд та за погодженням сторін, та умов, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Як вбачається зі змісту укладеного сторонами договору, він по своїй правовій природі є договором поставки.

Положеннями частини 1 статті 265 Господарського кодексу України встановлено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Аналогічне визначення містить стаття 712 Цивільного кодексу України, відповідно до якої за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

В свою чергу, згідно статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Як визначено статтею 632 Цивільного кодексу України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (статті 629 Цивільного кодексу України).

Як визначено статтями 610, 612 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Позивачем підтверджено належними та допустими доказами, що ним свої зобов`язання за Договором виконано і поставлено відповідачу товар. Проте, відповідачем вказаний товар не оплачено своєчасно та в повному обсязі.

Разом з тим, матеріалами справи підтверджується, що всупереч вимогам договору, ФГ "Смарт -Агроленд" відповідач оплатив не всю поставлену продукцію.

Так, станом на 15.09.2020 року заборгованість ФГ "Смарт -Агроленд" за поставлену та неоплачену продукцію становить: 138 028, 70 грн.

Як зазначає позивач і зазначене не спростовано відповідачем, дана заборгованість виникла в результаті нездійснення оплати Фермерським господарством "Смарт-Агроленд" наступних накладних: № АВ-МЯ/00012223/20 від 25.08.2020 та №АВ-МЯ/00012562/20 від 01.09.2020, що складає 138 028 грн 70 коп. заборгованості (із врахуванням часткового погашення боргу).

Таким чином, суд вважає доведеним позивачем і не спростованим відповідачем, що, всупереч договірних зобов`язань, станом на час звернення позивача із позовом до суду (23. 09.2020 року), не оплачено заборгованість за отриманий відповідачем товар в розмірі 138 028 грн 70 коп., чим порушено строки про оплату товару, встановлені та погоджені Договором поставки №24/06 від 24.06.2020. А тому, позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення.

Щодо стягнення штрафу.

Відповідно до частини 1 статті 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

За змістом ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання (частина 1 стаття 550 Цивільного кодексу України).

Зазначені норми Цивільного кодексу України кореспондуються з приписами, встановленими Господарським кодексом України.

Згідно ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ст.230 ГК України штрафними санкціями є господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Пунктом 7.2. Договору передбачено, що за не оплату чи несвоєчасну сплату вартості продукції Покупець на вибір Продавця сплачує останньому пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, діючої на день прострочення, від вартості неоплаченої продукції за кожен день протермінування, включаючи день оплати, або штраф в розмірі 50% від вартості неоплаченої продукції.

Враховуючи, що розмір основної заборгованості ФГ "СМАРТ АГРОЛЕНД" перед ДП "М`ясопереробний комплекс "Росана" ТОВ "Росан-Агро" становить 138 028 грн 70 коп. то Відповідач повинен сплатити на користь Позивача, також і нарахований і заявлений до стягнення Позивачем штраф в розмірі 69 014,35 грн.

Отож, загальна сума позовних вимог позивача становить: 138 028,70 грн (основний борг) та 69 014,35 грн (штраф) = 207 043,05 грн.

На підставі зазначеного позивач просить стягнути з Фермерського господарства "СМАРТ АГРОЛЕНД" на користь Дочірнього підприємства "М`ясопереробний комплекс "Росана" Товариства з обмеженою відповідальністю "Росан-Агро" 207 043 грн 05 коп., з яких: 138 028 грн 70 коп. основний борг та 69 014 грн 35 коп. штраф.

4. Висновки суду.

Із змісту частин 1,2 статті 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Стаття 129 Конституції України вказує, що до однієї із основних засад судочинства відноситься змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості

Згідно із частинами 2-3 статті 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008 зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідно до частини 1 статті 73, частин 1,3 статті 74 статей 76,77,78,79 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до п.58 рішення від 10.02.2010 (заява №4909/04) Європейського суду з прав людини у справі "Серявін та інші проти України" у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torijav. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, №303-А, п.29)

Крім того, Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" наголосив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (п. 54 рішення від 28.10.2010 (заява №4241/03) Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, а саме вирішив: стягнути з Фермерського господарства "СМАРТ АГРОЛЕНД" на користь Дочірнього підприємства "М`ясопереробний комплекс "Росана" Товариства з обмеженою відповідальністю "Росан-Агро" - 138 028 (сто тридцять вісім тисяч двадцять вісім) грн 70 коп. основного боргу, 69 014 (шістдесят дев`ять тисяч чотирнадцять) грн 35 коп. штрафу.

5. Судові витрати.

Відповідно до частин 1,2 статті 129 ГПК України судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в дохід бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору. Якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судового збору, судовий збір, сплачений відповідачем, компенсується за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 9 статті 129 ГПК України визначено, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

При цьому, суд вважає за необхідне скористатись своїм правом визначеним частиною 9 статті 129 ГПК України та покласти судовий збір повністю на відповідача у справі так як вважає, що спір у справі виник внаслідок невиконання ним своєчасно взятих на себе зобов`язань за договором поставки.

А тому, відповідно до вимог частини 9 статті 129 ГПК України, судовий збір в розмірі 3 105 грн 65 коп. суд покладає на відповідача у справі та він підлягає стягненню в користь позивача.

Враховуючи вищезазначене, керуючись положеннями статей 7, 13, 42, 74-79, 86, 233, 236, 238, 241, з 253 по 259 у сукупності з іншими статтями Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Фермерського господарства "СМАРТ АГРОЛЕНД" на користь Дочірнього підприємства "М`ясопереробний комплекс "Росана" Товариства з обмеженою відповідальністю "Росан-Агро" - 138 028 (сто тридцять вісім тисяч двадцять вісім) грн 70 коп. основного боргу, 69 014 (шістдесят дев`ять тисяч чотирнадцять) грн 35 коп. штрафу.

3. Судові витрати покласти на відповідача - Фермерське господарство "СМАРТ АГРОЛЕНД".

4. Стягнути з Фермерського господарства "СМАРТ АГРОЛЕНД" на користь Дочірнього підприємства "М`ясопереробний комплекс "Росана" Товариства з обмеженою відповідальністю "Росан-Агро" 3 105 (три тисячі сто п`ять) грн 65 коп. судового збору.

5. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Позивач - Дочірнє підприємство "М`ясопереробний комплекс "Росана" Товариства з обмеженою відповідальністю "Росан-Агро", юридична адреса : 77000, Івано-Франківська обл., м.Рогатин, вул. Галицька, буд.128; поштова адреса : 79035, м.Львів, вул. Зелена, буд. 115-з, () ;

Відповідач - Фермерське господарство "СМАРТ АГРОЛЕНД", вул. Гайова, буд.32, село Дзвиняч, Заліщицький район, Тернопільська обл., 48650 (код ЄДРПОУ 43431830).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду в порядку статей з 253 по 259 ГПК України подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише скорочену (вступну та резолютивну) частину рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.17.5 Перехідних положень ГПК України апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності нової редакції Господарського процесуального кодексу України, а саме до 15.12.2017 року. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Повне рішення складено на протязі десяти робочих днів з дня ухвалення скороченої (вступної та резолютивної) частини рішення 25.02.2021.

Повний текст рішення буде надіслано учасникам справи рекомендованою кореспонденцією із повідомленням про вручення поштового відправлення або вручено наручно особисто уповноваженим представникам.

Учасники справи можуть отримати інформацію по справі на офіційному веб -порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб - адресою: https://te.court.gov.ua/sud5022.

Суддя В.Л. Гевко