18 лютого 2021 рокуСправа № 921/501/20
Господарський суд Тернопільської області
у складі судді Гевка В.Л. за участі секретаря судового засідання Карпи М.Ю. розглянувши заяву №11/01 від 11.01.2021 (вх№186 від 12.01.2021) про долучення доказів здійснення витрат на правову допомогу та вирішення питання щодо стягнення з Відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу у справі №921/501/20
про : стягнення заборгованості у сумі: 97 856 грн 65 коп. - основний борг, 18 591 грн 64 коп. - пеня, 9 785 грн 66 коп. - штраф.
За участі представників:
Позивача: не з`явився;
Відповідача: не з`явився.
1. Судові процедури.
1.1. Повідомлення учасників про справу.
Сторони за правилами статей 120, 121 Господарського процесуального кодексу України, були повідомлені про дату, час та місце розгляду заяви належним чином у встановленому законом порядку.
1.2. Суть справи.
Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 05.01.2021 у справі №921/501/20 позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агробізнес" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Авто Стандард Україна" - 12 402 (дванадцять тисяч чотириста дві) грн 72 коп. - пені.

В частині стягнення 6 188 (шість тисяч сто вісімдесят вісім) грн 92 коп. пені та 9 785 грн 66 коп. - штрафу у позові відмовлено. В частині стягнення 97 856 (дев`яносто сім тисяч вісімсот п`ятдесят шість) грн 65 коп. основного боргу закрито провадження у справі. Судові витрати у складі судового збору, покладено на відповідача у справі. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агробізнес" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Авто Стандард Україна" - 2 102 (дві тисячі сто дві) грн 00 коп. судового збору.

При цьому, питання щодо судових витрат у складі витрат позивача на професійну правничу допомогу, вирішено не було.

1.3. Прийняття заяви

до розгляду та її розгляд у судових засіданнях.

Відповідно до частин 2,3 статті 221 ГПК України, для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

12.01.2021 позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Авто Стандард Україна" подано Заяву №11/01 від 11.01.2021 (вх№186 від 12.01.2021) про долучення доказів здійснення витрат на правову допомогу та вирішення питання щодо стягнення з Відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу, у якій просить долучити до матеріалів справи №921/501/20 документи, що підтверджують витрати позивача на професійну правничу допомогу та вирішити питання щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу при ухваленні рішення по суті позовних вимог у справі №921/501/20 у розмірі 10 510 грн 00 коп.

Враховуючи зазначене, суд призначив судове засідання для розгляду заяви (№11/01 від 11.01.2021 (вх№186 від 12.01.2021)), поданої позивачем, поданої ТОВ "Авто Стандарт Україна" про долучення доказів здійснення витрат на правову допомогу, на 20 січня 2021 року о 12 год. 00 хв.

У судовому засіданні 20.01.2021 протокольною ухвалою продовжено строк розгляду заяви на 15-ть днів та відкладено розгляд заяви позивача на 04 лютого 2021 року о 14 год. 20 хв.

У судовому засіданні 04.02.2021 продовжено строк розгляду заяви по 18.02.2021 та відкладено судове засідання на 18 лютого 2021 року о 16 год. 00 хв. Витребувано у позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Авто Стандард Україна" в належній якості: акт приймання-передачі наданих послуг (за Договором про надання правової допомоги №20/20 від 01.07.2021) від 05.01.2021; договір №20/20 про надання правової допомоги від 01.07.2020 та додаткову угоду №1 до договору про надання правової допомоги №20/20 від 01.07.2020 та постановлено заявнику витребувані документи надати суду в строк до 17.02.2021.

У призначене судове засідання 18.02.2021 представники сторін не з`явилися.

Проте, адвокатом позивача - ТОВ "Авто Стандард Україна" через систему "Електронний суд" надано суду, витребувані ухвалою від 11.02.2021, докази в належній якості. При цьому підпис ЕЦП перевірено та підтверджено.

18.02.2021 суд ухвалив скорочену (вступну та резолютивну) частину додаткового рішення.

2. Аргументи сторін.

2.1. Правова позиція заявника (позивача у справі).

У поданій суду заяві №11/01 від 11.01.2021 (вх№186 від 12.01.2021) про долучення доказів здійснення витрат на правову допомогу та вирішення питання щодо стягнення з Відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу, ТОВ "Авто Стандард Україна" зазначає таке.

Між Позивачем та Адвокатським об`єднанням "ЛЮРЦ" укладено Договір про надання правової допомоги № 20/20 від 01 липня 2020 року (надалі - Договір).

Також сторонами Договору укладено Додаткову угоду № 1 від 01.07.2020 (надалі - Додаткова угода) до Договору, в якій визначено умови про розмір та строки сплати гонорару адвокату.

Відповідно до п.4 Додаткової угоди, гонорар (вартість послуг) за підготовку документів та ведення справи у судових органах становить 10 000,00 гривень. Остаточний розмір гонорару (вартість послуг) за ведення справи визначається сторонами у акті виконаних робіт чи іншому аналогічному документі.

Згідно з п.п. 5.1. п. 5 Додаткової угоди, оплата Гонорару (наданих послуг) здійснюється протягом 30-ти днів з дня підписання сторонами акту виконаних робіт чи іншого аналогічного документу. Клієнт може оплатити Гонорар авансом.

Як зазначено в п.п. 9.1. п. 9 Додаткової угоди, надана правова допомога фіксується в акті приймання-передачі наданої правової допомоги, чи іншому аналогічному документі, який підписується Сторонами та скріплюється печатками (за наявності).

На виконання умов Договору та Додаткової угоди, товариством з обмеженою відповідальністю "Авто Стандард Україна" та Адвокатським об`єднанням "ЛЮРЦ" для підтвердження обсягу наданої правової допомоги та фактичної вартості таких послуг, складено відповідний документ - Акт приймання-передачі наданих послуг від 05.01.2021 року із зазначення детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, витраченого часу та вартості (надалі - Акт).

Згідно з п. 1 абз. 2 ч. 2 ст. 126 ПІК України, дня цілей розподілу судових витрат, розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Відповідно до положень Договору, Додаткової угоди, Клієнт повинен здійснити оплату протягом 30-ти днів з дня підписання сторонами акту. Станом на дату подання цієї заяви Клієнт оплати ще не здійснив.

Таким чином, заявник зазначає, що остаточна сума судових витрат на правову допомогу, понесених Позивачем у справі № 921/501/20 становить 10 510,00 грн. Детальний опис наданих послуг наведено в Акті із зазначенням найменування послуги, витраченого часу та вартості послуг.

Відповідно до ч.3 ст.126 ГПК України, для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч.8 ст.129 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Заяву про стягнення витрат на правову допомогу було заявлено представником в останньому судовому засіданні 05 січня 2021 року.

У зв`язку із наведеним та, відповідно до положень чинного господарського процесуального законодавства України, заявник просить суд:

- долучити до матеріалів справи № 921/501/20 документи, що підтверджують витрати Позивача на професійну правничу допомогу ;

- вирішити питання щодо стягнення з Відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу при ухваленні рішення по суті позовних вимог у справі № 921/501/20 у розмірі 10 510,00 грн.

2.2. Правова позиція відповідача у справі.

Відповідач явку уповноваженого представника у судове засідання 18.02.2021 не забезпечив, проте надав суду заперечення (№ б/д від 19.01.2021 (вх. №477 від 20.01.2021)) щодо стягнення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, у якому просить відмовити у задоволенні вимог Товариством з обмеженою відповідальністю "Авто Стандард Україна" про стягнення витрат на оплату правничої допомоги у заявленому розмірі, з огляду на таке.

Скориставшись передбаченим правом на відшкодування витрат на правничу допомогу, Позивачем заявлено вимоги про стягнення витрат на правову допомогу у сумі 10 510 грн, у підтвердження понесення яких долучено копії Договору про надання правової допомоги №20/20 від 01.07.2020, Додаткової угоди №1 до договору про надання правової допомоги №20/20 від 01.07.2020, Акта приймання-передачі наданих послуг від 05.01.2021.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 11.06.2020р. у справі №821/227/17, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Надані Позивачем договір, додаткова угода, акт здачі-прийняття наданих послуг на суму 10 510 грн, не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу, оскільки Позивачем не було додано документів, що свідчили б про оплату таких витрат.

Разом з цим при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. При визначенні розміру правничої допомоги суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Верховний Суд в постанові від 13.02.2020 у справі № 911/2686/18 зазначив, що для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок іншої сторони має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати відповідача були необхідними, а розмір є розумний та виправданий. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

При цьому суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Згідно Постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 07 вересня 2020 року у справі № 910/4201/19, відкладальна умова про сплату гонорару адвокату клієнтом після набрання законної сили судовим рішенням суперечить приписам пункту 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідач звертає, також, увагу, що надана Позивачем копія договору про надання правової допомоги не містить посилання на конкретну судову справу.

Вважає, що заявлені Позивачем до стягнення витрати на професійну правничу допомогу є завищеними та необґрунтованими. Так, дана категорія справи є нескладною, відповідачем було визнано суму основного боргу та здійснено її погашення до винесення рішення. Зазначені процесуальні документи у акті прийманні-передачі наданих послуг від 05.01.2021 були підписані безпосередньо самим Позивачем. До відшкодування заявлено роботи із підготовки уточнень до позовної заяви вартістю 1 051 грн, в той час, як вимоги, які містились у таких уточненнях, були залишені судом без задоволення з огляду на їх незаконність; вартість 5-годинної участі представника у судових засіданнях, тривалість якої не відповідає дійсності.

Копія даного заперечення надіслана представнику Позивача на електронну пошту уulііаmаtsukh@gmail.соm одночасно з судом.

2.3. Правова позиція адвоката Мацух Ю.І., викладена у поясненнях на заперечення щодо стягнення витрат на правничу допомогу адвоката.

27.01.2021 адвокатом позивача Мацух Ю.І. через систему "Електронний суд" надано суду пояснення (№26/01 від 26.01.2021(вх№727е)) на заперечення щодо стягнення витрат на правничу допомогу адвоката, у яких не погоджуючись із міркуваннями відповідача, наведеними у запереченні, звертає увагу на таке.

В процесі реалізації свого права на правничу допомогу ТОВ "Авто Стандард Україна" як учасник судового розгляду уклало договір про надання правової допомоги з Адвокатським об`єднанням "ЛЮРЦ" (копія договору міститься у матеріалах справи).

ТОВ "Авто Стандард Україна" у відповідності до умов договору про надання правової допомоги №20/20 від 01.07.2020 та умов додаткової угоди №1 до договору про надання правової допомоги №20/20 від 01.07.2020, де зокрема і було передбачено надання правової допомоги по справі щодо стягнення заборгованості з ТОВ "Агробізнес" у акті приймання-передачі наданих послуг від 05.01.2021 навело детальний розрахунок всіх послуг наданих Адвокатським об`єднанням "ЛЮРЦ" в межах справи №921/501/20.

Оскільки умовами договору про надання правової допомоги було передбачено, що оплата послуг Адвокатського об`єднання здійснюється протягом 30-ти календарних днів з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі наданих послуг.

Оскільки, договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, за приписами ст.632 ЦК України ціна в договорі та порядок її оплати встановлюється за домовленістю сторін.

Як стверджує відповідач надані позивачем договір, додаткова угода та акт приймання-передачі наданих послуг на суму 10 510 грн не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу, оскільки позивачем не було додано документів що свідчили б про оплату таких витрат.

Однак, як зазначила об`єднана палата Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду у постанові від 03 жовтня 2019 року по справі № 922/445/19 "…за змістом пункту 1 частини 2 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 126 цього Кодексу).

Натомість положеннями пункту 2 частини 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України регламентовано порядок компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги (витрати на проїзд, проживання, поштові послуги тощо), для розподілу яких необхідною умовою є надання відповідних доказів, які підтверджують здійснення таких витрат".

Розмір правової допомоги заявлений до відшкодування ТОВ "Авто Стандард Україна" було розраховано відповідно до часу витраченого адвокатом в процесі вирішення цієї судової справи.

Відповідач жодним чином не аргументує в якій частині заявлена правова допомога є завищеною.

Адвокат Мацух Ю.І. звертає увагу суду, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини 5-6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Окрім того, звертає увагу суду на поведінку відповідача під час розгляду цієї справи - відповідачем частково погашалась заборгованість по даній справі протягом серпня 2020 року - січня 2021 року. Відтак позивач на вимогу суду був змушений готувати уточнення до позовної заяви, окрім того, адвокат приймав участь у 5 судових засіданнях по даній справі, на які було витрачено 5 годин (при розрахунку не враховувався час добирання до суду). Відповідач заперечуючи вартість 5-ти годинної участі адвоката ТОВ "Авто Стандард Україна" не наводить жодного обґрунтування заперечення тривалості судових засідань.

Відтак, вважає, що заявлений ТОВ "Авто Стандарт Україна" розмір витрат на правову допомогу по справі №№921/501/20 є співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Адвокатські послуги наведені в акті приймання-передачі наданих послуг від 05 січня 2021 року є реальними (дійсними та необхідними), а також відповідають критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи.

Виходячи з вищевикладеного, ТОВ "Авто Стандард Україна" просить стягнути з ТОВ "Агробізнес" витрати на правову допомогу по справі № 921/501/20 в розмірі 10 510 грн.

3. Мотивована оцінка судом аргументів, наведених учасниками справи. Висновок суду із зазначенням мотивів, норм права, законодавства, судової практики, якими керувався суд, ухвалюючи додаткове рішення.

Суд, розглянувши та надавши оцінку заяві представника позивача щодо покладення на Товариство з обмеженою відповідальністю "Агробізнес", судових витрат на професійну правничу допомогу задовольняє її частково, з огляду на таке.

У відповідності до ч.5 ст.129 ГПК України, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відповідно до ч.8 ст.129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно вимог ст.221 ГПК України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Приписами статті 244 ГПК України встановлено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 42 Господарського процесуального кодексу України (падалі - ГПК України), учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до ст. 16 ГПК України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Із змісту ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1 та 3 ст. 124 ГПК України, разом з першого заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між: сторонами за результатами розгляду справи.

У позовній заяві Позивачем зазначено про попередній (орієнтовний) розрахунок суми витрат на професійну правничу допомогу, які Позивач очікує понести у наведеній справі, зокрема, в розмірі 10 000, 00 грн.

Відповідно до ст.126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно до ч.1 ст.26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: договір про надання правової допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Положеннями частини 1 статті 1 зазначеного Закону унормовано, що договір про надання правової допомоги визначено як домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

За приписами ч.3 ст.27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу, врегульовано Главою 63 Цивільного кодексу України. Зокрема, стаття 903 ЦК України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Глава 52 ЦК України регулює загальні поняття та принципи будь-якого цивільного договору, включаючи договір про надання послуг. Стаття 632 ЦК України регулює поняття ціни договору; за приписами вказаної статті ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.

Таким чином, системний аналіз наведених вище норм законодавства дозволяє зробити наступні висновки:

1) договір про надання правової допомоги є підставою для надання адвокатських послуг та, зазвичай, укладається в письмовій формі (виключення щодо останнього наведені в частині 2 статті 27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність");

2) за своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, крім цього, на такий договір поширюються загальні норми та принципи договірного права, включаючи, але не обмежуючись главою 52 Цивільного кодексу України;

3) як будь-який договір про надання послуг, договір про надання правової допомоги може бути оплатним або безоплатним. Ціна в договорі про надання правової допомоги встановлюється сторонами шляхом зазначення розміру та порядку обчислення адвокатського гонорару.

На обґрунтування поданої заяви про долучення доказів здійснення витрат на правову допомогу та вирішення питання щодо стягнення з Відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу позивачем - ТОВ "Авто Стандарт Україна" подано суду належним чином завірені копії: Договору №20/20 про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 01.07.2020; Додаткової угоди №1 до договору про надання правової допомоги №20/20 від 01.07.2020; Акту від 05.01.2021 прийому-передачі наданих послуг за Договором про надання правової допомоги №20/20, а також копії: ордеру на надання правничої правової допомоги укладеного з Мацух Ю.І. та Коцай Г.Л., свідоцтва на право зайняття адвокатською діяльністю та посвідчення адвоката, видане Мирончик Ю.В.

Згідно з актом приймання-передачі виконаних робіт від 05.01.2021, заявник стверджує, що адвокатське об`єднання із 01.07.2020 по 05.01.2021 надало Клієнту правову допомогу відповідно до Договору про надання правової допомоги №20/20 від 01 липня 2020 року та Додаткової угоди №1 від 07 липня 2020 року до цього Договору, а саме : зібрання в клієнта документів та їх аналіз ; підготовка позовної заяви ; підготовка пояснень на відзив до позовної заяви ; підготовка уточнень до позовної заяви (жовтень, грудень) та участь у судових засіданнях в режимі відеоконференцзв`язку. Загальна вартість наданих послуг складає 10 510 грн 00 коп.

У постанові Верховного Суду від 06.03.2019 у справі 922/1163/18 викладені такі правові висновки.

У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.

Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява №19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Як визначено об`єднаною палатою Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду у постанові від 03 жовтня 2019 року по справі № 922/445/19 "за змістом п.1 ч.2 ст.129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати па надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 126 цього Кодексу).

Натомість положеннями пункту 2 частини 2 статті 126 ГПК України регламентовано порядок компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги (витрати на проїзд, проживання, поштові послуги тощо), для розподілу яких необхідною умовою є надання відповідних доказів, які підтверджують здійснення таких витрат".

Також і у постанові Верховного Суду від 03.10.2019 р. у справі № 922/445/19 відмічено, що у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, підлягають відшкодуванню незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено.

Виходячи з наведеної позиції ВС суд відхиляє заперечення відповідача щодо того, що позивачем не надано достатніх доказів про фактичну сплату витрат на правову допомогу позивачем адвокату.

Суд також відхиляє доводи відповідача, що ним сплачено основний борг в межах даної справи. При цьому суд враховує, що такий борг сплачено відповідачем уже після звернення позивача з позовом у суд, а тому , відповідно спір в цій частині доведений до суду з вини відповідача, який несвоєчасно сплатив суму основного боргу у зв`язку з чим саме він повинен нести тягар судових витрат у цій частині спору.

Разом з цим, оцінивши подані позивачем розрахунки витрат на правову допомогу у сукупності із розрахунками позовних вимог, суд вважає, що не усі витрати на правову допомогу повинен нести у справі відповідач. При цьому суд виходив з такого.

Велика Палата Верховного Суду в пункті 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18 висловлено таку правову позицію": "Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату "гонорару успіху", у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність."

При цьому, дослідивши наданий представником позивача акт здачі - приймання виконаних робіт від 05.01.2021, суд приходить до висновку, що адвокатом підтверджено виконання робіт по наданню послуг у більшості випадків, проте, в окремих випадках, позивачем не доведено їх реальність - дійсність понесення у межах розгляду даної справи.

Зокрема, суд критично розцінює розмір правової допомоги, заявлений до відшкодування ТОВ "Авто Стандарт Україна" в частині обрахування та заявлення до стягнення з відповідача вартості затрачених годин участі адвоката позивача у судових засіданнях в режимі відеоконференцзв`язку.

Так згідно поданого розрахунку за 5 годин участі адвоката позивача у судових засіданнях : 05.01.2021, 24.12.2021, 01.12.2020, 20.10.2020,25.08.2020 вартість складає - 5 255 грн 00 коп. (2 102,00х0,5х5,0 год.)

Проте суд, враховує лише фактично затрачений час представника позивача на участь у судових засіданнях, який складає :

25.08.2020 - з 11:00 по 11:28 = 28 хв.,

20.10.2020 - з 15:00 по 15:22 = 22 хв.,

01.12.2020 - з 11:30 по 11:44 = 14 хв.,

24.12.2020- з 09:50 по 10:44 = 54 хв.,

05.01.2021 - з 10:00 по 11:05 = 1 год. 05 хв.

Таким чином загальна кількість часу складає 3 год. 05 хв.

При цьому суд відхиляє пояснення позивача, що слід враховувати і час добирання до суду, адже такий час не відображений у Акті від 05.01.2021 де чітко зафіксовано що 5-ть годин це час - участь у засіданні у режимі відеоконференцзв`язку.

Таким чином, згідно розрахунку, проведеного судом вартість участі адвоката позивача у судових засіданнях в режимі відеоконференцзв`язку за 3 год 05 хв. складає - 3 205 грн 55 коп.

Відповідно, загальний розмір реально (дійсно) наданої правової допомоги буде складати - 8 460 грн 55 коп. (525,50+2627,50+1051,00+1051,00+3205,55).

Враховуючи вищевикладене у сукупності, з урахуванням того, що згідно приписів статті 129 ГПК України суду надано право зменшувати судові витрати (в тому числі витрати на професійну правничу допомогу), що підлягають розподілу, за критеріями, визначеними у статті 129 Кодексу, надавши оцінку поданим доказам, суд приходить до висновку, що в даному випадку має місце безпідставне збільшення вартості надання послуг адвокатом, оскільки має місце завищена кількість годин щодо фактичної участі у судових засіданнях, таким чином, вартість вказаних послуг в розмірі 2 049 грн 55 коп. відшкодуванню позивачу не підлягає.

У інших частинах суд вважає заявлені позивачем витрати на правову допомогу в сукупності у розмірі 8 460 грн 55 коп. - реальними та обґрунтованими.

Відповідно до частини 4 статті 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні із позовом позивачем заявлено до стягнення з відповідача: 97 856 грн 65 коп. - основного боргу, 18 591 грн 64 коп. - пені та 9 785 грн 66 коп. - штрафу.

Проте рішенням суду від 05.01.2021 позовні вимоги задоволено частково, а саме стягнуто з ТОВ "Агробізнес" на користь ТОВ "Авто Стандард Україна" - 12 402 грн 72 коп. - пені ; в частині стягнення 6 188 грн 92 коп. пені та 9 785 грн 66 коп. - штрафу у позові відмовлено та в частині стягнення 97 856 грн 65 коп. основного боргу закрито провадження у справі.

Так як закриття провадження у справі відбулось у зв`язку з сплатою відповідачем боргу після звернення позивачем з позовом у суд, то витрати на правову допомогу у цій частині пропорційно покладаються на відповідача, так як справу в цій частині доведено до суду з його вини. Покладаються на відповідача і витрати на правову допомогу пропорційно до задоволеної суми позову.

Одночасно, враховуючи, що як було встановлено судом при прийнятті рішення у справі № 921/501/20 заявлені до стягнення позивачем - 6 188 грн 92 коп. пені та штрафні санкції у розмірі 9 785 грн 66 коп. заявлені позивачем безпідставно, при цьому, позивачем під час розгляду справи не надано суду належним чином оформлених заяв про зміну предмету позову чи заяви про зменшення позовних вимог, як це передбачено ГПК України, тому судові витрати на правову допомогу у розмірі, які пропорційні розміру безпідставно заявлених до стягнення позивачем пені і штрафу суд покладає на позивача.

Із врахуванням зазначеного, беручи до уваги часткове задоволення позову, у відповідності до частини 4 статті 129 ГПК України, до стягнення з відповідача в користь позивача підлягають витрати на правову допомогу у розмірі 7 390 (сім тисяч триста дев`яносто) грн 29 коп.

4. Висновок.

З огляду на результати судового розгляду, судові витрати в сумі 7 390 (сім тисяч триста дев`яносто) грн 29 коп. на професійну правничу допомогу, надану адвокатом позивача по розгляду справи № 921/501/20, у відповідності до частини 4 статті 129 ГПК України, покладаються на Товариство з обмеженою відповідальністю "Агробізнес" та підлягають до стягнення із Товариства з обмеженою відповідальністю "Агробізнес" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Авто Стандард Україна".

В іншій частині заявлених до стягнення судових витрат, суд покладає їх на позивача і відмовляє позивачу у їх стягненні в його користь з відповідача.

Враховуючи зазначене вище, керуючись статтями 129, 232, 234, 235, 244, з 253 по 259 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Ухвалити у справі №921/501/20 додаткове рішення.

2. Заяву №11/01 від 11.01.2021 (вх№186 від 12.01.2021) про долучення доказів здійснення витрат на правову допомогу та вирішення питання щодо стягнення з Відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу у справі № 921/501/20, задовольнити частково.

3. Судові витрати у складі витрат на правову допомогу розмірі 7 390 (сім тисяч триста дев`яносто) грн 29 коп. покласти на відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Агробізнес".

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агробізнес" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Авто Стандард Україна", 7 390 (сім тисяч триста дев`яносто) грн 29 коп. судових витрат на правову допомогу.

5. В решті заявлених витрат на правову допомогу, відмовити.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Авто Стандард Україна", вулиця Б. Хмельницького, будинок 10-а, місто Пустомити, Львівська область, 81100 () ;

Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Агробізнес", село Токи, Підволочиський район, Тернопільська область, 47823 ().

6. Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

7. Копію додаткового рішення надіслати учасникам по справі рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду в порядку статті 256 -257 ГПК України подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише скорочену (вступну та резолютивну) частину рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.17.5 Перехідних положень ГПК України апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності нової редакції Господарського процесуального кодексу України, а саме до 15.12.2017 року. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Додаткове рішення набирає законної сили з моменту його підписання суддею з та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статті з 253 по 259 ГПК України.

Повний текст додаткового рішення складено 03.03.2021 на протязі дев`яти робочих днів з дня ухвалення скороченої (вступної та резолютивної) частини додаткового рішення.

Учасники справи можуть отримати інформацію по справі на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб - адресою: https://te.court.gov.ua/sud5022.

Суддя В.Л. Гевко