РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

15.02.2021Справа № 910/19373/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Сівакової В.В. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Акціонерного товариства «ДТЕК Західенерго» в особі відокремленого

підрозділу «Ладижинська теплова електрична станція»

до Акціонерного товариства «Українська залізниця»

про стягнення 290.485,60 грн

Без виклику представників сторін

СУТЬ СПОРУ:

08.12.2020 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Акціонерного товариства «ДТЕК Західенерго» в особі відокремленого підрозділу «Ладижинська теплова електрична станція» до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення 290.485,60 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між сторонами укладено договори про надання послуг № 00078/ЦТД-2018 від 16.02.2018 та № 8127914 від 30.06.2020 на виконання яких відповідно до залізничних накладних №№ 46032702, 49495542, 49500622, 49659394, 49698236, 50041326, 50096866, 50099027, 50099035, 50356922, 50396100, 50400027, 50458819, 50460245, 50464692, 50281252, 50596881, 50604321, 50615442, 5823772, 50842533, 45494127, 49786635, 49847205, 49963754, 50011287, 50012244, 50233014, 50474360, 50514496, 50596881, 50604321, 50699594, 50701986, 50714492, 47778493, 47867536, 47448238, 49376346, 49599905, 49695752, 49835036, 49842529, 49847205, 49991151, 50012244, 50092378, 50093707, 50099027, 50220466, 50221209, 50233006, 50356922, 50464692, 50281245, 50546415, 50570878 та досильних залізничних накладних №№ 46062840, 49510381, 41883307, 47233879, 42844365, 50102086, 45587540, 50462936, 40406365, 46026886, 50624667, 46053039, 46410098, 41486135, 47672043, 50056662, 50049956, 50477348, 45820206, 50624659, 46053047, 41079062, 42442426, 47919212, 45392883, 46588323, 47062989, 41821364, 47548680, 49852171, 47599790, 47942289, 42886705, 50096718, 50096700, 45092442, 50222470, 50222488, 50417773, 41655697, 45421005, 45866878, 40733529 відповідачем прийнято до перевезення вантаж. Відповідно до Правил обчислення термінів доставки вантажу, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000, термін доставки вантажу визначається, виходячи з відстані, за яку обчислюється провізна плата. Про причини затримки вантажу, які дають право залізниці на збільшення терміну доставки та тривалість цієї затримки повинна бути зроблена відмітка в перевізних документах, яка завіряється підписом працівника станції. Відповідними правилами встановлено, що строки доставки вантажу є граничними, за порушення яких законодавством України передбачені штрафи. У спірних залізничних накладних, за якими відповідач допустив прострочення доставки вантажу, відмітки про поважність причин прострочення термінів доставки (у графі 49) відсутні. Враховуючи викладене, позивач звернувся до суду з позовною вимогою стягнути з відповідача штраф за несвоєчасну доставку вагонів у розмірі 290.485,60 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.12.2020 відкрито провадження у справі № 910/19373/20 та прийнято позовну заяву до розгляду; розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Даною ухвалою зобов`язано відповідача протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали подати суду відзив на позов в порядку ст. 165 Господарського процесуального кодексу України з доданням доказів, що підтверджують обставини викладені в ньому, та докази направлення цих документів позивачу.

У відповідності до ст. 242 Господарського процесуального кодексу України ухвалу про відкриття провадження у справі від 15.12.2020 було направлено відповідачу рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення за № 361 за адресою, що зазначена в позовній заяві, а саме: 03680, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, 5, яка згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань є місцезнаходженням АТ «Українська залізниця».

Відповідач ухвалу суду від 15.12.2020, надіслану за вказаною вище адресою, отримав 23.12.2020, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення за трек-кодом № 361, а отже відповідач мав подати відзив на позовну заяву у строк до 07.01.2021 включно.

04.02.2021 на електрону пошту суду надійшло два відзиви на позовну заяву, в яких відповідач просить поновити строк на подання відзиву, проти задоволення позовних вимог заперечує частково та просить суд зменшити розмір штрафу на 75% до розміру 45.399,53 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.02.2021 відзиви Акціонерного товариства «Українська залізниця» повернуто без розгляду, на підставі ст.ст. 165, 170 Господарського процесуального кодексу України.

12.02.2021 від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач просить частково відмовити в задоволенні позовних вимог про стягнення 117.887,50 грн, оскільки позивачем по окремим накладним неправильно розраховано кількість днів прострочки доставки вантажу, що в свою чергу призвело до необґрунтованого збільшення суми позову на 117.887,50 грн. На думку позивача обґрунтованою сумою штрафу по спірним накладним є 181.598,10 грн (контррозрахунок додається). Відповідач просить зменшити розмір штрафних санкцій на 75% до розміру 45.399,53 грн посилаючись на те, що позивач не зазнав жодних збитків у зв`язку з несвоєчасною доставкою вантажу, та спірний вантаж доставлено відповідачем вантажоодержувачу без втрат.

У відзиві міститься клопотання про поновлення строку для подачі відзиву на позовну посилаючись на те, що із встановленням на території України карантину та запровадженням протиепідемічних заходів через значне поширення гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом, та враховуючи встановлення режиму чотирьохденного робочого тижня та дистанційної роботи працівників апарату управління регіональної служби «Одеська залізниця», відповідачу був необхідний більший час для підготовки відзиву.

Суд враховуючи наведені відповідачем обставини вважає за можливе відповідно до ст. 119 Господарського процесуального кодексу України поновити пропущений строк для подачі відзиву.

12.02.2021 від позивача до суду надійшла відповідь на відзив відповідача, в якій зазначає, що враховуючи п. 8 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000, термін доставки вантажу розраховується до моменту фактичної видачі вантажу його власникові, а не до повідомлення про прибуття (як зазначено в контррозрахунку). Відповідно до ст. 310 Господарського кодексу України процес перевезення вантажу закінчується видачею вантажу. Тому твердження та контр розрахунки відповідача наведені у відзиві є не правильними. Про причини затримки вантажу, які дають право залізниці на збільшення терміну доставки та тривалість цієї затримки повинна бути відмітка в перевізних документах, яка завіряється підписом працівника станції. Нарахування штрафу за несвоєчасну доставку вантажу здійснюється в залежності від кількості повних прострочених діб, але не менше ніж двох діб. Заперечує проти зменшення розміру штрафних санкцій, оскільки не надано жодного документу в підтвердження вкрай складного економічного стану.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

16.02.2018 між Публічним акціонерним товариством «Українська залізниця» (зміна найменування на АТ «Українська залізниця») (перевізник за договором, відповідач) та Публічним акціонерним товариством «ДТЕК Західенерго» (замовник за договором, позивач) було укладено договір про надання послуг № 00079/ЦТЛ-2018, предметом якого є здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, та інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах замовника і проведення розрахунків за ці послуги.

Відповідно до п. 1.2 договору перевезення - послуга, в процесі надання якої перевізник зобов`язується доставити ввірений замовнику вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а замовник зобов`язується оплатити послуги у передбаченому цим договором порядку. Перевезення оформлюється залізничною накладною відповідно до цього договору, Статуту залізниць України, Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги, Правил перевезення вантажів, Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення, Конвенції про міжнародні залізничні перевезення.

За умовами п. 1.3 договору надання послуг за цим договором може підтверджуватись залізничною накладною, накопичувальною карткою, зведеною відомістю та іншими документами.

У відповідності до п. 12.1 договору він вступає в силу з моменту одностороннього підписання позивачем договору в електронному вигляді з накладенням ЕЦП в АС «Месплан» або АС «Клієнт УЗ», або вчинення замовником будь-якої дії на виконання умов цього договору і діє з 19.02.2018 до 31.12.2018.

Якщо одна із сторін не звернеться письмово за один місяць до закінчення дії Договору з пропозицією до іншої сторони про припинення його дії, то цей договір діє до надходження такої пропозиції і здійснення всіх розрахунків за виконанні перевезення та надані послуги.

Акціонерним товариством «Українська залізниця» (відповідач) до станцій призначення - «Ладижин», Одеської залізниці здійснено перевезення вантажів, одержувачем яких є ТОВ «ДТЕК Західенерго» (позивач) згідно залізничних накладних: відповідно до залізничних накладних №№ 46032702, 49495542, 49500622, 49659394, 49698236, 50041326, 50096866, 50099027, 50099035, 50356922, 50396100, 50400027, 50458819, 50460245, 50464692, 50281252, 50596881, 50604321, 50615442, 5823772, 50842533, 45494127, 49786635, 49847205, 49963754, 50011287, 50012244, 50233014, 50474360, 50514496, 50596881, 50604321, 50699594, 50701986, 50714492, 47778493, 47867536, 47448238, 49376346, 49599905, 49695752, 49835036, 49842529, 49847205, 49991151, 50012244, 50092378, 50093707, 50099027, 50220466, 50221209, 50233006, 50356922, 50464692, 50281245, 50546415, 50570878 та досильних залізничних накладних №№ 46062840, 49510381, 41883307, 47233879, 42844365, 50102086, 45587540, 50462936, 40406365, 46026886, 50624667, 46053039, 46410098, 41486135, 47672043, 50056662, 50049956, 50477348, 45820206, 50624659, 46053047, 41079062, 42442426, 47919212, 45392883, 46588323, 47062989, 41821364, 47548680, 49852171, 47599790, 47942289, 42886705, 50096718, 50096700, 45092442, 50222470, 50222488, 50417773, 41655697, 45421005, 45866878, 40733529.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші угоди.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору (ст. 626 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення.

Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Згідно із статтею 307 Господарського кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Перевізники зобов`язані забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами здійснення відповідних перевезень.

Вантажовідправник і перевізник у разі необхідності здійснення систематичних впродовж певного строку перевезень вантажів можуть укласти довгостроковий договір, за яким перевізник зобов`язується у встановлені строки приймати, а вантажовідправник - подавати до перевезення вантажі у погодженому сторонами обсязі.

Залежно від виду транспорту, яким передбачається систематичне перевезення вантажів, укладаються такі довгострокові договори: довгостроковий - на залізничному і морському транспорті, навігаційний - на річковому транспорті (внутрішньому флоті), спеціальний - на повітряному транспорті, річний - на автомобільному транспорті. Порядок укладення довгострокових договорів встановлюється відповідними транспортними кодексами, транспортними статутами або правилами перевезень.

Умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.

Частиною першою статті 919 Цивільного кодексу України передбачено, що перевізник зобов`язаний доставити вантаж, пасажира, багаж, пошту до пункту призначення у строк, встановлений договором, якщо інший строк не встановлений транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них, а в разі відсутності таких строків - у розумний строк.

Відповідно до частини 1 статті 313 Господарського кодексу України перевізник зобов`язаний доставити вантаж до пункту призначення у строк, передбачений транспортними кодексами, статутами чи правилами. Якщо строк доставки вантажів у зазначеному порядку не встановлено, сторони мають право встановити цей строк у договорі.

Згідно із статтею 920 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Постановою Кабінету Міністрів України № 457 від 06.04.1998 затверджено Статут залізниць (далі - Статут), який визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під`їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту (стаття 2 Статуту).

Відповідно до статті 5 Статуту на підставі цього Статуту Мінтранс затверджує:

а) Правила перевезення вантажів (далі - Правила);

б) Технічні умови навантаження і кріплення вантажів;

в) Правила перевезення пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом України (далі - Правила перевезень пасажирів);

г) інші нормативні документи.

Нормативні документи, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту, безпеки руху, охорони праці, громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту і комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті, є обов`язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Згідно із статтею 6 Статуту накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Абзацами першим, другим і п`ятим статті 23 Статуту передбачено, що відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів).

Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем.

Форма накладної і порядок її заповнення, а також форма квитанції затверджуються Мінтрансом.

Відповідно до статті 41 Статуту залізниці зобов`язані доставити вантажі за призначенням в установлені терміни.

Терміни доставки вантажів і правила обчислення термінів доставки вантажів встановлюються Правилами, виходячи з технічних можливостей залізниць.

Обчислення терміну доставки починається з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення.

Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки.

У разі затримки подачі вагонів (контейнерів) під вивантаження внаслідок зайнятості вантажного фронту або з інших причин, залежних від одержувачів, вантаж вважається доставленим вчасно, якщо він прибув на станцію призначення до закінчення встановленого терміну доставки.

Згідно з пунктами 1.1 і 1.2. Правил термін доставки вантажу визначається, виходячи з відстані, за яку обчислюється провізна плата.

Відповідно до підпункту 1.1.1 пункту 1.1 Правил у разі перевезення вантажною швидкістю залізниці надається термін доставки вантажу: одна доба на кожні повні та неповні 320 км щодо маршрутних відправок, та одна доба на кожні повні та неповні 200 км щодо вагонних відправок.

Пунктом 2.1 Правил передбачено, що обчислення терміну доставки починається з 24-ї години дати приймання вантажу до перевезення, зазначеної в перевізних документах. При прийманні від відправника вантажу до перевезення раніше дня, на який призначено навантаження, термін доставки обчислюється з 24-ї години того дня, на який призначено навантаження, про що в накладній робиться відмітка в графі «Навантаження призначено на число місяць».

Згідно з пунктом 2.4 Правил терміни доставки вантажів, які обчислюються згідно з пунктом 1, збільшуються, зокрема, на одну добу на операції, пов`язані з відправленням і прибуттям вантажу.

Відповідно до пункту 2.10 Правил вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки.

За приписами ч. 2 ст. 313 Господарського кодексу України розмір штрафів, що стягуються з перевізників за прострочення в доставці вантажу, визначається відповідно до закону.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки.

У відповідності до ст. 920 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Частиною першою статті 23 Закону України «Про залізничний транспорт» передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання зобов`язань за договором про організацію перевезень вантажів перевізники несуть відповідальність за неповну і несвоєчасну подачу вагонів і контейнерів для виконання плану перевезень, а вантажовідправники - за невикористання наданих транспортних засобів у порядку та розмірах, що визначаються Статутом залізниць України. Перевізники також несуть відповідальність за зберігання вантажу, багажу, вантажобагажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу, а також за дотримання терміну їх доставки в межах, визначених Статутом залізниць України.

Згідно із статтею 116 Статуту за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб`єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі:

10 відсотків провізної плати - за прострочення на дві доби;

20 відсотків провізної плати - за прострочення на три доби;

30 відсотків провізної плати - за прострочення на чотири і більше діб.

Зазначений штраф не сплачується, якщо вантаж не було вивезено одержувачем із станції впродовж доби після одержання повідомлення про прибуття вантажу або якщо в цей же термін одержувач не розкредитує перевізні документи на вантаж, що прибув.

Відповідно до інформаційного листа Вищого господарського суду України № 01-06/420/2012 від 04.04.2012 нарахування штрафу за несвоєчасну доставку вантажу здійснюється в залежності від кількості повних прострочених діб, але не менш ніж двох діб. Встановлений статтею 116 Статуту штраф застосовується у разі прострочення доставки вантажу на дві доби (більше ніж на 48 годин), на три доби (більше ніж на 72 години) і на чотири доби (більше ніж на 96 годин). Якщо прострочення доставки вантажу допущено залізницею менш ніж на дві доби (не більше 48 годин), що обчислюється з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення, то підстави для нарахування передбаченої статтею 116 Статуту штрафу відсутні.

Реченням другим абзацу першого пункту 8 Правил видачі вантажів (ст. 35, 42, 46, 47, 48, 52, 53 Статуту), затверджених наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000 передбачено, що оформлення видачі вантажу засвідчується календарним штемпелем станції у відповідній графі накладної.

Згідно з абзацом другим пункту 8 вказаних Правил датою фактичної видачі вантажу вважається дата його вивозу з території станції в разі вивантаження засобами залізниці або дата подачі вагона під вивантаження, якщо воно здійснюється одержувачем на місцях загального або не загального користування.

У спірних накладних відстань перевезення зазначена в розмірах 667 км, 704 км, 787 км, 807 км, 818 км, 827 км, а отже враховуючи відстань від станції відправлення до станції призначення (із розрахунку 200 км за добу) + 1 доба (на операції, пов`язані з відправленням-прибуттям) + 1 доба (п. 2.1 вказаних вище Правил) за залізничними накладними з відстанню до 800 км строк доставки вантажу становить 6 діб, з відстанню після 800 км - 7 діб.

Згідно додатку № 3 до Правил оформлення перевізних документів (пояснення щодо заповнення накладної) у графі 49 вказуються наступні відомості: Повідомлення одержувача про прибуття вантажу. За необхідності вказуються:охорона залізниці, якщо вантаж підлягає обов`язковій охороні залізницею; відмітки про результати відмітки про результати видачі, складання актів із зазначенням станції, яка склала акт; яка склала акт; які дають право залізниці на збільшення терміну доставки, та тривалість затримки; відомості про переадресування вантажу, зміну одержувача тощо. Дана графа заповнюється залізницею.

Відповідно до п. 2.9 Правил № 644 у разі затримки вантажу в процесі перевезення термін доставки збільшується на термін:

виконання митних та інших адміністративних правил;

тимчасової перерви в перевезенні, яка трапилася не з вини залізниці;

необхідний для ветеринарного огляду та напування тварин;

вивантаження зайвої маси, виправлення навантаження або упаковки, а також на перевантаження, які трапилися з вини відправника;

інших затримок, які трапились з вини відправника чи одержувача.

Про причини затримки вантажу, які дають право залізниці на збільшення терміну доставки, та тривалість цієї затримки повинна бути зроблена відмітка в перевізних документах, яка завіряється підписом працівника станції.

У наступних накладних в графі № 49 наявні відмітки про складання актів щодо збільшення терміну доставки вантажу № 46026886 - на 1 добу; №№ 49376346, 46588323, 47062989, 49659394, 49695752, 49698236, 49835036, 47599790, 49847205, 50049956, 50041326, 50096718, 50096700, 45092442, 50220466, 50221209, 45587540, 50462936, 50460245, 50464692, 45421005, 50474360, 50477348, 50514496, 45866878, 50624659, 50604321, 50714492, 50823772, 46410098, 50842533, - на 2 доби; №№ 42442426, 49510381, 49963754, 49991151, 50096866, 50417773, 50396100, 50400027, 41655697, 45820206, 46053047, 46053039, 41079062, - на 3 доби; №№ 47548680, 49852171, 47672043, 47942289, - на 4 доби; № 41821364 - на 6 діб. У цих накладних відмітки не містять причини затримки вагонів, які дають право залізниці на збільшення термінів доставки вантажів, та не являються підставою для збільшення термінів доставки.

Слід зазначити, що у накладних № 50596881, 50012244 та № 50615442 наявна відмітка про продовження строку доставки, проте не вказано кількість днів продовження. Згідно наявних матеріалів справи не вважається можливим встановити фактичну кількість прострочення доставки та за відсутності заперечень відповідача щодо строку прострочення за вказаними накладними, судом не приймається до уваги відповідна відмітка при підрахуванні кількості днів прострочення доставки.

Відповідачем в свою чергу не подано жодного складеного акту, мова про які йде у графі 49 вказаних накладних.

Відповідно до розрахунку позивача, загальна сума штрафу за несвоєчасну доставку вагонів складає 290.485,60 грн.

Відповідач у відзиві зазначає, що обґрунтованою сумою штрафу по спірним накладним є 181.598,60 грн.

З доданого до відзиву контррозрахунку вбачається, що відповідач за накладними №№ 41486135, 41883307, 45494127, 45866878, 46026886, 46053039, 46053047, 46410098, 46588323, 50049956, 50096700, 50096718, 50222470, 50222488, 50233006, 50462936, 50464692, 50624659, 50624667, 50823772 штраф не нарахував. За накладними №№ 45820206, 47062989, 47548680, 49786635, 49852171, 50233014 штраф нараховано в меншому розмірі ніж нараховано позивачем.

Судом перевірено наведений позивачем розрахунок розміру штрафу за несвоєчасну доставку вантажу та з урахуванням наведених відповідачем заперечень щодо певних накладних та враховуючи, що видача вантажу засвідчується календарним штемпелем станції у відповідній графі накладної, встановлено наступне

за накладними №№ 41883307, 45494127, 45866878, 46026886, 46053039, 46053047, 46410098, 50049956, 50096700, 50222470, 50222488, 50233006, 50462936, 50464692, 50624659, 50624667, 50823772 прострочення доставки вантажу не мало місця або мало місце одну добу, відповідно нарахування штрафу (в загальному розмірі 83.678,40 грн) є безпідставним.

за накладними №№ 45820206, 47062989, 47548680, 49786635, 49852171, 50233014 судом встановлено правомірність нарахування штрафу у визначеному позивачем розмірі.

Таким чином, за розрахунками суду загальна сума штрафу за несвоєчасну доставку вантажу складає 206.807,20 грн (290.485,60 грн - 83.678,40 грн).

Разом з цим, відповідач подав клопотання про зменшення розміру штрафу на 75% від обґрунтованої суми позову.

Пунктом 1 ст. 233 Господарського кодексу України закріплено, що суд має право зменшити розмір санкцій, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Згідно ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. При цьому відсутність чи невисокий розмір збитків може бути підставою для зменшення судом розміру неустойки, що стягується з боржника.

Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки, яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки розміру збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків.

Зі змісту наведених норм випливає, що при вирішенні питання про можливість зменшення неустойки, суд бере до уваги майновий стан сторін і оцінює співвідношення розміру заявлених штрафних санкцій, зокрема, із розміром збитків кредитора.

Як необхідність використання права на зменшення розміру штрафних санкцій так і розмір, до якого вони підлягають зменшенню, закон відносить на розсуд суду.

Відповідно до ст.ст. 73, 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Враховуючи те, що відповідачем не надано суду жодних належних доказів на підтвердження наявності скрутного майнового становища, поважності причин неналежного виконання зобов`язань та причинних наслідків, винятковості даного випадку та невідповідності розміру штрафу наслідкам порушення, суд відмовляє відповідачу у задоволенні клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій на 75%.

Обов`язок доказування та подання доказів відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні обставини, які обґрунтовують його вимоги або заперечення.

Відповідачем не спростовано належними засобами доказування обставин, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог.

Таким чином, позов Акціонерного товариства «ДТЕК Західенерго» в особі відокремленого підрозділу «Ладижинська теплова електрична станція» обґрунтований та підлягає задоволенню частково.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 129, ст.ст. 237, 238, 240 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, 5, ) на користь Акціонерного товариства «ДТЕК Західенерго» (79026, м. Львів, вул. Козельницька, 15, ) в особі відокремленого підрозділу «Ладижинська теплова електрична станція» (24321, Вінницька обл., м. Ладижин, вул. Наконечного, 173, ) 206.807 (двісті шість тисяч вісімсот сім) грн 20 коп. штрафу, 3.102 (три тисячі сто дві) грн 11 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. В іншій частині в позові відмовити повністю.з

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Суддя В.В.Сівакова