ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

04 березня 2021 року м. ХарківСправа № 922/1899/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавровой Л.С.

при секретарі судового засідання Пунтус Д.А.

розглянувши заяву Харківської міської ради (вх. 2098 від 27.01.2021 р.) про визнання виконавчих документів такими, що не підлягають виконанню у справі

за позовом Торговельної фірми "Спортивний одяг" Товариство з обмеженою відповідальністю
до Харківської міської ради, Виконавчого комітету Харківської міської ради третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача-1 - Адміністрація Слобідського району Харківської міської ради
про стягнення матеріальної шкоди
за участю представників:

позивача (стягувача) - Петраков В.А.

відповідача (боржника) - Жилко С.Є.

другого боржника (Виконавчий комітет Харківської міської ради) - Жилко С.Є.

третя особа - не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Харківської області від 12.02.2019 позов Торговельної фірми "Спортивний одяг" Товариство з обмеженою відповідальністю по справі № 922/1899/16 було задоволено, стягнуто з Харківської міської ради на користь Торговельної фірми "Спортивний одяг" Товариство з обмеженою відповідальністю спричинену матеріальну шкоду в розмірі 3 122 912,00 грн. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат; закрито провадження у справі щодо Виконавчого комітету Харківської міської ради.

11.03.2019 р. судом було видано накази на примусове виконання прийнятого рішення.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 13.05.2019 та постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 01.08.2019 р. у справі № 922/1899/16 вищезазначене судове рішення місцевого господарського суду залишено без змін.

27.01.2021 р. до господарського суду надійшла заява (вх. 2098) Харківської міської ради, в якій боржник просить суд:

1. Прийняти до розгляду заяву Харківської міської ради про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

2. Зупинити виконання наказу господарського суду Харківської області від 25.01.2021 у справі № 922/1899/16 про стягнення з Харківської міської ради на користь ТФ «СПОРТИВНИЙ ОДЯГ» ТОВ судових витрат в розмірі 5428,40 грн.

3. Зупинити виконання наказу господарського суду Харківської області від 25.01.2021 у справі № 922/1899/16 про стягнення з Харківської міської ради на користь ТФ «СПОРТИВНИЙ ОДЯГ» ТОВ спричиненої матеріальної шкоди в розмірі 3122912,00 грн.

4. Визнати наказ господарського суду Харківської області від 25.01.2021 у справі № 922/1899/16 про стягнення з Харківської міської ради на користь ТФ «СПОРТИВНИЙ ОДЯГ» ТОВ судових витрат в розмірі 5428,40 грн. таким, що не підлягає виконанню.

5. Визнати наказ господарського суду Харківської області від 25.01.2021 у справі № 922/1899/16 про стягнення з Харківської міської ради на користь ТФ «СПОРТИВНИЙ ОДЯГ» ТОВ спричиненої матеріальної шкоди в розмірі 3122912,00 грн. таким, що не підлягає виконанню.

6. За результатами розгляду вказаної заяви постановити відповідну ухвалу.

7. Розгляд заяви проводити за участю представника Харківської міської ради.

В обґрунтування поданої заяви Харківська міська рада стверджує, що вказані виконавчі документи були видані судом помилково.

Ухвалою від 28.01.2021 р. подану заяву було прийнято та призначено до розгляду в судовому засіданні на 04.02.2021 р. о 10:00. Провадження з розгляду заяви зупинялося з 04.02.2021 по 24.02.2021. Засідання відкладалося з 03.03.2021 по 04.03.2021 за клопотанням представника стягувача.

04.03.2021 до суду надійшли письмові заперечення (вх. 5181) Торговельної фірми "Спортивний одяг" ТОВ, які судом досліджено та долучено до матеріалів справи.

У судовому засіданні 04.03.2021 представник Харківської міської ради підтримав у повному обсязі подану заяву про визнання виконавчих документів такими, що не підлягають виконанню. Представник стягувача проти заяви боржника заперечував. Третя особа свого представника у засідання не направила.

Заслухавши присутніх учасників справи, розглянувши подану заяву боржника та заперечення стягувача, судом було встановлено наступне.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 12.02.2019 р. було задоволено позовні вимоги по справі № 922/1899/16 за позовом Торговельної фірми "Спортивний одяг" Товариство з обмеженою відповідальністю до Харківської міської ради, Виконавчого комітету Харківської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача-1 - Адміністрація Слобідського району Харківської міської ради, про стягнення матеріальної шкоди.

11.03.2019 р., після спливу строку на подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції та у зв`язку з відсутністю в суді інформації про надходження апеляційної скарги, Господарським судом Харківської області було видано накази на примусове виконання судового рішення по справі № 922/1899/16 та направлено накази за адресою стягувачів.

Харківська міська рада з рішенням суду першої інстанції не погодилась та звернулась до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду Харківської області.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 18.03.2020 було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Харківської міської ради на рішення Господарського суду Харківської області від 12.02.2019 у справі № 922/1899/16. Постановою Східного апеляційного господарського суду від 13.05.2019 р. рішення Господарського суду Харківської області від 12.02.2019 р. по справі № 922/1899/16 було залишено без змін.

Після закінчення розгляду справи судом апеляційної інстанції, матеріали справи № 922/1899/16 до Господарського суду Харківської області не поверталися.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 01.08.2019 р. касаційну скаргу Харківської міської ради було залишено без задоволення, постанову Східного апеляційного господарського суду від 13.05.2019 та рішення Господарського суду Харківської області від 12.02.2019 у справі № 922/1899/16 залишено без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Положеннями ст. 256 ГПК України визначені строки подання апеляційної скарги на рішення суду, а саме протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Аналіз наведених вище норм права свідчить, що господарські суду першої інстанцій у разі відсутності апеляційної скарги протягом 20 днів з дати складання та підписання повного тексту рішення повинні видати наказ про примусове виконання рішення, оригінал якого надіслати на адресу стягувача.

Враховуючи відкриття ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 18.03.2019 р. апеляційного провадження за апеляційною скаргою Харківської міської ради на рішення господарського суду Харківської області від 12.02.2019 у справі № 922/1899/16 та постановлення Східним апеляційним господарським судом постанови від 13.05.2019 р., якою апеляційну скаргу Харківської міської ради залишено без задоволення, а рішення Господарського суду Харківської області від 12.02.2019 у справі № 922/1899/16 - без змін, рішення Господарського суду Харківської області від 12.02.2019 у справі № 922/1899/16 набрало законної сили 13.05.2019 р., про що було встановлено відповідну відмінку про дату набрання рішенням законної сили в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

26.11.2020 р. до господарського суду надійшла заява (вх. 27654) Харківської міської ради, в якій боржник просив суд визнати наказ господарського суду Харківської області від 11.03.2019 у справі № 922/1899/16 про стягнення з Харківської міської ради на користь ТФ «СПОРТИВНИЙ ОДЯГ» ТОВ судових витрат в розмірі 5428,40 грн. таким, що не підлягає виконанню; визнати наказ господарського суду Харківської області від 11.03.2019 у справі № 922/1899/16 про стягнення з Харківської міської ради на користь ТФ «СПОРТИВНИЙ ОДЯГ» ТОВ спричиненої матеріальної шкоди в розмірі 3122912,00 грн. таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 07.12.2020 відмовлено у задоволенні заяви Харківської міської ради (вх. № 27654 від 26.11.2020 р.) про визнання виконавчих документів такими, що не підлягають виконанню.

Постановою Східного апеляційного Господарського суду від 11.01.2021 ухвалу Господарського суду Харківської області від 07.12.2020 року скасовано, заяву Харківської міської ради про визнання виконавчих документів такими, що не підлягають виконанню задоволено.

Враховуючи викладене, після визнання наказів такими, що не підлягають виконанню, позивача було фактично позбавлено можливості на виконання рішення суду про стягнення коштів з відповідача.

Після повернення матеріалів справи до Господарського суду Харківської області та подання стягувачем заяви про видачу наказів на виконання судового рішення по справі (вх. 1565 від 22.01.2021), судом було видано накази від 25.01.2021 на виконання рішення Господарського суду Харківської області від 12 лютого 2019 року із зазначенням дати набрання рішенням законної сили та строків пред`явлення наказів до виконання.

27.01.2021 р. до господарського суду знову надійшла заява (вх. 2098) Харківської міської ради, в якій боржник просить суд визнати наказ господарського суду Харківської області від 25.01.2021 у справі № 922/1899/16 про стягнення з Харківської міської ради на користь ТФ «СПОРТИВНИЙ ОДЯГ» ТОВ судових витрат в розмірі 5428,40 грн. таким, що не підлягає виконанню, визнати наказ господарського суду Харківської області від 25.01.2021 у справі № 922/1899/16 про стягнення з Харківської міської ради на користь ТФ «СПОРТИВНИЙ ОДЯГ» ТОВ спричиненої матеріальної шкоди в розмірі 3122912,00 грн. таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 327 ГПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Накази суду викладаються в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом заповнення відповідних форм процесуальних документів, передбачених Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему, і підписуються електронним цифровим підписом судді (в разі колегіального розгляду - електронними цифровими підписами всіх суддів, що входять до складу колегії).

За приписами п. 17.15 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України - до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи суд видає виконавчі документи в паперовій формі.

Згідно ст. 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Частинами 1, 2 ст. 328 ГПК України встановлено, що суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Законодавець чітко визначив підстави для визнання судом наказу таким, що не підлягає виконанню, а саме: помилкова видача наказу судом; відсутність у боржника обов`язку повністю або частково у зв`язку з добровільним виконанням обов`язку ним або іншою особою; інші причини.

Під помилковістю видання наказу розуміється видача виконавчого документу в наслідок помилки суду.

Під відсутністю обов`язку слід розуміти, що обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою.

Під іншими причинами слід розуміти відсутність правових підстав у стягувача на здійснення будь-яких дій відносно боржника (стягнення, зобов`язання вчинити ті чи інші дії або утриматися від вчинення тощо), наприклад, у разі скасування чи зміни в апеляційному або в касаційному порядку чи за результатами перегляду за нововиявленими обставинами рішення, на підставі якого наказ було видано, якщо на момент таких скасування чи зміни наказ ще не було виконано повністю або частково.

Аналогічне роз`яснення наведено у п. 3.3 Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17 жовтня 2012 року № 9 Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України.

За результатами перегляду рішення суду першої інстанції Східний апеляційний господарський суд та Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду погодилися з доводами Господарського суду Харківської області щодо заявлених позивачем позовних вимог, рішення суду першої інстанції залишено в силі.

При розгляді даної заяви судом встановлено, що накази у справі № 922/1899/16 від 25.01.2021, видані на виконання рішення суду, що набрало законної сили, у відповідності до ст. 241 ГПК України. Отже помилка суду відсутня.

Заявник (боржник) доказів добровільного виконання наказу суду не надав.

Стосовно посилання заявника на безпідставність видачі Господарським судом Харківської області наказів суду у зв`язку з направленням відповідачем апеляційної скарги до Східного апеляційного господарського суду на рішення суду першої інстанції, суд зазначає, що відповідно до бази даних "Діловодство спеціалізованого суду", в якій реєструється вся вхідна кореспонденція, яка адресована Господарському суду Харківської області, зокрема і апеляційні скарги, інформації щодо надходження від відповідача апеляційної скарги на рішення суду у даній справі, станом на момент формування спірного наказу суду, не містилася, у зв`язку з чим суд у відповідності до приписів діючого законодавства, видав накази та надіслав зазначені документи на адресу стягувачів. Отже суд діяв у відповідності до приписів діючого законодавства.

Двадцятиденний строк подання апеляційної скарги на рішення суду (враховуючи положеннями ст. 256 ГПК України) закінчився 10.03.2019 тому, як вбачається з інформації, наявної в КП "Діловодство спеціалізованого суду", накази суду по даній справі було видано та направлено стягувачу на наступний день - 11.03.2019 о 09:44.

Апеляційна скарга відповідача до суду надійшла 11.03.2019 о 15:02, тобто в кінці наступного дня після закінчення строку на подання апеляційної скарги. Таким чином, на час видання наказів суд не міг знати про те, що відповідачем здано до поштового відділення апеляційну скаргу на рішення, тому суд видав накази після спливу строку на подання апеляційної скарги, а апеляційна скарга надійшла до суду після видачі таких наказів. Матеріали справи за супровідним листом від 12.03.2019 були направлені до Східного апеляційного господарського суду.

Посилання боржника на те, що накази по справі були видані майже через півтора року після набрання рішенням законної сили, а отже з порушенням строку, передбаченого ч. 4 ст. 327 ГПК України є безпідставними з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 241 ГПК України у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Таким чином, у разі подання апеляційної скарги, суд видає накази після завершення апеляційного оскарження та повернення матеріалів справи до господарського суду. Однак, матеріали справи № 922/1899/16 до Господарського суду Харківської області після закінчення апеляційного оскарження не поверталися. Таким чином, суд не міг видати накази на примусове виконання рішення за результатами апеляційного оскарження, оскільки матеріали справи із суду апеляційної інстанції не поверталися. Справа повернулася до суду лише 20.08.2019, після закінчення касаційного оскарження.

Окрім того, станом на 20.08.2019 існували накази суду, видані на примусове виконання прийнятого по справі рішення, які не були визнані такими, що не підлягають виконанню, тому в суду не було підстав для повторної видачі таких наказів, оскільки такі дії могли б призвести до подвійного стягнення з боржника.

Оскільки постановою Східного апеляційного Господарського суду від 11.01.2021 накази Господарського суду Харківської області від 11.03.2019, видані на виконання судового рішення Господарського суду Харківської області від 12.02.2019 р. по справі № 922/1899/16, були визнані такими, що не підлягають виконанню, після повернення матеріалів справи до Господарського суду Харківської області та подання стягувачем заяви про видачу наказів на виконання судового рішення по справі (вх. 1565 від 22.01.2021), судом було видано накази від 25.01.2021 на виконання рішення Господарського суду Харківської області від 12 лютого 2019 року із зазначенням дати набрання рішенням законної сили та строків пред`явлення наказів до виконання.

Як вбачається з матеріалів справи, боржником станом на час розгляду цієї заяви не виконало та намагається уникнути в подальшому від виконання судового рішення у цій справі вдаючись до «правового пуризму». Слід відмітити, що поняття «правового пуризму» було введено в правовий обіг Європейським судом з прав людини (далі за текстом - ЄСПЛ). У рішенні у справі «Сутяжник проти Росії» (№ 8269/02) ЄСПЛ зробив висновок про те, що не може бути скасоване правильне по суті судове рішення та не може бути відступлено від принципу правової визначеності лише задля правового пуризму, судове рішення може бути скасоване лише з метою виправлення істотної судової помилки.

Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі «Войтенко проти України» (заява N 18966/02, Страсбург, 29 червня 2004 року) зазначив, що ефективний доступ до суду включає право на те, щоб рішення суду було виконане без невиправданих затримок (див. «Іммобільяре Саффі проти Італії», заява N 22774/93).

Безпідставне визнання наказів, виданих на чинне рішення суду, позбавить стягувача можливості фактично поновити своє порушене право, яке було захищено в судовому порядку, та нівелює реалізоване позивачем право ефективного доступу до суду.

Таким чином, видані Господарським судом Харківської області накази від 25.01.2021 р. по справі № 922/1899/16 є чинними, оскільки видані на виконання судового рішення Господарського суду Харківської області від 12.02.2019 р. по справі № 922/1899/16, яке на даний час є таким, що набрало законної сили та в силу положень ст. 129-1 Конституції України і ст. 326 ГПК України є обов`язковим до виконання на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для визнання наказів по даній справі таким, що не підлягають виконанню.

Враховуючи викладене, суд відмовляє у задоволенні заяви Харківської міської ради про визнання виконавчих документів такими, що не підлягають виконанню.

Керуючись ст. ст. 234, 328 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Харківської міської ради (вх. № 2098 від 27.01.2021) про визнання виконавчих документів такими, що не підлягають виконанню.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку, передбаченому статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України, протягом десяти днів з дня її прийняття.

Повний текст ухвали підписано 05.03.2021.

Суддя Л.С. Лаврова