ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.03.2021м. ДніпроСправа № 904/7040/20

за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВО ІНВЕСТИЦІЙНА КОМПАНІЯ "ТРІДЕНТ", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІВФ ЕКО-ТРЕЙД", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості у розмірі 92 291,09 грн

Суддя Золотарьова Я.С.

Без участі представників сторін.

ПРОЦЕДУРА

Товариство з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВО ІНВЕСТИЦІЙНА КОМПАНІЯ "ТРІДЕНТ" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІВФ ЕКО-ТРЕЙД", в якій просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 92 291,09 грн, з яких: основний борг у розмірі 71 001,67 грн, пеня у розмірі 15 695,70 грн, інфляційні втрати у розмірі 3 322,33 грн, 3% річних у розмірі 2 271,39 грн.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 04.01.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Ухвала господарського суду Дніпропетровської області від 04.01.2021 була надіслана всім учасникам справи завчасно на їх юридичні адреси, з урахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 №958, що підтверджується штемпелем суду про відправлення вихідної кореспонденції на звороті відповідних судових процесуальних документів.

За таких обставин у суду маються достатні підстави вважати, що ним вжито належних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи №904/7040/20, але відповідач не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву на позов.

Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Так, справа розглядається за наявними в ній матеріалами, визнаними судом достатніми, в порядку статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України, суд прийняв рішення по справі у нарадчій кімнаті.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача

Позивач вказує на неналежне виконання відповідачем умов договору поставки № 07-Щ від 21.07.2017. Позивачем було поставлено товар відповідачу на загальну суму 9 259 792,46 грн, який останній оплатив частково, у зв`язку з чим заборгованість відповідача становить 71 001,67 грн.

Позивачем за неналежне виконання відповідачем договору нараховано пеню у розмірі 15 695,70 грн, інфляційні втрати у розмірі 3 322,33 грн, 3% річних у розмірі 2 271,39 грн.

Позивач ґрунтує свої вимоги на статтях 526, 530, 610, 612, 625, 655, 712 Цивільного кодексу України.

Позиція відповідача

Відповідач не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву на позов.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

27.07.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВО ІНВЕСТИЦІЙНА КОМПАНІЯ "ТРІДЕНТ" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ІВФ ЕКО-ТРЕЙД" (покупець) було укладено договір поставки № 07-Щ (арк.с.9).

Відповідно до пункту 1.1 договору постачальник зобов`язується поставити та передати у власність покупця щебеневу продукцію в асортименті, кількості, та строки згідно специфікації, що додається до цього договору і є його невід`ємною частиною, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар на умовах, визначених цим договором.

Згідно пункту 4.1 договору ціна на товар встановлюється у специфікаціях, видаткових накладних та рахунках до даного договору.

На виконання умов договору позивач передав, а відповідач прийняв у власність товар за період з 22.07.2017 по 16.11.2018 на загальну суму 9 259 792,46 грн, що підтверджується підписаними обома сторонами видатковими накладними (арк.с.17-69).

Пунктом 4.2 договору передбачено, що оплата товару, що поставляється за договором, проводиться покупцем на умовах 100% попередньої оплати на підставі рахунку-фактури, виставленого постачальником шляхом прямого перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника, зазначений у договорі та/або рахунку фактурі.

Відповідачем частково було оплачено поставлений товар на суму 9 188 790,79 грн, що підтверджується банківською довідкою № 007-5-3/598 від 11.12.2020 (арк.с.99-101).

На час прийняття рішення, доказів оплати товару у повному обсязі сторонами до матеріалів справи не надано.

Відтак, несплачена відповідачем сума становить 71 001,67 грн.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Щодо правовідносин сторін

Згідно частини 1 статті 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

З огляду на наявний в матеріалах справи договір, та обставини справи, між позивачем та відповідачем виникли правовідносини поставки товару.

Щодо суми основного боргу

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова вiд зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Умовами договору передбачено, що оплата товару, що поставляється за договором, проводиться відповідачем на умовах 100% попередньої оплати. Але не зважаючи на те, що оплата від відповідача не надійшла позивач поставив товар.

Частинами 1 та 2 статті 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Відтак, строк оплати поставленого товару є таким, що настав.

Станом на час розгляду справи доказів сплати заборгованості у повному обсязі від представників сторін не надійшло.

Перевіривши розрахунок наданий позивачем, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за поставлений товар у розмірі 71 001,67 грн підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо суми пені

Відповідно до положень статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 6.2 договору передбачено, що за порушення строків оплати товарів покупець виплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від вартості неоплаченого товару за кожен день протсрочення.

У зв`язку з несвоєчасним виконанням відповідачем своїх зобов`язань щодо оплати поставленого товару, позивачем останньому нараховано пеню у розмірі 15 695,70 грн за період з 11.10.2019 по 14.12.2020.

Суд перевіривши розрахунок пені зазначає, що він є невірним, оскільки право на нарахування пені у позивача виникло з наступного дня після виникнення зобов`язання з оплати поставленого товару, а саме остання поставка товару була здійснена 16.11.2019, тобто строк оплати є 17.11.2019, а відповідно просрочка починається з 18.11.2019.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня коли зобов`язання мало бути виконано (частина 6 стаття 232 Господарського кодексу України).

Відтак, нарахування пені повинно було закінчитись 18.05.2020, тобто через 6 місяців від дня коли зобов`язання мало бути виконано.

Натомість, позивач просив суд стягнути пеню за період з 11.10.2019 по 14.12.2020, який не входить до періоду, за який позивач мав право на стягнення.

Враховуючи викладе, суд не вбачає підстав для задоволенні пені.

Щодо суми 3% річних та інфляційних втрат

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач заявив вимогу про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 2 271,39 грн за період з 28.12.2019 по 17.11.2020.

Суд перевіривши розрахунок 3% річних зазначає, що він є невірним. Позивачем неправильно взято суму заборгованості, а саме позивачем нараховано 3% річних на суму 85 000,00 грн, тоді як судом встановлено, що заборгованість відповідача перед позивачем становить 71 001,67 грн.

Здійснивши перерахунок судом встановлено, що сума 3% річних, яка підлягає задоволенню становить 1 891,49 грн.

Також, позивач заявив вимогу про стягнення з відповідача інфляційних втрат у розмірі 3 322,33 грн за період жовтень 2019 листопад 2020.

Суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача інфляційних втрат у розмірі 3 033,97 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Згідно пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Тому судовий збір у розмірі 1 735,87 грн слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ІВФ ЕКО-ТРЕЙД" (50086, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Дніпропетровське шосе, 16-Б; ідентифікаційний код 33265220) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВО ІНВЕСТИЦІЙНА КОМПАНІЯ "ТРІДЕНТ" (03169, м. Київ, провулок Московський, 2-Б; ідентифікаційний код 41146457) основний борг у розмірі 71 001,67 грн, інфляційні втрати у розмірі 3 322,33 грн, 3% річних у розмірі 1 891,49 грн та судовий збір у розмірі 1 735,87 грн.

В іншій частині позову - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Центрального апеляційного господарського суду.

Оскільки Єдина судова інформаційно-телекомунікаційної система не почала функціонувати, відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги подаються учасниками справи до господарського суду Дніпропетровської області.

Суддя Я.С. Золотарьова