ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" лютого 2021 р. Справа№ 910/17566/17

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорногуза М.Г.

суддів: Агрикової О.В.

Мальченко А.О.

секретар судового засідання: Михайленко С.О.

за участі представників сторін:

від позивача: адвокат Оніщенко О.В., на підставі ордеру серії АА №1081621 від 16.02.2020

від відповідача: Слівінський М.О., в порядку самопредставництва

від третьої особи: Топало Р.В., в порядку самопредставництва

розглянувши матеріали апеляційної скарги Фірми "Джі плюс Ейч Монтаж ГмбХ" (G+H MONTAGE GmbH)

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 01 грудня 2020 року (повний текст складено 10.12.2020 р.)

(за заявою Фірми "Джі плюс Ейч Монтаж ГмбХ" (G+H MONTAGE GmbH) про перегляд рішення господарського суду м. Києва від 23 липня 2019 р. за нововиявленими обставинами)

у справі № 910/17566/17 (головуючий суддя: Паламар П.І., судді: Сташків Р.Б., Щербаков С.О.)

за позовом Фірми "Джі плюс Ейч Монтаж ГмбХ" (G+H MONTAGE GmbH),

до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом",

третя особа Державне спеціалізоване підприємство "Чорнобильська АЕС",

про стягнення 39 392 033,31 грн., -

в с т а н о в и в :

1. Короткий зміст позовних вимог:

1.1. 09 жовтня 2017 року Фірма "Джі плюс Ейч Монтаж ГмбХ" (G+H MONTAGE GmbH) звернулася в суд з указаним позовом (т.І, а.с. 10-13).

1.2. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем порушено зобов`язання за контрактом № 07.08.95 від 07.08.1995, присудженим у зв`язку з цим стягненням грошових коштів рішенням Арбітражного суду м. Стокгольм від 17.07.2000 (на підставі наявного у контракті арбітражного застереження), визнанням вказаного рішення на території України ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 05.11.2001 №2-118 з видачею виконавчого листа, і з урахуванням ухвали Апеляційного суду м. Києва від 26.03.2002 про зміну способу виконання рішення Арбітражного суду м. Стокгольм від 17.07.2000 (з валюти на гривню), та подальшим невиконанням виданого судом виконавчого листа.

1.3. Рішенням Господарського суду міста Києва від 23 липня 2019 р. у позові Фірми "Джі плюс Ейч Монтаж ГмбХ" (G+H MONTAGE GmbH) відмовлено (т.VIIІ, а.с. 42-54).

1.4. 23.10.2020 р. Фірма "Джі плюс Ейч Монтаж ГмбХ" (G+H MONTAGE GmbH) звернулася із заявою про перегляд рішення господарського суду міста Києва від 23.07.2019 р. за нововиявленими обставинами (т.VIIІ, а.с. 60-71).

1.5. На переконання позивача, підставою для перегляду рішення суду є встановлені вироком Київського апеляційного суду від 23.09.2020 р. у справі № 761/19733/13-к обставини того, що грошові кошти у розмірі 6818943,70 грн., сплачені Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на підставі платіжного доручення № 11918 від 25.10.2007 р., не були отримані заявником. Цими коштами шляхом обману за попередньою змовою групою осіб разом із невстановленою особою заволоділа ОСОБА_1 , яка перебуваючи на посаді директора ТОВ "Крок 2006" підробила документи та правочини на представництво позивача, з правомірності яких виходив суд під час ухвалення рішення у справі.

2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції:

2.1. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01 грудня 2020 року у справі №910/17566/17 у задоволені заяви Фірми "Джі плюс Ейч Монтаж ГмбХ" (G+H MONTAGE GmbH) про перегляд рішення за нововиявленими обставинами відмовлено. Рішення Господарського суду міста Києва від 23 липня 2019 р. залишено в силі (т.VIII, а.с.162-165).

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги:

3.1. Фірма "Джі плюс Ейч Монтаж ГмбХ" (G+H MONTAGE GmbH) звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить "скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 01.12.2020 у справі № 910/17566/17 та ухвалити рішення, яким заяву Фірми "Джі плюс Ейч Монтаж ГмбХ" (G+H MONTAGE GmbH) про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 23.07.2019 у справі №910/17566/17 задовольнити. Рішення Господарського суду міста Києва від 23.07.2019 у справі №910/17566/17 скасувати, а позовні вимоги Фірми "Джі плюс Ейч Монтаж ГмбХ" (G+H MONTAGE GmbH) до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" задовольнити в повному обсязі, а саме стягнути з ДП "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на користь Фірми "Джі плюс Ейч Монтаж ГмбХ" (G+H MONTAGE GmbH) заборгованість у розмірі 39392033,31 грн.".

4. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу:

4.1. У апеляційній скарзі позивач зазначає, що договір про зміну зобов`язання вважається неукладеним з огляду на те, що вироком Київського апеляційного суду у справі № 761/19733/13-к встановлено обставини, які підтверджуються факт підробки документів, які ні Позивач, ні його уповноважені представники не підписували, що на думку позивача є підставою переглянути справу за нововиявленими обставинами.

4.2. Враховуючи викладене, позивач вважає, що факт закінчення виконавчого провадження не підтверджує факту виконання зобов`язання ДП "НАЕК "Енергоатом" перед позивачем, оскільки постанова про закінчення прийнята державним виконавцем на підставі підроблених документів, поданих особою без наявних повноважень на звернення із такими заявами від імені позивача.

4.3. Зважаючи на нововиявлені обставини справи, постанова про закінчення виконавчого провадження оскаржується позивачем у Київському апеляційному суді справа № 2-118/2001.

4.4. При цьому, позивач вважає, що зобов`язання зі сплати коштів, на які позивач нараховує 3% річних та інфляційні втрати виникло з рішення суду.

5. Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи:

5.1. Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу зазначає, що заборгованість, на яку позивачем нараховуються втрати від інфляції та 3% річних, виникла саме у зв`язку з неналежним виконанням Контракту, адже обставина зміни грошової одиниці зобов`язання та надання дозволу на примусове виконання рішення не впливає на наявність єдиної підстави виникнення зобов`язання (неналежне виконання умов Контракту).

5.2. ДП "НАЕК "Енергоатом" зазначає, що ухвалою Київського апеляційного суду від 09.11.2020 № 2-118/2001 залишено без розгляду скаргу фірми "Джі плюс Ейч МОНТАЖ ГмбХ" на постанову державного виконавця відділу ДВС Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві від 28.11.2007 р. про закінчення виконавчого провадження.

5.3. Наявність чинної постанови про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з фактичним повним виконанням рішення вказує на відсутність вини відповідача у порушенні зобов`язання, оскільки у сукупністю з фактом погашення заборгованості через ТОВ "Крок-2006" відповідач знав, що його борг перед кредитором погашений і він більше не обтяжений відповідним зобов`язанням.

5.4. При цьому, відповідач зазначає, що строк позовної давності сплив 26.03.2005 року, а позов подано у 2017 році, тобто з 12 річним пропуском позовної давності.

6. Розподіл справи:

6.1. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.01.2021, матеріали судової справи № 910/17566/17 разом з апеляційною скаргою Фірми "Джі плюс Ейч Монтаж ГмбХ" (G+H MONTAGE GmbH) передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді - Мальченко А.О., Агрикова О.В.

6.2. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.01.2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фірми "Джі плюс Ейч Монтаж ГмбХ" (G+H MONTAGE GmbH) на ухвалу Господарського суду міста Києва від 01 грудня 2020 року у справі № 910/17566/17, розгляд якої призначено на 02.02.2021 р.

6.3. Ухвалами Північного апеляційного господарського суду від 02.02.2021 р. та 16.02.2021 р. у судових засіданнях оголошувались перерви до 16.02.2021 р. та 23.02.2021 р.

7. Інші процесуальні дії у справі:

7.1. У судовому засіданні 23.02.2021 р. представник позивача надав пояснення, у який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, оскаржувану ухвалу скасувати, заяву про перегляд рішення задовольнити та позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

7.2. Представники відповідача та третьої особи у судовому засіданні 23.02.2021 р. надали пояснення, в яких заперечували проти доводів апеляційної скарги, просили відмовити у її задоволенні, а оскаржувану ухвалу залишити без змін.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

8. Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини справи:

8.1. 17 липня 2000 р. через порушення контракту № 07.08.95 на купівлю та монтаж торговельно-технологічного обладнання від 07.08.1995 р. рішенням арбітражного суду у м. Стокгольм (Швеція) стягнуто з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на користь Фірми "Джі плюс Ейч Монтаж ГмбХ" 2787971 німецьких марок, відсотки із вказаної суми за відсотковою ставкою 1% за кожний місяць з 01.01.1996 р. до дня здійснення платежу за контрактом. Крім того, згідно з рішенням, боржник зобов`язаний був відшкодувати стягувачу витрати, пов`язані з арбітражним процесом у розмірі 16490 німецьких марок, 12871 доларів США, 118500 шведських крон, 1000 євро, а також сплатити відсотки з вказаних сум згідно з обліковою ставкою, встановленою Державним банком Швеції, яка діяла протягом прострочення платежу, які нараховуються з дня прийняття рішення до дня такої сплати. Також за вказаним рішенням боржник зобов`язаний відшкодувати стягувачу гонорари арбітрів, а також сплатити витрати, вказані у рішенні, а саме 101200 шведських крон, 120000 шведських крон і 25 % податку на додану вартість на вказаний гонорар (т.І, а.с. а.с. 103-114).

8.2. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 05.11.2001 р. указане рішення арбітражу частково дозволене до виконання на території України, а саме, видано виконавчий лист про стягнення з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на користь Фірми "Джі плюс Ейч Монтаж ГмбХ" боргу 2787971 німецьких марок та витрат, пов`язаних з арбітражним процесом 16490 німецьких марок, 12871 доларів США, 118500 шведських крон та 1000 євро(т.І, а.с. 116-119).

8.3. Ухвалою того ж суду від 26.03.2002 р. змінено спосіб виконання рішення арбітражного суду у м. Стокгольм від 17.07.2000 р. та видано виконавчий лист про стягнення з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на користь Фірми "Джі плюс Ейч Монтаж ГмбХ" 6818943,70 грн. (т.І, а.с 120-122).

8.4. З рішення Господарського суду міста Києва від 23.07.2019 р. у даній справі вбачається, що відмовляючи у позові за його безпідставністю, суд, окрім іншого, виходив із встановлених обставин виконання прийнятого відповідачем зобов`язання з оплати грошових коштів у розмірі 6818943,70 грн., за прострочення якого позивачем на підставі ст. 214 ЦК УРСР, ст. 625 ЦК України нараховані заявлені до стягнення суми збитків внаслідок інфляції та трьох процентів річних з простроченої суми.

Зокрема ним взято до уваги, що 24.10.2007 р. між сторонами у справі укладено договір № 2082/10-НАЭК про заміну первинного зобов`язання новим зобов`язанням між тими ж сторонами, за умовами якого погоджено замінити зобов`язання зі сплати 6818943,70 грн. на користь Фірми "Джі плюс Ейч Монтаж ГмбХ" новим, - шляхом сплати тієї ж грошової суми протягом одного місяця на користь його повіреного ТОВ "Крок 2006". Згодом на підставі платіжного доручення № 11918 від 25.10.2007 р. ДП "НАЕК "Енергоатом" перерахувало указану суму грошових коштів за реквізитами вищевказаного договору.

8.5. Для укладення вищевказаного правочину та здійснення платежу ТОВ "Крок 2006" надало відповідачу договір доручення №15-02 від 15.02.2007 р., довіреність від 23.02.2007 р. на вчинення дій, передбачених цим договором доручення.

8.6. Вироком Київського апеляційного суду від 23.09. 2020 р. у справі №761/19733/13-к встановлено обставини того, що грошові кошти у розмірі 6818943,70 грн., сплачені Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на підставі платіжного доручення № 11918 від 25.10.2007 р., не були отримані заявником. Цими коштами шляхом обману за попередньою змовою групою осіб разом із невстановленою особою заволоділа ОСОБА_1., яка перебуваючи на посаді директора ТОВ "Крок 2006" підробила документи та правочини на представництво позивача (договір доручення № 15-02 від 15.02.2007 р., довіреність від 23.02.2007 р.), з правомірності яких виходив суд під час ухвалення рішення у справі (т.VIIІ, а.с 92-97)

9. Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини:

9.1. 17.07.2000 рішенням арбітражу стягнуто з ДП "НАЕК "Енергоатом" на користь фірми "Джі плюс Ейч Монтаж ГмбХ" 2 787 971,00 німецьких марок та відсотки згідно відсоткової ставки 1% в місяць з 01.01.1996 до дня платежу, а також судові витрати (т.І, а.с. а.с. 103-114).

9.2. Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 05.11.2001 у справі № 2-118-01 (т.І, а.с. 116-119) дозволено виконання вказаного рішення на території України та видано виконавчий лист (т.І, а.с 12).

9.3. Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 26.03.2002 (т.І, а.с 120-122) змінено спосіб виконання арбітражного рішення від 17.07.2000 - німецька марка конвертована в українську гривню, внаслідок чого сума боргу склала 6 818 943,70 грн.

9.4. 27.01.2003 постановою №625/10 державного виконавця ВДВС Шевченківського РУЮ відкрито виконавче провадження (т.ІІ, а.с. 175) з примусового виконання виконавчого листа від 05.11.2001 з урахуванням ухвали про зміну способу виконання арбітражного рішення.

9.5. Листом від 03.10.2007 (т.VII, а.с. 72) фірма "Джі плюс ейч Монтаж ГмбХ" повідомила ДП "НАЕК "Енергоатом", що призначила Т0В "Крок 2006" своїм повноважним представником з усіх питань щодо погашення заборгованості за рішенням Арбітражного інституту Стокгольму, надавши договір доручення від 15.02.2007 № 15-02 (т.ІІІ 3, а.с. 14, 15) та довіреність від 23.02.2007 (т.ІІІ, а.с. 16).

9.6. 24.10.2007 між ДП "НАЕК "Енергоатом" та фірмою "Джі плюс ейч Монтаж ГмбХ" в особі ТОВ "Крок 2006" укладено договір новації, який передбачав перерахування 6818943,70 грн. на рахунок ТОВ "Крок 2006" та припинення зобов`язань ДП "НАЕК "Енергоатом" за рішенням суду (т.ІІІ, а.с. 17-18).

9.7. 25.10.2007 ДП "НАЕК "Енергоатом" здійснило оплату на рахунок ТОВ "Крок 2006" у повному обсязі, що підтверджується копією платіжного доручення №11918 (т.ІІІ, а.с. 19) та копією виписки з банківського рахунку (т.VII, а.с. 73).

9.8. 28.11.2007 виконавче провадження закінчено згідно постановою державного виконавця (т.ІІІ, а.с. 22) на підставі заяви фірми "Джі плюс Ейч Монтаж ГмбХ" в особі ТОВ "Крок 2006" (т.ІІІ, а.с. 23).

9.9. У жовтні 2017 року фірма "Джі плюс Ейч Монтаж ГмбХ" звернулася із позовом про стягнення з відповідача 3181737,81 грн. 3% річних та 36210295,50 грн. інфляційних втрат за невиконання грошового зобов`язання за період з 26.03.2002 по 09.10.2017, посилаючись на порушенням зобов`язання за рішенням Арбітражного суду м. Стокгольм від 17.07.2000, яке визнано на території України ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 05.11.2001, і з урахуванням ухвали Апеляційного суду міста Києва від 26.03.2002 про зміну способу виконання рішення арбітражу (з валюти на гривню) та на подальше невиконання виданого судом виконавчого листа.

9.10. Рішенням Господарського суду міста Києва від 23.07.2019 у справі №910/17566/17 у задоволенні позову фірми "Джі плюс Ейч Монтаж ГмбХ" відмовлено.

9.11. У жовтні 2020 року фірма "Джі плюс Ейч Монтаж ГмбХ" подала заяву про перегляд рішення від 23.07.2019 у справі № 910/17566/17 за нововиявленими обставинами, обґрунтовуючи її винесенням Київським апеляційним судом 23.09.2020 вироку у справі № 761/19733/13-к, яким директора ТОВ "Крок-2006" визнано винною за кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 с. 366 КК України та ч. 4 ст. 190 КК України.

9.12. Вироком у вказаній справі встановлено, що:" ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді директора ТОВ "Крок-2006", склала і видала за невстановлених обставин лист без дати та номеру на адресу президента ДП НАЕК "Енергоатом" та договір доручення № 15-02 від 15.02.2007, які завірила власним підписом як директор ТОВ "Крок-2006" та печаткою вказаного підприємства. У вказаний лист та договір доручення № 15-02 ОСОБА_1 внесла завідомо неправдиву інформацію, зазначивши, що німецька компанія ("G+Н Моntage GmbH") уповноважує ТОВ "Крок-2006" бути її представником при проведенні переговорів із ДП НАЕК "Енергоатом" по вирішенню питання щодо погашення заборгованості в сумі 6 818 943 грн. 70 коп. на користь німецької компанії на підставі рішення Арбітражного суду Стокгольма від 17.07.2000 та вчиняти будь-які дії, направленні на отримання вказаного боргу. Однак німецька компанія "G+Н Моntage GmbH" не уповноважувала ТОВ "Крок-2006" бути її представником при проведенні вказаних переговорів, договір доручення № 15-02 від 15.02.2007 не видавала та управляючий вказаний договір не підписував і печаткою німецької компанії не завіряв.

Далі ОСОБА_1 16 жовтня 2007 року, за невстановлених слідством обставин, як директор ТОВ "Крок-2006", подала, за вказівкою невстановленої розслідуванням особи, до ДП НАЕК "Енергоатом" за адресою: м. Київ, вул. Вєтрова, 3 вказані підроблені документи, а саме: лист без дати та номеру на адресу президента ДП НАЕК "Енергоатом" , договір доручення № 15-02 від 15.02.2007 із додатком - довіреністю, нібито виданої від 23.02.2007 у м. Києві, якою останній повідомив ДП НАЕК "Енергоатом" про призначення ТОВ "Крок-2006" та особисто директора ОСОБА_1. представником з погашення заборгованості.

На підставі поданих директором ТОВ "Крок-2006" ОСОБА_1. підроблених документів ДП НАЕК "Енергоатом" 25 жовтня 2007 року платіжним дорученням №11918 перерахував на рахунок ТОВ "Крок-2006", відкритий у ВАТ КБ "Надра" КРУ (МФО 320564), грошові кошти в сумі 6 818 943 грн. 70 коп., які в подальшому ОСОБА_1 використала із невстановленою особою на власний розсуд."

9.13. Вказане свідчить про те, що належне виконання зобов`язання за рішенням Арбітражного суду м. Стокгольм від 17.07.2000, яке визнано на території України ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 05.11.2001, і з урахуванням ухвали Апеляційного суду міста Києва від 26.03.2002 про зміну способу виконання рішення арбітражу, - не відбулось, що є підставою для нарахування на суму заборгованості та стягнення 3% річних та інфляційних втрат.

9.14. Відповідачем заявлено у відзиві про застосування строку позовної давності (т. ІІІ а.с.1-9).

9.15. При здійсненні розрахунку інфляційних втрат, позивач здійснював нарахування такої суми із розрахунку суми заборгованості із додаванням до неї суми інфляційного збільшення за весь попередній період.

В межах розгляду даної справи позивачем пред`явлено до стягнення 3181737,81 грн. 3% річних та 36210295,50 грн. інфляційних втрат за період з 26.03.2002 по 09.10.2017.

Враховуючи те, що відповідачем не виконано на користь позивача зобов`язання за рішенням Арбітражного суду м. Стокгольм від 17.07.2000, яке визнано на території України ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 05.11.2001, і з урахуванням ухвали Апеляційного суду міста Києва від 26.03.2002 про зміну способу виконання рішення арбітражу, а також те, що відмітка на титульному аркуші позовної заяви свідчить про те, що з даним позовом позивач звернувся до суду 09.10.2017 р., колегія суддів дійшла висновку про те, що позивачем пропущено 3-річний строк позовної давності щодо вимог про стягнення нарахованих за період з 26.03.2002 по 08.10.2014 інфляційних втрат та 3% річних, а також про помилковість включення при здійсненні розрахунку інфляційних втрат таких сум (нарахованих за період щодо якого строк позовної давності пропущено) до розрахунку за період з 09.10.2014 по 09.10.2017.

9.16. Здійснивши перевірку розрахунку пред`явленої до стягнення суми 3% річних, колегія суддів зазначає про те, що до стягнення з відповідача на користь позивача підлягають 3% річних у розмірі 614265,39 грн. (за 1097 днів прострочення, що відповідає періоду з 09.10.2014 по 09.10.2017, нараховані на суму боргу у розмірі 6818943,70 грн.).

9.17. Здійснивши перевірку розрахунку пред`явленої до стягнення суми інфляційних втрат за період з 09.10.2014 по 09.10.2017 (у межах строку позовної давності), у який сукупний індекс інфляції складав 1,907, колегія суддів дійшла висновку про те, що інфляційне збільшення складає 6188122,82 грн. та розрахунок вказаної суми має здійснюватись на суму основного боргу (6818943,70 грн.) без урахування нарахованих за попередні періоди інфляційних втрат, з огляду на те, що строк позовної давності щодо стягнення таких сум минув.

10. Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції:

10.1. Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що встановлені вироком Київського апеляційного суду від 23.09.2020 у справі №761/19733/13-к (в т.ч. щодо неотримання позивачем коштів перерахованих за платіжним дорученням №11918), хоча б і нововиявлені, проте не є істотними для справи, а тому підстави для перегляду рішення за нововиявленими обставинами відсутні з огляду на наступне.

Так, відмовляючи у задоволенні позову у рішенні про перегляд за нововиявленими обставинами якого звернувся позивач, суд керувався тим, що: "постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження є чинною. Отже, наразі, в матеріалах справи наявні докази, які свідчать про сплату відповідачем заборгованості в розмірі 6818943,70 грн. 25.10.2017р.", а також тим, що: " в матеріалах справи відсутні належні та допустимі у розмінні ст.ст.76, 77 Господарського процесуального кодексу України докази визнання договору доручення №15-02 від 15.02.2007р. та договору №2082/10-НАЭК від 24.10.2007р. про заміну первинного зобов`язання новим зобов`язанням між тими ж сторонами у передбаченому чинним законодавством України порядку, недійсним. Одночасно, посилання позивача на наявність кримінальних проваджень стосовно неправомірних дій посадових осіб Товариства з обмеженою відповідальністю "Крок 2006" та Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" щодо заволодіння коштами, суд до уваги також не приймає, оскільки обвинувальний вирок за відповідним кримінальним провадженням відсутній, а отже, обставини щодо кримінальних порушень вказаних осіб не встановлені."

Таким чином, оскільки вироком Київського апеляційного суду від 23.09. 2020 р. у справі №761/19733/13-к встановлено обставини того, що грошові кошти у розмірі 6818943,70 грн., сплачені Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на підставі платіжного доручення № 11918 від 25.10.2007 р., не були отримані заявником і цими коштами шляхом обману за попередньою змовою групою осіб разом із невстановленою особою заволоділа ОСОБА_1., яка перебуваючи на посаді директора ТОВ "Крок 2006" підробила документи та правочини на представництво позивача (договір доручення № 15-02 від 15.02.2007 р., довіреність від 23.02.2007 р.), з правомірності яких виходив суд під час ухвалення рішення у справі, - вказані обставини є ново виявленими (істотними для справи та встановлені вироком, що набрав законної сили яким встановлено фальшивість письмових доказів) та є підставою для перегляду рішення Господарського суду міста Києва від 23.07.2019 р. у справі №910/17566/17.

Щодо викладеного в оскаржуваній ухвалі висновку суду про необхідність врахування умов Контракту, який передбачає застосування шведського права, а також те, що положення ст. 214 ЦК УРСР та ст. 625 ЦК України не підлягають застосуванню до договору, колегія суддів зазначає, що вказані обставини не були покладені в основу рішення Господарського суду міста Києва від 23.07.2019 р. у справі №910/17566/17, вказане рішення містило протилежні висновки щодо оцінки зазначених доказів, натомість в силу положень частини 4 ст. 320 ГПК України переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами.

11. Мотиви прийняття або відхилення аргументів, викладених учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу:

11.1. Колегія суддів звертає увагу на те, що у рішенні Господарського суду міста Києва від 23.07.2019 у справі №910/17566/17 про перегляд за нововиявленими обставинами якого позивачем подано заяву зазначено, що:"В контексті означеного, за приписами ст.4 Цивільного кодексу Української РСР цивільні права і обов`язки виникають внаслідок подій, з якими закон пов`язує настання цивільно-правових наслідків. Одночасно, на теперішній час ст.11 Цивільного кодексу України визначено, що у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

У розумінні наведених нормативно-правових актів зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

У даному випадку предметом спору у справі є стягнення 3% річних та інфляційних нарахувань у зв`язку з невиконанням судового рішення про стягнення грошових коштів. Вказану правову позицію викладено Верховним Судом у постанові від 15.01.2019р. у справі № 910/17566/17. З урахуванням наведеного у суду відсутні підстави для застосування до спірних правовідносин права, яким регулюються зобов`язання сторін за контрактом від 07.08.1995р.

Наразі, суд зазначає, що грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.

З аналізу норм ст. 625 Цивільного кодексу України та ст. 214 Цивільного кодексу Української РСР (з урахуванням того, що спірні правовідносини виникли під час дії вказаного нормативно-правового акту) випливає, що вказаними статтями визначено загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань, а отже, і на зобов`язання з виконання судових рішень.

Тобто, з урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що у зв`язку з несплатою заборгованості відповідачем, на стягнення якої 26.03.2002р. Апеляційним судом м.Києва було видано наказ, у Фірми "Джі плюс Ейч МОНТАЖ ГмбХ" (G+H MONTAGE GmbH) виникло право на нарахування 3% річних та інфляційних втрат."

При цьому, в силу положень частини 4 ст. 320 ГПК України переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами, з огляду на що твердження відповідача про те, що позивачем нараховано 3% річні та інфляційні не у зв`язку з невиконанням рішення суду, а у зв`язку з невиконання контракту є помилковими та не підлягають дослідженню в процесі перегляду за нововиявленими обставинами рішення суду, в основу якої такі твердження покладені не були.

11.2. Твердження відповідача про наявність чинної постанови про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з фактичним повним виконанням рішення, а також про погашення заборгованості через ТОВ "Крок-2006", у сукупності із встановленими вироком Київського апеляційного суду від 23.09.2020 у справі №761/19733/13-к обставинами в т.ч. щодо неотримання позивачем коштів перерахованих за платіжним дорученням №11918, не нівелюють його обов`язку по виконанню ухвали Апеляційного суду міста Києва від 05.11.2001 у справі №2-118 (з урахуванням ухвали від 26.03.2002 у справі №2-118-01), а відповідно і по сплаті нарахованих на таку суму боргу 3% річних та інфляційних втрат.

11.3. При цьому, враховуючи, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими для виконання на території України, закінчення строку на пред`явлення судового наказу до виконання виключає можливість його примусового виконання, проте не нівелює обов`язку відповідача виконати відповідне судове рішення.

11.4. Разом з тим, з огляду на те, що позов у даній справі подано до суду 09.10.2017 р., колегія суддів погоджується з твердженнями відповідача про пропуск позивачем позовної давності щодо вимог про стягнення нарахованих за період 26.03.2002 р. по 08.09.2014 р. інфляційних втрат та 3% річних.

12. Чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права чи інтереси, за захистом яких особа звернулась до суду:

12.1. Матеріалами справи свідчать про те, що належне виконання зобов`язання за рішенням Арбітражного суду м. Стокгольм від 17.07.2000, яке визнано на території України ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 05.11.2001, і з урахуванням ухвали Апеляційного суду міста Києва від 26.03.2002 про зміну способу виконання рішення арбітражу, - не відбулось, що підтверджує порушення прав позивача на отримання таких коштів та можливість застосування до відповідача відповідальності у вигляді нарахування 3% річних та інфляційних втраь.

13. Посилання на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції:

13.1. Стаття 2 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) визначає, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

13.2. Здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст.5 ГПК України).

13.3. Відповідно до ст. 11 ГПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. У разі невідповідності правового акта правовому акту вищої юридичної сили суд застосовує норми правового акта вищої юридичної сили.

13.4. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст. 14 ГПК України).

13.5. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.1 ст. 74 ГПК України).

13.6. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 79 ГПК України).

13.7. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ст. 86 ГПК України).

13.8. Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

13.9. Відповідно до частини 1 статті 320 ГПК України рішення, постанови та ухвали господарського суду, Вищого суду з питань інтелектуальної власності, якими закінчено розгляд справи, а також ухвали у справах про банкрутство (неплатоспроможність), які підлягають оскарженню у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно з частиною 2 вказаної статті підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Відтак, до нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору.

Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: їх існування на час розгляду справи, ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами.

13.10. Однією з умов перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами на підставі ст. 320 ГПК України є істотність цих обставин для вирішення спору. Тому результат перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами залежить від того, чи спростовують ці обставини факти, які було покладено в основу судового рішення.

13.11. Нововиявленими обставинами є фактичні дані, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними та допустимими доказами. Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не були відомі та не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи, тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте (аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.10.2019 у справі №916/1228/18).

13.12. Частиною 4 статті 320 ГПК України встановлено, що не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

13.13. Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні, а також те, що цей доказ є вирішальним (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Праведная проти Росії" від 18.11.2004).

13.14. Нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. Виникнення нових або зміна обставин після вирішення спору не можуть бути підставою для зміни або скасування судового рішення (аналогічна правова позиція викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20.03.2019 у справі №910/2822/16; від 01.10.2019 у справі №916/1228/18).

13.15. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України).

13.16. Статтею 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

13.17. Згідно з положеннями ст.256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

13.18. При цьому, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до прийняття ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.ч.3 та 4 ст.267 Цивільного кодексу України).

14. Висновки Північного апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги:

14.1. Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що оскаржуване рішення прийнято за неповного дослідження обставин справи та невірного застосування норм матеріального права, що є підставою для його скасування.

14.2. Ухвала Господарського суду міста Києва від 01 грудня 2020 року у справі №910/17566/17 підлягає скасуванню.

14.3. Апеляційна скарга Фірми "Джі плюс Ейч Монтаж ГмбХ" (G+H MONTAGE GmbH) на ухвалу Господарського суду міста Києва від 01 грудня 2020 року у справі №910/17566/17 підлягає задоволенню.

15. Розподіл судових витрат:

15.1. Враховуючи те, що позов, заяву про перегляд за нововиявленими обставинами та апеляційну скаргу задоволено на 17.27%, згідно ч. 1 ст. 129 ГПК України, позивачу за рахунок відповідача підлягають до відшкодування 41448,00 грн. судового збору за звернення з позовом (240000*17,27%), 62172,00 грн. за звернення із заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами (360000*17,27%) та 363,02 грн. судових витрат по сплаті судового збору за звернення з апеляційною скаргою (2102*17,27%).

14.2. Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, п. 2 ч. 1 ст. 275, ст.ст. 277, 282, 284, 320, 325 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Фірми "Джі плюс Ейч Монтаж ГмбХ" (G+H MONTAGE GmbH) на ухвалу Господарського суду міста Києва від 01 грудня 2020 року у справі №910/17566/17 задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 01 грудня 2020 року у справі №910/17566/17 скасувати та прийняти нове рішення:

"1) Заяву Фірми "Джі плюс Ейч Монтаж ГмбХ" (G+H MONTAGE GmbH) про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 23 липня 2019 року у справі №910/17566/17 задовольнити.

2) Рішення Господарського суду міста Києва від 23 липня 2019 року у справі №910/17566/17 скасувати.

3) Позовні вимоги Фірми "Джі плюс Ейч Монтаж ГмбХ" (G+H MONTAGE GmbH) до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" задовольнити частково.

4) Стягнути з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, м. Київ, вул. Назарівська, 3, ) на користь Фірми "Джі плюс Ейч Монтаж ГмбХ" (G+H MONTAGE GmbH) (67063, Федеративна Республіка Німеччина, Людвігсхафен, Індустріштр, 19а, номер у торгівельному реєстрі суду першої інстанції Людвігсхафен HRB 1710) 614265 (шістсот чотирнадцять тисяч двісті шістдесят п`ять) грн. 39 коп. 3% річних, 6188122 (шість мільйонів сто вісімдесят вісім тисяч сто двадцять дві) грн. 82 коп. інфляційних втрат, 41448 (сорок одну тисячу чотириста сорок вісім) грн. 00 коп. судового збору за звернення з позовом та 62172 (шістдесят дві тисячі сто сімдесят дві) грн. 00 коп. судового збору за звернення із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами."

3. Стягнути Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, м. Київ, вул. Назарівська, 3, ) на користь Фірми "Джі плюс Ейч Монтаж ГмбХ" (G+H MONTAGE GmbH) (67063, Федеративна Республіка Німеччина, Людвігсхафен, Індустріштр, 19а, номер у торгівельному реєстрі суду першої інстанції Людвігсхафен HRB 1710) 363 (триста шістдесят три) грн. 02 коп. судових витрат у вигляді витрат по сплаті судового збору за звернення з апеляційною скаргою.

4. Доручити Господарському суду міста Києва видати відповідні накази.

5. Справу №910/17566/17 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено - 25.02.2021 р.

Головуючий суддя М.Г. Чорногуз

Судді О.В. Агрикова

А.О. Мальченко