ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" лютого 2021 р. Справа№ 925/236/15

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Полякова Б.М.

суддів: Отрюха Б.В.

Пантелієнка В.О.

за участю секретаря судового засідання Михайлюченко О.Г.

перевіривши матеріали апеляційної скарги Акціонерного товариства "Сбербанк"

на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 26.11.2020 (повний текст складено 07.12.2020)

у справі № 925/236/15 (суддя Хабазня Ю.А.)

за заявою Акціонерного товариства "Сбербанк",

про заміну первісного кредитора його правонаступником

у справі за заявою

ініціюючого кредитора, Публічного акціонерного товариства "Дочірній банк Сбербанку Росії",

до боржника, Приватного підприємства "Щедрий Дім",

про банкрутство юридичної особи

за участю представників сторін відповідно до протоколу судового засідання від 24.02.2021

ВСТАНОВИВ:

25.03.2015 ухвалою суду порушено провадження у справі про банкрутство боржника, визначено розмір вимог ініціюючого кредитора у сумі 704 218,64 грн.

25.05.2015 ухвалою суду визнано вимоги ПАТ "Дочірній банк Сбербанку Росії " до ПП "Щедрий Дім" на суму 934 411,20 грн та встановлено, що відповідно до ст. 45 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" вимоги ПАТ "Дочірній банк Сбербанку Росії" на суму 7 308,00 грн підлягають задоволенню у першу чергу; на суму 839 897,14 грн. підлягають задоволенню у четверту чергу; на суму 87 206,06 грн. (пені) підлягають задоволенню у шосту чергу.

07.07.2015 постановою суду боржника визнано банкрутом.

15.09.2015 ухвалою суду визнано поточні вимоги АТ "Сбербанк" на суму 42 107,48 грн. (40 889,48 грн. як вимоги четвертої черги, 1 218,00 грн. судового збору як вимоги першої черги).

30.08.2016 ухвалою суду замінено назву кредитора з ПАТ "Дочірній банк Сбербанку Росії" на ПАТ "Сбербанк".

Акціонерне товариство "Сбербанк" подало до суду заяву без дати і номеру (вх.суду №14703/20 від 24.09.2020) про заміну первісного кредитора, Акціонерного товариства "Сбербанк", його правонасутпником, Товариством з обмеженою відповідальністю "Девелоп фінанс".

26.11.2020 ухвалою Господарського суду Черкаської області відмовлено у задоволенні клопотання Акціонерного товариства "Сбербанк" без дати і номеру (вх.суду №14703/20 від 24.09.2020) повністю.

Ключовим мотивом ухвали є:

- заявник не довів, що ТОВ "Девелоп фінанс" на даний час має документи, які підтверджують, що він має право вимоги до боржника.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, АТ "Сбербанк" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу місцевого суду скасувати та клопотання АТ "Сбербанк" про заміну кредитора його правонаступником ТОВ "Девелоп фінанс" у справі про банкрутство № 925/236/15 задовольнити.

Ключовим аргументом скарги є:

- АТ "Сбербанк" передало ТОВ "Девелоп фінанс" усі права вимоги до боржника.

Відповідно до витягу з протоколу передачі судової справи № 925/236/15 від 21.12.2020 справа передана на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Поляков Б.М., судді Отрюх Б.В., Пантелієнко В.О. Зазначена колегія суддів сформована відповідно до рішення загальних зборів суддів Північного апеляційного господарського суду від 02.10.2018 зі змінами від 12.11.2019.

Відтак, судова колегія зазначає, що визначений за допомогою автоматизованої системи розподілу судової справи склад колегії суддів є судом, встановленим законом, у розумінні ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Сокуренко і Стригун проти України» від 20 липня 2006 року вказав, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі «Zand v. Austria», висловлено думку, що термін «судом, встановленим законом» у ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів».

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.12.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Сбербанк" на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 26.11.2020 у справі № 925/236/15, справу призначено до розгляду.

Від ОСОБА_1 надійшло клопотання про заміну кредитора у справі про банкрутство, оскільки остання набула статусу нового кредитора ПП «Щедрий Дім» за договором про відступлення права вимоги грошових зобов`язань з ТОВ "Девелоп фінанс".

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.02.2021 розгляд справи №925/236/15 відкладено на 24.02.21. Зобов`язано ОСОБА_1 надати в наступне судове засідання оригінали документів, на які вона посилається в клопотанні про заміну кредитора, а також первинну документацію за кредитними правовідносинами. Визнано явку ОСОБА_1 обов`язковою.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.02.2021 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну кредитора Акціонерного товариства "Сбербанк" правонаступником відмовлено.

В силу положень ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши пояснення учасників судового засідання, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи, проаналізувавши застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст.1 КзПБ кредитор - юридична або фізична особа, (...) які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника.

Згідно з ст. 43 КзПБ у разі вибуття чи заміни кредитора у справі про банкрутство господарський суд за заявою правонаступника або іншого учасника (учасників) справи здійснює заміну такої сторони її правонаступником на будь-якій стадії провадження у справі. Усі дії, вчинені у справі про банкрутство до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні (ст. 517 ЦК України).

Таким чином, доказами прав нового кредитора у зобов`язанні є документи, які засвідчують права, що передаються, та інформація, яка є важливою для їх здійснення.

При цьому, документи, які підтверджують право вимоги повинні стосуватись не тільки підстав виникнення зобов`язання (договір, делікт, інші юридичні факти), а також доказів його виконання (платіжні документи, акти виконаних робіт чи послуг та інше). При цьому останні характеризують фактичну наявність боргу, його розмір, тобто об`єм переданого матеріального права.

Отже, правонаступник повинен доводити своє право вимоги лише фізично маючи у себе оригінали документів про право вимоги, як докази наявності матеріального права. Без наявності цих документів право вимоги у правонаступника відсутнє.

Це узгоджується з приписами ч. 5 ст. 91 ГПК України, в якій зазначено, що учасник справи, який подає письмові докази в копіях, повинен мати оригінали цих доказів.

Процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони у матеріальному правовідношенні її правонаступником). У зв`язку з цим для вирішення судом питання про процесуальну заміну сторони у справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника (постанова Верховного Суду від 20.02.2019 справа № 910/16109/14).

Тобто, у разі передачі права вимоги третій особі, останній необхідно мати не лише документи про право вимоги (оригінали Кредитних договорів чи їх копії засвідчені банком, договорів застави чи іпотеки, договорів про внесення змін до них, меморіальних ордерів чи платіжних доручень чи виписок банку про перерахування кредиту, платіжних документів про сплату коштів за Кредитним договором, розрахунок переданого права вимоги з посиланням на вказані раніше документи), а й документи, які є важливими для здійснення цих прав (в тому числі оригінали усіх у ланцюгу передач договорів відступлення права вимоги від первісного кредитора, акти приймання передачі оригіналів документів про право вимоги, а також рішень суду, позовних заяв, відзивів, іншої переписки, тощо), оскільки саме усі документи і дають можливість встановити розмір права, а також обсяг переданих правонаступнику прав.

Як вбачається з матеріалів справи, у даній справі заяву про правонаступництво подає не особа, яка є правонаступником, а особа, яка відступила право вимоги, а саме АТ "Сбербанк", яке уклало 14.09.2020 з ТОВ "Девелоп фінанс" Договір №232/БД06-2/20, за умовами якого: в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Сторона 1 (АТ "Сбербанк") відступає (передає) Стороні 2 (ТОВ "Девелоп фінанс") належні Стороні 1 Права вимоги до Боржника (ПП "Щедрий Дім") за Кредитними договорами (від 15.07.2011 №43-Н/11/35/ЮО/К та №44-В/11/35/ЮО/КЛ), укладеними між Стороною 1 та ПП "Щедрий Дім", а Сторона 2 їх набуває (приймає) від Сторони 1 та перераховує Стороні 1 грошові кошти, які складають вартість Прав вимоги у порядку і строки, встановлені в розділі 2 цього Договору.

Тобто, право вимоги за основним зобов`язанням переходить не в момент "передачі" суми заборгованості в обліку первісного кредитора, не в момент передачі Кредитного договору, не в момент передачі судового рішення, яким стягнено (чи визнано) суму боргу, а в момент передачі оригіналів документів, які є доказами права вимоги. Або таке право вимоги переходить до нового кредитора не у момент підписання акту про перехід "права вимоги", а у момент підписання акту про передачу "документів про право вимоги".

Як правильно встановлено судом першої інстанції, право вимоги, яке передавалось, не відповідає дійсному праву АТ "Сбербанк", оскільки розмір вимог у Договорі №232/БД06-2/20 є меншим від визнаного судом - тобто фактично вимоги заявником передавалися частково.

Доводи заявника про погашення 61 329,49 грн пені не підтверджені доказами (у цьому випадку у справу про банкрутство необхідно було подавати заяву про припинення провадження у цій частині погашених вимог).

Доводи про "перехід" чи "трансформацію" суми 891 468,52 грн. у суму 976 518,68 грн. через п.3.4 Договору №232/БД06-2/20 не ґрунтуються ні на нормі закону, ні на умовах договору і не підтверджені доказами (які в даному випадку, і мають бути вказані в Акті приймання передачі від 16.09.2020 документи п.16 - 19 акту, т.10 а.с.212).

Верховний Суд у постанові від 30.01.2018 у справі №161/16891/15-ц вказав, що "доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. З урахуванням того, що на вимогу суду банк не надав оригіналів кредитних договорів за 2006, 2009 роки, оригіналу Генеральної угоди від 9 серпня 2012 року, виписки з особового рахунку відповідача; заперечень законного представника відповідача щодо підписання Генеральної угоди відповідачем та нездійснення позичальником платежів за договором, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про те, що позивач не довів належними та допустимими доказами наявність у відповідача заборгованості у розмірі, вказаному у розрахунку".

Отже, як правильно встановлено судом першої інстанції, ТОВ "Девелоп фінанс" не має документів про право вимоги. Заявник не довів, що ТОВ "Девелоп фінанс" на даний час має документи про право вимоги, тому заявлена вимога задоволенню не підлягає.

При цьому до суду апеляційної інстанції ТОВ "Девелоп фінанс" не надало доказів того, що воно має оригінали документів, які підтверджують факт виконання обов`язків за договором укладеним з АТ "Сбербанк".

Таким чином, не може бути визнано кредитором ТОВ "Девелоп фінанс", який не має документів, які підтверджують його право вимоги до боржника, оскільки наявність Договору про відступлення вимоги не свідчить автоматично про те, що сторони його належно виконали.

Колегія суддів зазначає, що Верховний Суд у постанові від 20.02.2019 у справі № 910/16109/14 відмовляючи заявнику у задоволенні його заяви про заміну сторони виконавчого провадження, вказав, що товариство не надало належних та допустимих доказів у підтвердження обставин здійснення повної оплати банку за Договором відступлення права вимоги, тобто доказів, які б підтверджували належність виконання ним своїх зобов`язань за договором. І ця обставина є самостійною та достатньою підставою для відмови ТОВ у задоволенні його заяви про заміну стягувача.

Отже, жоден з учасників справи про банкрутство та осіб, які були запрошені у судове засідання апеляційного суду, не надали доказів, які підтверджують належність виконання ними своїх зобов`язань за договором по відступлення право вимоги, а слідом і не довели своє право вимоги до боржника.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що право ТОВ "Девелоп фінанс" бути правонаступником АТ "Сбербанк" не доведено, тому суд позбавлений можливості задовольнити заяву АТ "Сбербанк" про процесуальне правонаступництво.

За таких обставин судова колегія прийшла до висновку, що ухвалу Господарського суду Черкаської області від 26.11.2020 у справі № 925/236/15 постановлено відповідно до фактичних обставин справи, з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для її зміни чи скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 9 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. ст. 253-255, 269, ст. 276, ст. 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Сбербанк" на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 26.11.2020 у справі № 925/236/15 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Черкаської області від 26.11.2020 у справі № 925/236/15 залишити без змін.

3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

4. Справу №925/236/15 повернути до Господарського суду Черкаської області.

5. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок касаційного оскарження передбачено ст. 287 ГПК України та ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства.

Головуючий суддя Б.М. Поляков

Судді Б.В. Отрюх

В.О. Пантелієнко

Повний текст складено 02.03.2021