Господарський суд міста Києва у складі судді Ягічевої Н.І. при секретарі судового засідання Гарашко Т.В., розглянувши у судовому засіданні матеріали справи
про стягнення 470 209,71 грн
Представники учасників справи: згідно протоколу судового засідання,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Товариство з обмеженою відповідальністю "СЕДНА Н" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "НТК" Метрополія" про стягнення 470 209, 71 грн, з яких 409 870, 69 грн сума основного боргу, 4 851, 07 грн 3% річних, 2 025,09 грн інфляційних, 53 462,86 грн пені.
Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору на виконання робіт та поставку матеріалів №07/19-Ц від 04.03.2019 щодо оплати виконаних робіт.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 04.02.2020 позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "НТК" Метрополія" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СЕДНА Н" суму основного боргу в розмірі 409 870, 69 грн , 3% річних в розмірі 4 851, 07 грн, суму інфляційних в розмірі 53 462, 86 грн та судовий збір в розмірі 7 053,15 грн.

26.05.2020 на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 04.02.2020 видано наказ.

18.09.2020 до відділу діловодства суду від відповідача (боржника) надійшла заява про розстрочення виконання судового рішення від 04.02.2020 у справі 910/17033/19.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.12.2020 відмовлено у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "НТК" Метрополія" від 02.11.2020 про розстрочення виконання судового рішення.

21.12.2020 засобами поштового зв`язку Товариство з обмеженою відповідальністю "СЕДНА Н" надіслано заяву, у якій просить суд покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "НТК" Метрополія" понесені позивачем судові витрати під час розгляду заяви відповідача про розстрочення виконання рішення по справі №910/17033/19.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.02.2021 розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "СЕДНА Н" про стягнення витрат на професійну правничу допомогу від 21.12.2020 призначено на 25.02.2021.

У судове засідання 25.02.2021 представники учасників справи не прибули, про причини своєї неявки суд не повідомили, хоча про дату, час та місце засідання повідомлялися належним чином.

Положеннями ст. 221 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) унормовано, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Згідно з приписами ч. 1, 2. ст. 244 ГПК України, заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Отже, за приписами ст. 244 ГПК України слідує, що додаткове рішення - це засіб виправлення неповноти основного судового рішення. Через незмінність судового рішення суд, який його ухвалив, не вправі його скасувати чи змінити, проте, він має право виправити деякі його недоліки, зокрема неповноту. Неповнота судового рішення може полягати в невирішеності деяких питань, що стояли перед судом.

Так, відповідно до ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

За змістом ч. 1, 3 ст. 124 ГПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Частиною 8 ст. 129 ГПК України встановлено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

На підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу у матеріалах справи наявні наступні докази:

- копія договору №б/н від 25.11.2019, укладеного між позивачем та Стеценком Ю.В.,

- копія додаткової угода №1 до Договору про надання правової (правничої) допомоги від 25.11.2019.

- акт приймання-передачі наданих послуг і виконаних робіт від 18.12.2020 на суму 5500, 00 грн.

- платіжне доручення №944 від 18.12.2020 на суму 5500, 00 грн.

З поданих до суду доказів вбачається, що позивачем фактично понесено витрати на професійну правничу допомогу у зв`язку з розглядом заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "НТК" Метрополія" про розстрочення виконання рішення у розмірі 5500, 00 грн.

За змістом статті 1 Закону України №5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 зазначеного Кодексу).

У відповідності до частини четвертої статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 126 ГПК України).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 126 ГПК України).

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який тим не менш, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині 4 статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат.

Суд враховує, що заявлений до відшкодування розмір судових витрат не є надмірним та завищеним, оскільки відповідає як принципам матеріального (договірного) права, так і процесуального права (оскільки висвітлює затрати по роботі адвоката у даній справі), що відповідає правовим позиціям, викладеним Верховним Судом у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 та у постановах від 25.04.2018 у справі №922/3142/17, від 02.05.2018 у справі №910/22350/16, від 11.06.2018 року у справі №923/567/17.

За таких обставин, суд прийшов до висновку про необхідність покладення на відповідача витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з розглядом заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "НТК" Метрополія" про розстрочення виконання рішення у розмірі 5500, 00 грн.

На підставі викладеного та керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242, 244 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "СЕДНА Н" про стягнення витрат на професійну правничу допомогу від 21.12.2020 задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "НТК" Метрополія" (вул. Ломоносова, буд.75 А, оф. 129, м. Київ, 03189, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СЕДНА Н" (пр. Академіка Глушка, 11-И, м. Одеса, 65113, ) 5 500 (п`ять тисяч п`ятсот) грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

3. Після набрання додатковим рішенням законної сили видати наказ.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст додаткового рішення складено та підписано 04.03.2021

Суддя Н.І. Ягічева