ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" лютого 2021 р. Справа№ 910/16781/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Куксова В.В.

суддів: Тищенко О.В.

Шаптали Є.Ю.

при секретарі Пнюшкову В.Г.

за участю представників учасників справи: згідно протоколу судового засідання від 16.02.2021.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "КАПІТАЛ ІНВЕСТ СТРОЙ"

на рішення Господарського суду міста Києва

від 11.02.2020 (повний текст складено 24.02.2020)

у справі №910/16781/19 (суддя Турчин С.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БРОНТА"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "КАПІТАЛ ІНВЕСТ СТРОЙ"

про стягнення 241751,04 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "БРОНТА" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "КАПІТАЛ ІНВЕСТ СТРОЙ" (далі - відповідач, скаржник) про стягнення 241751,04 грн. заборгованості, з яких 205 700,00 грн. основного боргу та 36051,04 грн. пені.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором про надання послуг екскаватора № 03/06 від 11.06.2018.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 11.02.2020 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "БРОНТА" до Товариства з обмеженою відповідальністю "КАПІТАЛ ІНВЕСТ СТРОЙ" задоволено повністю.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "КАПІТАЛ ІНВЕСТ СТРОЙ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "БРОНТА" 205 700,00 грн. основного боргу, 36 118,52 грн. пені, 3627,28 грн. витрат зі сплати судового збору та 25027,50 грн. витрат на правову допомогу та витрат пов`язаних з розглядом справи.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "КАПІТАЛ ІНВЕСТ СТРОЙ" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 11.02.2020 у справі №910/16781/19 в повному обсязі та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Також скаржник звернувся з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 11.02.2020 у справі № 910/16781/19, обґрунтовуючи клопотання тим, що скаржник отримав повний текст рішення лише 10.03.2020.

Підставою для скасування рішення суду скаржник зазначив, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального та порушено норми процесуального права.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що обовязок щодо сплати коштів за надані послуги настає лише після надання позивачем відповідних рахунків та лише на підставі відомостей, що викладені в них, проте, позивачем дані рахунки не направлялись відповідачу.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.06.2020 апеляційну скаргу апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "КАПІТАЛ ІНВЕСТ СТРОЙ" на рішення Господарського суду міста Києва від 11.02.2020 у справі №910/16781/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя (судді-доповідача) Куксов В.В., судді Яковлєв М.Л., Шаптала Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.06.2020 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "КАПІТАЛ ІНВЕСТ СТРОЙ" на рішення Господарського суду міста Києва від 11.02.2020 у справі №910/16781/19 - залишено без руху, надано скаржнику строк не більше десяти днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги, зазначених у її мотивувальній частині.

06.07.2020 від скаржника через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 13.07.2020 у зв`язку з перебуванням суддів Яковлєва М.Л. та Шаптали Є.Ю. у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 910/16781/19.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.07.2020 для розгляду справи № 910/16781/19 сформовано судову колегію у складі головуючий суддя Куксов В.В., судді: Тарасенко К.В., Іоннікова І.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.07.2020 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "КАПІТАЛ ІНВЕСТ СТРОЙ" на рішення Господарського суду міста Києва від 11.02.2020 у справі №910/16781/19 прийнято до провадження у визначеному складі суддів: головуючого судді Куксова В.В., суддів: Тарасенко К.В., Іоннікової І.А. Задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "КАПІТАЛ ІНВЕСТ СТРОЙ" про поновлення строку для подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 11.02.2020 у справі №910/16781/19. Відновлено Товариству з обмеженою відповідальністю "КАПІТАЛ ІНВЕСТ СТРОЙ" строк для подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 11.02.2020 у справі №910/16781/19. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "КАПІТАЛ ІНВЕСТ СТРОЙ" на рішення Господарського суду міста Києва від 11.02.2020 у справі №910/16781/19. Призначено справу до розгляду на 09.09.2020.

14.08.2020 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого останній просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 11.02.2020 у справі №910/16781/19 без змін.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 07.09.2020 у зв`язку з перебуванням суддів Іоннікової І.А., Тарасенко К.В. у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 910/16781/19.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.09.2020 для розгляду справи № 910/16781/19 сформовано судову колегію у складі головуючий суддя Куксов В.В., судді: Шаптала Є.Ю., Яковлєв М.Л.

Головуючий суддя Куксов В.В. перебував у відпустці з 11.09.2020 по 18.09.2020.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.09.2020 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "КАПІТАЛ ІНВЕСТ СТРОЙ" на рішення Господарського суду міста Києва від 11.02.2020 у справі №910/16781/19 прийнято до провадження у визначеному складі суддів: головуючого судді Куксова В.В., судді: Шаптали Є.Ю., Яковлєва М.Л. Призначено справу до розгляду на 04.11.2020.

У зв`язку із перебуванням головуючого судді Куксова В.В. з 27.10.2020 по 12.11.2020 на лікарняному, розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "КАПІТАЛ ІНВЕСТ СТРОЙ" на рішення Господарського суду міста Києва від 11.02.2020 у справі №910/16781/19 не відбувся.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.11.2020 призначено розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "КАПІТАЛ ІНВЕСТ СТРОЙ" на рішення Господарського суду міста Києва від 11.02.2020 у справі №910/16781/19 на 16.12.2020.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 15.12.2020 у зв`язку виходом судді Яковлєва М.Л. у відпустку з 14.12.2020, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №910/16781/19.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.12.2020 для розгляду справи №910/16781/19 сформовано судову колегію у складі головуючий суддя Куксов В.В., судді: Шаптала Є.Ю., Тищенко О.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.12.2020 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "КАПІТАЛ ІНВЕСТ СТРОЙ" на рішення Господарського суду міста Києва від 11.02.2020 у справі №910/16781/19 прийнято до провадження у визначеному складі суддів: головуючого судді Куксова В.В., судді: Тищенко О.В., Шаптали Є.Ю. Призначено справу до розгляду на 16.02.2021.

В судовому засіданні 16.02.2021 представник відповідача підтримав апеляційну скаргу з викладених у ній підстав, просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 11.02.2020 у справі №910/16781/19 в повному обсязі та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

В судовому засіданні 16.02.2021 представник позивача заперечив проти доводів викладених в апеляційній скарзі з урахуванням пояснень на апеляційну скаргу поданих під час апеляційного провадження, та просив відмовити в її задоволенні, а рішення Господарського суду міста Києва від 11.02.2020 у справі №910/16781/19 залишити без змін.

В судовому засіданні 16.02.2021 було оголошено вступну та резолютивну частини постанови суду.

У відповідності до вимог ч. ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Північний апеляційний господарський суд встановив наступне.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та перевірено колегією суддів, 11.06.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "БРОНТА" (далі - виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "КАПІТАЛ ІНВЕСТ СТРОЙ" (далі - замовник) укладено договір про надання послуг екскаватора № 03/06 (далі - договір), відповідно до п. 1.1 якого виконавець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим договором, надавати послуги Екскаватора-навантажувача JCB 4 CX, а замовник зобов`язується приймати та оплачувати вартість фактично наданих послуг на умовах цього договору.

Відповідно до п. 1.2, 1.3 договору, послуги надаються виконавцем на підставі заявок замовника. Замовник надає заявки виконавцю будь-яким способом.

Згідно з п. 2.1. договору, вартість 1 години роботи екскаватора визначається на підставі виставлених рахунків-фактур.

Положеннями п. 2.5. договору сторони погодили, що замовник здійснює 100% оплату наданих послуг на підставі наданого виконавцем рахунку за тарифами згідно п. 2.1. протягом 1 банківського дня з дня підписання сторонами акту здачі-приймання наданих послуг.

Згідно з п. 5.2. договору, в разі порушення терміну розрахунку за надані послуги замовник сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Даний договір набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та діє до 31.12.2019 і може бути продовжений сторонами за взаємною згодою. Закінчення строку дії даного договору не звільняє сторони від відповідальності, яка мала місце під час дії даного договору (п. 6.1., 6.3. договору).

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов договору позивач надав відповідачу послуги екскаватора за період з червня 2018 по січень 2019 на загальну суму 753 650,00 грн., що підтверджується наступними Актами здачі-приймання робіт (надання послуг): № 244 від 10.11.2018 на суму 40800,00 грн., № 248 від 17.11.2018 на суму 39 950,00 грн., № 255 від 24.11.2018 на суму 27 200,00 грн., № 270 від 30.11.2018 на суму 11050,00 грн., № 277 від 10.12.2018 на суму 17000,00 грн., № 284 від 18.12.2018 на суму 33 150,00 грн., № 5 від 15.01.2019 на суму 27 200,00 грн., № 7 від 18.01.2019 на суму 9350,00 грн., № 89 від 23.06.2018 на суму 25800,00 грн., № 107 від 13.07.2018 на суму 30 000,00 грн., № 111 від 23.07.2018 на суму 36 600,00 грн., № 108 від 17.07.2018 на суму 21 000,00 грн., № 17 від 31.10.2018 на суму 10200,00 грн., № 14 від 27.10.2018 на суму 26350,00 грн., № 210 від 20.10.2018 на суму 36200,00 грн., № 202 від 11.10.2018 на суму 50400,00 грн., № 187 від 29.09.2018 на суму 42000,00 грн., № 172 від 10.09.2018 на суму 32400,00 грн., № 175 від 19.09.2018 на суму 14 400,00 грн., № 166 від 15.09.2018 на суму 25800,00 грн., № 130 від 13.08.2018 на суму 46 800,00 грн., № 148 від 31.08.2018 на суму 24000,00 грн., № 131 від 13.08.2018 на суму 6000,00 грн., № 140 від 18.08.2018 на суму 26400,00 грн., № 135 від 24.08.2018 на суму 24600,00 грн., № 113 від 28.07.2018 на суму 24600,00 грн., № 115 від 31.07.2018 на суму 9600,00 грн., № 95 від 30.06.2018 на суму 34 800,00 грн.

Відповідач в порушення взятих на себе зобов`язань, за надані позивачем послуги розрахувався частково на суму 547 950,00 грн.

За розрахунком позивача, заборгованість відповідача за надані послуги за договором становить 205 700,00 грн.

Позивач, звертаючись до суду з даним позовом просить стягнути з відповідача заборгованості у розмірі 205 700,00 грн., а також у зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання - 36 118,52 грн. пені.

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції керувався тим, що факт надання послуг підтверджується належними доказами, зокрема, підписаними між сторонами без зауважень та заперечень актами надання послуг, у зв`язку із чим суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "КАПІТАЛ ІНВЕСТ СТРОЙ", колегія суддів дійшла висновку, що вона не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач надав відповідачу послуги на суму 753 650,00 грн., що підтверджується долученими до матеріалів справи копіями Актів здачі-приймання робіт (надання послуг).

Вищевказані акти надання послуг підписані відповідачем без заперечень та зауважень.

Вартість наданих позивачем послуг оплачена відповідачем частково на суму 547 950,00 грн., що підтверджується долученими до матеріалів справи копіями платіжних доручень.

Вартість неоплачених позивачем послуг становить 205 700,00 грн. Так, неоплаченими відповідачем є наступні акти здачі-приймання робіт (надання послуг) : № 244 від 10.11.2018 на суму 40800,00 грн., № 248 від 17.11.2018 на суму 39 950,00 грн., № 255 від 24.11.2018 на суму 27 200,00 грн., № 270 від 30.11.2018 на суму 11050,00 грн., № 277 від 10.12.2018 на суму 17000,00 грн., № 284 від 18.12.2018 на суму 33 150,00 грн., № 5 від 15.01.2019 на суму 27 200,00 грн., № 7 від 18.01.2019 на суму 9350,00 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Сторонами у договорі погоджено, що замовник здійснює 100% оплату наданих послуг на підставі наданого виконавцем рахунку за тарифами згідно п. 2.1. протягом 1 банківського дня з дня підписання сторонами акту здачі-приймання наданих послуг.

Згідно із статтею 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частинами 1 і 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що:

- суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться;

- кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зобов`язання припиняється виконанням проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Оскільки, невиконане зобов`язання за договором у розмірі 205 700,00 грн. підтверджується матеріалами справи, доказів оплати заборгованості відповідачем не надано, судова колегія погоджується із висновком суду першої інстанції щодо обґрунтованості поголовних вимог про стягнення заборгованості у сумі 205 700,00 грн.

Як на підставу для скасування рішення суду першої інстанції скаржник зазначає, що у останнього виникає обов`язок щодо сплати коштів за надані послуги лише після надання позивачем відповідних рахунків та лише на підставі відомостей, що викладені в останніх. Відсутність рахунків свідчить про те, що у відповідача відсутні підстави для сплати та не виникло обов`язків щодо здійснення оплати. Крім того, відповідач зазначає, що позивач всупереч вимогам п. 7.1 договору не здійснив заходів щодо досудового врегулювання спору, у зв`язку з чим звернення до суду є передчасним.

Однак, колегія суддів зазначає, що за своєю природою рахунок-фактура є документом, який містить тільки платіжні реквізити, на які потрібно перерахувати кошти; ненадання рахунку-фактури не є відкладальною умовою в розумінні статті 212 Цивільного кодексу України та не є простроченням кредитора в розумінні статті 613 Цивільного кодексу України, тому наявність або відсутність рахунку-фактури не звільняє відповідача від обов`язку сплатити надані послуги.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 23.01.2018 у справі № 910/9472/17.

Більше того, судова колегія звертає увагу, що підписані відповідачем акти здачі-приймання робіт (надання послуг) містять необхідні банківські реквізити сторін.

Позивачем долучені до матеріалів справи усі рахунки на оплату за договором, а при здійсненні часткових оплат за договором в призначенні платежу відповідач посилався на відповідні рахунки.

Також судова колегія враховує, що до матеріалів справи долучені копії талонів замовника, підписані відповідачем, у яких визначено вартість послуг.

Щодо доводів скаржника про те, що позивач всупереч вимогам п. 7.1 договору не здійснив заходів щодо досудового врегулювання спору, судова колегія зазначає таке.

Згідно позиції Конституційного Суду України, викладеної в рішенні № 15-рп/2002 від 09.07.2002 у справі за конституційним зверненням Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Кампус Коттон клаб" щодо офіційного тлумачення положення частини другої статті 124 Конституції України, випливає, що кожен із суб`єктів правовідносин у разі виникнення спору може звернутися до суду за його вирішенням. Суб`єктами таких правовідносин можуть бути громадяни, іноземці, особи без громадянства, юридичні особи та інші суб`єкти цих правовідносин. Зазначена норма, як й інші положення Конституції України, не містять застереження щодо допустимості судового захисту тільки після досудового врегулювання спору та неприпустимості здійснення правосуддя без його застосування.

Можливість використання суб`єктами правовідносин досудового врегулювання спорів може бути додатковим засобом правового захисту, який держава надає учасникам певних правовідносин, що не суперечить принципу здійснення правосуддя виключно судом. Виходячи з необхідності підвищення рівня правового захисту держава може стимулювати вирішення правових спорів у межах досудових процедур, однак їх використання є правом, а не обов`язком особи, яка потребує такого захисту.

Право на судовий захист не позбавляє суб`єктів правовідносин можливості досудового врегулювання спорів. Це може бути передбачено цивільно-правовим договором, коли суб`єкти правовідносин добровільно обирають засіб захисту їхніх прав. Досудове врегулювання спору може мати місце також за волевиявленням кожного з учасників правовідносин і за відсутності у договорі застереження щодо такого врегулювання спору.

Таким чином, обрання певного засобу правового захисту, у тому числі, і досудового врегулювання спору, є правом, а не обов`язком особи, яка добровільно, виходячи з власних інтересів, його використовує.

Більше того, законодавством не передбачено обов`язкового досудового порядку врегулювання спору для правовідносин із надання послуг.

Факт надання послуг підтверджується належними доказами, зокрема, підписаними між сторонами без зауважень та заперечень актами надання послуг.

Отже, доводи скаржника, викладені у апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованості позовних вимог в частині стягнення 205700,00 грн. основного боргу.

Також позивачем заявлено до стягнення з відповідача 36 118,52 грн. пені.

За приписами ч.1 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України).

Згідно із ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Частиною 6 статті 232 ГК України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідальність у вигляді пені передбачена сторонами у п. 5.2. договору, відповідно до якого в разі порушення терміну розрахунку за надані послуги замовник сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Перевіривши розрахунки пені, колегія суддів встановила, що він є вірним, у зв`язку із чим суд першої інстанції дійшов правомірного висновку щодо того, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня у розмірі 36 118,52 грн.

Згідно зі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд враховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у контексті конкретних обставин справи.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки відповідають дійсним обставинам справи і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення Господарського суду міста Києва від 11.02.2020 у справі №910/16781/19 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи. Доводи апеляційної скарги щодо неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Згідно з ст. 17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

За змістом рішення Європейського суду з прав людини у справі "Кузнєцов та інші проти Російської Федерації" зазначено, що одним із завдань вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього, нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції.

Така позиція є усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи "Серявін та інші проти України", "Проніна проти України") і з неї випливає, що ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини зазначає, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Відповідно до ст. ст. 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З огляду на викладене, судова колегія приходить до висновку про те, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "КАПІТАЛ ІНВЕСТ СТРОЙ" на рішення Господарського суду міста Києва від 11.02.2020 у справі №910/16781/19 є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 277, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "КАПІТАЛ ІНВЕСТ СТРОЙ" - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 11.02.2020 у справі №910/16781/19 - залишити без змін.

Матеріали справи №910/16781/19 повернути до господарського суду першої інстанції.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Cуду в порядку та строки, передбачені ГПК України.

Повний текст постанови складено 24.02.2021.

Головуючий суддя В.В. Куксов

Судді О.В. Тищенко

Є.Ю. Шаптала