РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

17.02.2021Справа № 910/6837/20

Господарський суд міста Києва у складі: головуючого - судді Лиськова М.О.,

при секретарі судового засідання Свириденко А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

За позовом Першого заступника прокурора міста Києва

(03150, м. Київ, вул. Предславинська, 45/9) в інтересах держави

в особі Київської міської ради (01044, м. Київ, вул. Хрещатик, 36)

до 1. Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю

Агрокомбінат "Хотівський" (08171, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Хотів, вул. Паширова, 1)

2. Державного реєстратора філії Комунального підприємства

Мирнопільської сільської ради "Результат" у місті Києві Шейк-Сейкін Олексія Анатолійовича вул. Новомостицька, 25, м. Київ, 04074

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Національний музей народної архітектури та побуту України (01010, м. Київ, вул. Лаврська, буд. 9, корпус 19);

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Комунальне підприємство Мирнопільської сільської ради "Результат" (68400, Одеська область, Арцизькій район, м. Арциз, вул. Соборна, буд. 27, офіс 4)

про скасування рішення про державну реєстрацію речових прав та державної реєстрації права оренди

За участі представників учасників справи згідно протоколу судового засідання

ВСТАНОВИВ:

Перший заступник прокурора міста Києва звернувся в інтересах держави в особі Київської міської ради до Господарського суду міста Києва з позовом до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Агрокомбінат "Хотівський" та державного реєстратора філії Комунального підприємства Мирнопільської сільської ради "Результат" у місті Києві Шейк-Сейкін Олексія Анатолійовича про скасування рішення про державну реєстрацію речових прав та державної реєстрації права оренди.

Позовні вимоги обґрунтовані незаконною реєстрацією за відповідачем 1 права оренди земельної ділянки площею 18,8525 га (кадастровий номер :79:098:0034) по вул. Академіка Заболотного у місті Києві, у зв`язку з чим прокурор просить суд скасувати рішення відповідача 2 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (індексний номер 36815534) від 29.08.2017, а також скасувати запис, вчинений 28.08.2017 відповідачем за №22073728, про право оренди відповідача 1 на вказану земельну ділянку.

Ухвалою суду від 25.05.2020 вирішено здійснювати розгляд справи №910/6837/20 за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі на 24.06.2020, витребувано у державного реєстратора філії Комунального підприємства Мирнопільської сільської ради "Результат" у місті Києві Шейк-Сейкін Олексія Анатолійовича належним чином засвідчених копій всіх без виключення матеріалів реєстраційної справи, на підставі яких прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 36815534 від 29.08.2017 про реєстрацію за Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю Агрокомбінат "Хотівський" права оренди земельної ділянки площею 18,8525 га (кадастровий номер :79:098:0034) по вул.Академіка Заболотного у місті Києві, та внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідний запис від 28.08.2017 за №22073728.

18.06.2020 представником прокуратури подано клопотання про залучення третьої особи - Національного музею народної архітектури та побуту України та про витребування доказів.

19.06.2020 від Київської міської ради надійшли пояснення до позовної заяви.

Протокольною ухвалою від 24.06.2020 підготовче засідання відкладено на 15.07.2020 та повторно витребувано у державного реєстратора філії Комунального підприємства Мирнопільської сільської ради "Результат" у місті Києві Шейк-Сейкін Олексія Анатолійовича належним чином засвідчених копій всіх без виключення матеріалів реєстраційної справи, на підставі яких прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 36815534 від 29.08.2017 про реєстрацію за Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю Агрокомбінат "Хотівський" права оренди земельної ділянки площею 18,8525 га (кадастровий номер :79:098:0034) по вул. Академіка Заболотного у місті Києві, та внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідний запис від 28.08.2017 за №22073728.

15.07.2020 від Київської міської ради надійшло клопотання про долучення доказів по справі.

Протокольною ухвалою від 15.07.2020 підготовче засідання відкладено на 29.07.2020.

28.07.2020 від Київської міської ради надійшло клопотання про долучення доказів по справі.

Протокольною ухвалою від 29.07.2020 підготовче засідання відкладено на 02.09.2020.

05.08.2020 Національним музеєм народної архітектури та побуту України подано клопотання про залучення в якості третьої особи до участі у справі.

18.08.2020 від Прокуратури надійшло клопотання про витребування доказів та додаткові пояснення по справі.

20.08.2020 від Прокуратури надійшло клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Комунальне підприємство Мирнопільської сільської ради "Результат".

Протокольною ухвалою від 02.09.2020 підготовче засідання відкладено на 16.09.2020.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.09.2020 витребувано у Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Агрокомбінат "Хотівський" належним чином завірені копії всіх без виключення документів, які подавались товариством Державному реєстратору філії Комунального підприємства Мирнопільської сільської ради "Результат" у місті Києві Шейк-Сейкін Олексію Анатолійовичу з метою реєстрації права оренди та стали підставою для реєстрації права оренди на земельну ділянку (кадастровий номер :79:098:0034) площею 18, 8525 га у Голосіївському районі міста Києва та на підставі яких державним реєстратором прийнято рішення про державну реєстрацію (індексний номер 36815534 від 29.08.2017) права оренди земельної ділянки за товариством та внесено відповідний запис від 28.08.2017 №22073728 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а також залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача -Національний музей народної архітектури та побуту України (ідентифікаційний номер -03922125, місцезнаходження: 01010, м. Київ, вул. Лаврська, буд. 9, корпус 19); та залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Комунальне підприємство Мирнопільської сільської ради "Результат" (ідентифікаційний номер - 41220645, місцезнаходження: 68400, Одеська область, Арцизькій район, м. Арциз, вул. Соборна, буд. 27, офіс 4).

04.09.2020 представником відповідача 1 подано заяву про ознайомлення з матеріалами справи.

15.09.2020 представником третьої особи подано письмові пояснення.

16.09.2020 року підготовче судове засідання не відбулось у зв`язку із перебуванням судді Лиськова М.О. на лікарняному.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.10.2020 підготовче засідання у справі призначено на 21.10.2020.

Протокольною ухвалою суду від 21.10.2020 судом задоволено усне клопотання представника відповідача 1 про відкладення розгляду справи, зобов`язано відповідача 1 виконати вимоги ухвали Господарського суду міста Києва від 03.09.2020 та ухвалено відкласти підготовче засідання на 04.11.2020.

26.10.2020 від Прокуратури надійшли додаткові пояснення по справі.

Протокольною ухвалою суду від 04.11.2020 судом задоволено клопотання відповідача 1 про відкладення розгляду справи та ухвалено відкласти підготовче засідання на 18.11.2020.

Протокольною ухвалою суду від 18.11.2020 суд відповідно до статті 185 ГПК України ухвалив закрити підготовче провадження та призначити справи до судового розгляду по суті на 09.12.2020.

09.12.2020 представником відповідача 1 подано до суду відзив на позовну заяву із клопотання про поновлення строку на подання відзиву.

Протокольною ухвалою суду від 09.12.2020 судом поновлено строк на подання відзиву відповідачу 1 та долучено відзив до матеріалів справи. Під час судового засідання представниками від прокуратури, від позивача та від третьої особи 1 позовні вимоги підтримано у повному обсязі. Представником відповідача 1 проти задоволення позовних вимог заперечено. Перед судовими дебатами суд ухвалив відкласти судове засідання на 20.01.2021.

14.12.2020 представником відповідача 1 подано клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

12.01.2021 представником Офісу Генерального прокурора подано заяву про вступ у справу.

20.01.2021 представником відповідача 1 подано додаткові пояснення по справі.

У судове засідання 20.01.2020 представники Офісу Генерального прокурора, позивача та відповідача 1 з`явились, інші учасники судового процесу не з`явились.

За результатами судового засідання судом постановлено ухвалу про відкладення судового засідання на 10.02.2021, яку занесено до протоколу судового засідання.

08.02.2021 представником Офісу Генерального прокурора подано повідомлення по справі.

У судове засідання 10.02.2021 представники Офісу Генерального прокурора та відповідача 1 з`явились, інші учасники судового процесу не з`явились.

За результатами судового засідання, судом відкладено розгляд справи на 17.02.2021.

У судове засідання 17.02.2021 представники Офісу Генерального прокурора, позивача та відповідача 1 з`явились, представники інших учасників судового процесу не з`явились, клопотань про відкладення розгляду справи не подавали, про причини неявки у судове засідання суд не повідомили, про розгляд справи повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Згідно з ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Зважаючи на викладене, оскільки неявка представників учасників справи не перешкоджає всебічному, повному та об`єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні представники позивача та Офісу Генерального прокурора позовні вимоги підтримали у повному обсязі.

Представник відповідача 1 проти позову заперечив, з підстав викладених у відзиві.

На виконання вимог ст. 223 Господарського процесуального кодексу України складено протоколи судових засідань, які долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 219 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

У судовому засіданні 17.02.2021 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представника прокуратури, позивача, третьої особи 1 та відповідача 1, враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню.

23 жовтня 2003 року Київською міською радою (далі - позивач) прийнято рішення "Про оформлення права користування земельними ділянками" № 117/990, згідно з п. 5 якого, оформлено Сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю агрокомбінату "Хотівський" (далі - відповідач 1), за умови виконання п. 5.1 цього рішення, право довгострокової оренди на 25 років земельних ділянок загально площею 1108,66 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах Голосіївського району м. Києва за рахунок частини земель, закріплених за сільськогосподарською артіллю імені Мічуріна згідно з державним актом на вічне користування землею колгоспами від 10.01.53, з них: ділянка № 1 - площею 32,29 га; ділянка № 2 - площею 150,27 га; ділянка № 3 - площею 94,44 га; ділянка № 4 - площею 186,37 га; ділянка № 5 - площею 152,91 га; ділянка № 6 - площею 100,39 га; ділянка № 7 - площею 207,23 га; ділянка № 8 - площею 106,81 га; ділянка № 9 - площею 77,95 га.

Пунктом 5.1 означеного рішення встановлено, що Сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю агрокомбінату "Хотівський" необхідно:

- виконувати обов`язки землекористувача відповідно до вимог ст. 96 Земельного кодексу України;

- у місячний термін замовити у Головному управлінні земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) документ, що посвідчує право користування земельними ділянками;

- забезпечити вільний доступ для прокладання нових, ремонту та експлуатації існуючих інженерних мереж і споруд, розміщених у межах земельних ділянок;

- питання пайової участі вирішити відповідно до рішення Київради від 27.02.2013 № 271/431 "Про пайову участь (внески) інвесторів (забудовників) у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Києва";

- у разі необхідності проведення реконструкції чи нового будівництва питання оформлення дозвільної та проектно-кошторисної документації вирішувати в порядку, визначеному нормативами забудови м. Києва та з рахуванням ПДП Голосіївського району м. Києва.

02 серпня 2004 року між Київською міською радою (далі - орендодавець) та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю агрокомбінат "Хотівський" (далі - орендар) укладено Договір оренди земельної ділянки (далі - Договір), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щербаковим В.З. за реєстраційним № 800 та зареєстрований Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за № 79-6-00247 від 29.10.2004, за умовами якого орендодавець на підставі рішення Київської міської ради від 23.10.2003 № 117/990, за Актом приймання-передачі передає, а орендар приймає в оренду (строкове платне користування) земельну ділянку (далі - об`єкт оренди або земельна ділянка), визначену цим Договором.

Відповідно до п. 2.1 Договору об`єктом оренди відповідно до цього Договору, є земельні ділянки з наступними характеристиками: місце розташування - в межах Голосіївського району м. Києва; розмір - загальна площа складає 1493433 га, з них: земельна ділянка з кадастровим номером - :79:098:0005 - 1013530 га; земельна ділянка з кадастровим номером - :79:101:0001 - 345041 га; земельна ділянка з кадастровим номером - :79:102:0001 - 71679 га; земельна ділянка з кадастровим номером - :79:491:0092 - 63183 га; цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Договір укладено на 25 років (п. 3.1 Договору).

Згідно з п. 6.1 Договору передача земельної ділянки здійснюється за Актом приймання-передачі об`єкта оренди в день державної реєстрації цього Договору.

Пунктом 6.2 Договору узгоджено, що право на оренду земельної ділянки виникає після державної реєстрації цього Договору.

У відповідності до п. 11.1 Договору всі зміни та/або доповнення до цього Договору вносять за згодою сторін. Згодою абр заперечення орендодавця на зміни та/або доповнення до цього Договору, є його рішення прийняте в установленому законодавством порядку.

За умовами п. 11.6 Договору розірвання цього Договору не потребує укладення додаткової угоди. Договір вважається розірваним з моменту прийняття орендодавцем відповідного рішення, якщо інше не встановлено рішенням.

Згідно з пунктом 5 рішення Київської міської ради від 01 жовтня 2007 року № 349/3183 «Про передачу обслуговуючому кооперативу житловому кооперативу «Тарасівець» земельної ділянки для житлової забудови на вул. Академіка Заболотного у Голосіївському районі м. Києва», Київська міська рада вирішила:

«Передати обслуговуючому кооперативу житловому кооперативу "Тарасівець", за умови виконання пункту б цього рішення, у власність земельну ділянку площею 42,90 га для житлової забудови на вул. Академіка Заболотного у Голосіївському районі м. Києва за рахунок частини земель сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю агрокомбінату «Хотівський», наданих відповідно до пункту 5 рішення Київської міської ради від 23.10.2003 № 117/990 "Про оформлення права користування земельними ділянками", право користування якими посвідчено договором оренди земельної ділянки від 29.10.2004 за№ 79-8-00247».

На підставі зазначеного рішення між КМР (КМДА) та СТОВ Агрокомбінат «Хотівський» укладено договір про внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 04 серпня 2009 року, на підставі якого площі земельних ділянок в тому числі за кадастровим номером - :79:098:0005 - зменшено.

Згодом, земельну ділянку за рахунок земель ділянки з кадастровим номером :79:098:0005 третіми особами сформована нова земельна ділянка з кадастровим номером № :79:098:0034.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 25.05.2011 у справі № 50/175, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 06.07.2011 та постановою Вищого господарського суду України від 15.11.2011, визнано недійсним з моменту прийняття рішення Київської міської ради від 08.10.2015 № 191/2094"Про передачу обслуговуючому кооперативу житловому кооперативу "Тарасівець" земельної ділянки для житлової забудови на вул. Академіка Заболотного у Голосіївському районі м. Києва", визнано недійсними видані обслуговуючому кооперативу житловому кооперативу "Тарасівець" державні акти на право власності на земельні ділянки серії ЯЖ № 006288 та № 006289, зареєстровані 08.01.2008 Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за №№ 07-8-00175 та 07-8-00176, визнано недійсним виданий товариству з обмеженою відповідальністю "Чарівне містечко" державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 011933, зареєстрований 08.09.2010 Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за № 07-8-00403, визнано недійсним виданий товариству з обмеженою відповідальністю "Чарівний край" державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 011931, зареєстрований 08.09.2010 Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за № 07-8-00402, визнано відсутність у обслуговуючого кооперативу житлового кооперативу "Тарасівець", товариства з обмеженою відповідальністю "Об`єднання забудовників", товариства з обмеженою відповідальністю "Чарівне містечко" та товариства з обмеженою відповідальністю "Чарівний край" права власності на земельні ділянки, що розташовані за адресою: вул. Академіка Заболотного у Голосіївському районі міста Києва, площею 18,8525 га, кадастровий номер: 8 000 000 000:79:098:0034, вартістю за нормативною грошовою оцінкою 48 003 178,13 грн.; вул. Академіка Заболотного у Голосіївському районі міста Києва, площею 24,0450 га, кадастровий номер: 8 000 000 000:79:101:0001, вартістю за нормативною грошовою оцінкою 53 877 631,50 грн., в іншій частині позову відмовлено.

08 жовтня 2015 року Київською міською радою прийнято рішення "Про розірвання договору оренди земельних ділянок від 29.10.2004 N 79-6-00247 (з урахуванням додаткових угод про внесення змін і доповнень до договору оренди земельних ділянок від 08.12.2005 N 79-6-00378, від 15.11.2007 N 79-6-00556 та від 06.08.2009 N 79-6-00709)" № 191/2094, відповідно до статей 9, 83, 93 Земельного кодексу України, статті 32 Закону України "Про оренду землі", пункту 34 частини першої статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" та враховуючи звернення сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю агрокомбінату "Хотівський" від 04.03.2015 N 25, Київська міська рада вирішила:

1. Розірвати за умови виконання пункту 2 цього рішення договір оренди земельних ділянок (кадастровий номер :79:098:0033) площею 5,3854 га та (кадастровий номер :79:102:0001) площею 1,1767 га від 29.10.2004 N 79-6-00247 (з урахуванням додаткових угод про внесення змін і доповнень до договору оренди земельних ділянок від 08.12.2005 N 79-6-00378, від 15.11.2007 N 79-6-00556 та від 06.08.2009 N 79-6-00709), укладений між Київською міською радою та сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю агрокомбінатом "Хотівський" для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах Голосіївського району м. Києва на підставі пункту 5 рішення Київської міської ради від 23.10.2003 N 117/990 "Про оформлення права користування земельними ділянками" (справа N А-21802).

2. Сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю агрокомбінату "Хотівський":

2.1. Повернути Київській міській раді земельні ділянки на умовах, визначених договором оренди від 29.10.2004 N 79-6-00247 (з урахуванням додаткових угод про внесення змін і доповнень до договору оренди земельних ділянок від 08.12.2005 N 79-6-00378, від 15.11.2007 N 79-6-00556 та від 06.08.2009 N 79-6-00709).

2.2. Сплатити Київській міській раді орендну плату за шість місяців з моменту прийняття цього рішення, якщо протягом зазначеного періоду не надійде пропозицій від інших осіб на укладання договору оренди цих земельних ділянок на тих самих умовах.

3. Земельні ділянки, зазначені в пункті 1 цього рішення, віднести до земель запасу.

4. Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації):

4.1. Проінформувати сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю агрокомбінат "Хотівський" про прийняття цього рішення.

4.2. Вжити заходів щодо державної реєстрації права комунальної власності територіальної громади міста Києва на земельні ділянки (кадастровий номер :79:098:0033) площею 5,3854 га та (кадастровий номер :79:102:0001) площею 1,1767 га в межах Голосіївського району м. Києва.

Відповідно до Інформаційної довідки № 208328250 від 06.05.2020 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, 28.08.2017 Державним реєстратором філії Комунального підприємства Мирнопільської сільської ради "Результат" у м. Києві Шейком-Сейкіним Олексієм Анатолійовичем зареєстровано за Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю агрокомбінат "Хотівський" право оренди земельної ділянки (кадастровий номер 800000000:79:098:0034) площею 18,8525 га по вул. Академіка Заболотного у місті Києві.

Підставою виникнення іншого речового права зазначено: Договір оренди земельної ділянки, серія та номер: 800, виданий 02.08.2014, видавник: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Щербаков В.З; Договір про внесення мін та доповнень до Договору оренди земельної ділянки, серія та номер: 883, виданий 05.12.2005, видавник: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Щербаков В.З,; Акт приймання-передачі земельних ділянок, серія та номер: бн, виданий 29.10.2004, видавник: сторони договору.

Підставою внесення запису зазначено: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 36815534 від 29.07.2017, Шейк-Сейкін Олексій Анатолійович, Філія Комунального підприємства Мирнопільської сільської ради "Результат" у м. Києві.

Орендодавцем зазначено: територіальну громаду міста Києва в особі Київської міської ради.

Звертаючись з позовом до суду в інтересах держави, в особі Київської міської ради, прокурор зазначив, що у 2007 році Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю агрокомбінат "Хотівський" реалізувало своє право та відмовилось від права користування земельною ділянкою, що встановлено у рішенні Господарського суду міста Києва від 25.05.2011 у справі № 50/175, та в подальшому, сторонами укладено Додаткову угоду до Договору, якою виключено з об`єктів оренди за Договором земельну ділянку з кадастровим номером: 800000000:79:098:0034, а отже право користування відповідача 1 земельною ділянкою припинилось за його добровільною відмовою та волевиявленням обох сторін Договору.

Водночас прокурор зазначає, що рішенням Київської міської ради № 191/2094 від 08.10.2015 Договір взагалі розірвано, а відтак з 2015 року зобов`язання сторін за Договором припинились, та після припинення правовідносин сторін за Договором, Київською міською радою, як власником землі не приймалось потворного рішення про надання Сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю агрокомбінат "Хотівський" в оренду земельної ділянки (кадастровий номер 800000000:79:098:0034) по вул. Академіка Заболотного у м. Києві, тобто власником не здійснювалось повторного волевиявлення на надання відповідачу 1 права оренди на означену земельну ділянку, договір оренди з відповідачем 1 не укладався.

Таким чином, прокурор зазначає, що реєстрація у Державному реєстрі прав на нерухоме майно за товариством права оренди спірної земельної ділянки, без відповідних правових підстав, за відсутності волевиявлення, оформленого відповідним рішенням, її власника про відведення товариству землі у користування та без укладення нового договору оренди землі порушує право територіальної громади міста Києва на користування та розпорядження комунальною землею та є незаконною, в зв`язку з чим, просить суд:

- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 36815534 від 29.08.2017, прийняте Державним реєстратором філії Комунального підприємства Мирнопільської сільської ради "Результат" у м. Києві Шейк-Сейкін Олексієм Анатолійовичем про реєстрацію за Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю агрокомбінат "Хотівський" права оренди земельної ділянки (кадастровий номер 800000000:79:098:0034) площею 18,8525 га по вул. Академіка Заболотного у місті Києві;

- скасувати державну реєстрацію права оренди Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю агрокомбінат "Хотівський" на земельну ділянку (кадастровий номер 800000000:79:098:0034) площею 18,8525 га по вул. Академіка Заболотного у місті Києві проведену Державним реєстратором філії Комунального підприємства Мирнопільської сільської ради "Результат" у м. Києві Шейк-Сейкін Олексієм Анатолійовичем (запис № 22073728 від 28.08.2017).

Відповідач 1 в свою чергу, заперечуючи проти позову, у відзиві на позовну заяву зазначає, що після набрання законної сили рішенням Господарського суду міста Києва від 25.05.2011 у справі № 50/175, земельна ділянка за кадастровим номером - :79:098:0034 повернулась у розпорядження (право оренди) до відповідача 1.

У відзиві на позовну заяву, відповідач 1 також вказує, що рішення Київської міської ради про розірвання договору вступає в силу лише за умови виконання відповідачем умов, що зазначені в п. 2 рішення, а отже оскільки відповідачу 1 не було відомо про наявність рішення, а також не виконувались обов`язкові вимоги рішення, за яких Договір оренди вважатиметься розірваним, Договір є чинним до 2029 року.

Як зазначає відповідач 1, земельна ділянка з кадастровим номером 800000000:79:098:0034, площею 18,8525 відповідно до даних публічної кадастрової карти, а також відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно належить до комунальної власності та має цільове призначення "для ведення товарного сільськогосподарського виробництва", яке в Класифікаторі видів цільового призначення земель має кодування підрозділу 01.01 і підпала під категорію "землі сільськогосподарського призначення", а отже до зміни цільового призначення, зазначена земельна ділянка з кадастровим номером :79:098:0034 може використовуватись в рамках визначеного на даний час виду цільового призначення ("введення товарного сільськогосподарського виробництва"), що свідчить про нездійснення відповідачем 1 жодних порушень при використанні земельної ділянки.

Також, відповідач 1 зазначає, що якщо на думку Київської міської ради та/або прокуратури Договір оренди розірваний, Київська міська рада зобов`язана була повернути відповідачу грошові кошти, що безпідставно надійшли на її рахунки, однак жодних коштів Київська міська рада відповідачу 1 не повернула.

Крім того, відповідача1 зазначає, що прокуратурою міста Києва не надано належних та допустимих доказів, які б надавали беззаперечну можливість участі такого органу при розгляді господарської справи № 910/6837/20; Перший заступник Прокурора міста Києва подав позовну заяву без взяття до уваги факту того, що профільний орган суб`єкта владних повноважень (Київська міська державна адміністрація) бажає та здійснює всі дії для самостійного захисту інтересів; не доведено факту настання виключних обставин, визначених статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", які дають змогу органам прокуратури бути стороною при розгляд даної справи.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Частиною 2 статті 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до частин 3, 4 статті 53 Господарського процесуального кодексу України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Питання представництва інтересів держави прокурором у суді врегульовано у статті 23 Закону України від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII "Про прокуратуру", який набрав чинності 15.07.2015. Ця стаття визначає, що представництво прокурором держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом (ч.1). Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження (далі - компетентний орган), а також у разі відсутності такого органу (ч.3). Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень (абз. 1-3 ч.4). У разі встановлення ознак адміністративного чи кримінального правопорушення прокурор зобов`язаний здійснити передбачені законом дії щодо порушення відповідного провадження (ч.7).

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №912/2385/18 уточнено висновки, зроблені у постановах: Великої Палати Верховного Суду від 15 жовтня 2019 року у справі № 903/129/18; Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі № 927/246/18, від 16 квітня 2019 у справах № 910/3486/18 та № 925/650/18, від 17 та 18 квітня 2019 року у справах № 923/560/18 та № 913/299/18 відповідно, від 13 травня 2019 року у справі № 915/242/18; Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 0440/6738/18. А також відступлено від висновків, викладених в постанові Верховного Суду від 17 квітня 2019 року у справі № 923/560/18; постанові Верховного Суду від 16 квітня 2019 року у справі № 925/650/18; постанові Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 909/569/18; постанова Верховного Суду від 07 грудня 2018 у справі № 924/1256/17.

У вказаній вище постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №912/2385/18 висловлену такі правові позиції, які згідно приписів статті 236 ГПК України суди повинні враховувати.

Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк. Прокурор, звертаючись до суду з позовом, повинен обґрунтувати та довести бездіяльність компетентного органу. Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо. Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим. Якщо суд після відкриття провадження у справі з урахуванням наведених учасниками справи аргументів та наданих доказів установить відсутність підстав для представництва прокурором інтересів держави в суді, суд залишає позовну заяву, подану прокурором в інтересах держави в особі компетентного органу, без розгляду відповідно до положень пункту 2 частини першої статті 226 ГПК України.

25 квітня 2019 року Прокуратура міста Києва листом № 05/1-4317-19 скерувала до Київської міської ради звернення ОСОБА_2 щодо дотримання вимог земельного законодавства, порушення майнових прав територіальної громади на земельні ділянки у Голосіївському районі міста Києва, у відповідь на який, Київська міська рада зазначила, що відповідно до положень статей 29, 31 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" на даний час виконавчим органом Київської міської ради (Київською міською державною адміністрацією) опрацьовується питання щодо захисту прав територіальної громади міста Києва, зокрема на земельну ділянку з кадастровим номером 800000000:79:098:0034.

15 травня 2019 року Прокуратурою міста Києва направлено Київській міській раді Повідомлення в порядку ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" № 05/1-6944-20, у якому Прокуратура міста Києва зазначила, що на порушення інтересів держави Київська міська рада в судовому порядку належним чином не відреагувала, інтереси держави залишаються незахищеними тривалий час.

У позовній заяві прокурор зазначає, за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, державна реєстрація за товариством права оренди на спірну земельну ділянку здійснена ще у серпні 2017 року, водночас, лише у липні 2019 року, тобто майже через два роки після порушення прав територіальної громади, Київська міська рада звернулась до Міністерства юстиції України зі скаргою про скасування вказаного рішення державного реєстратора, за результатами розгляду якої, відмолено у її задоволенні. Означене рішення Міністерства юстиції України Київською міською радою оскаржено до Окружного адміністративного суду міста Києва, однак, обраний Київською міською радою спосіб захисту є неефективним (неналежним), оскільки він не спрямований на реальне поновлення порушених прав та інтересів територіальної громади на землю та не призводить до скасування незаконної реєстрації права користування комунальною землею і фактично затягує відновлення порушених державних інтересів, а отже Київською міською радою дієвих заходів, спрямованих на захист інтересів територіальної громади та поновлення її прав не вжито.

При цьому, прокурор також зазначає, що Київська міська рада обмежилась лише зверненням до Міністерства юстиції України зі скаргою аж через два роки з моменту порушення прав громади на спірну земельну ділянку та більш того з порушенням встановленого законодавством строку на оскарження рішення державного реєстратора до Міністерства юстиції України, в зв`язку з чим, майже упродовж трьох років, порушене право громади залишається не поновленим, а отже такі дії Київської міської ради не можуть розглядатись як належне регулювання використання комунальної власності з метою, що відповідає загальному інтересу територіальної громади міста Києва.

Таким чином, враховуючи наведене у сукупності, оскільки позивач не належним чином здійснював свої повноваження, що проявилось у неподанні позову самостійно до відповідачів протягом розумного строку, будучи обізнаним про порушення інтересів держави, прокурор правомірно звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Київської міської ради.

Статтею 13 Конституції України визначено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону (стаття 14 Конституції України).

Земельні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст.ст.142, 143 Основного Закону України матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад. Територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності; затверджують програми соціально-економічного та культурного розвитку і контролюють їх виконання; затверджують бюджети відповідних адміністративно-територіальних одиниць і контролюють їх виконання; встановлюють місцеві податки і збори відповідно до закону; забезпечують проведення місцевих референдумів та реалізацію їх результатів; утворюють, реорганізовують та ліквідовують комунальні підприємства, організації і установи, а також здійснюють контроль за їх діяльністю; вирішують інші питання місцевого значення, віднесені законом до їхньої компетенції.

21 травня 1997 року Верховною Радою України був прийнятий Закон України "Про місцеве самоврядування в Україні", згідно ст. 2 якого місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Згідно із ст. 16 зазначеного Закону України від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Положення частин 1 та 2 ст. 1 Земельного кодексу України визначають, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Право власності на землю гарантується.

Відповідно до ст. 9 Земельного кодексу України до повноважень Київської і Севастопольської міських рад у галузі земельних відносин на їх території належить, зокрема розпорядження землями територіальної громади міста; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб (ч. 1 ст. 122 Земельного кодексу України).

Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу.

Закон України "Про оренду землі" визначає, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі (ч. 1 ст. 2 Закону України "Про оренду землі".

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України "Про оренду землі" орендарями земельних ділянок є юридичні або фізичні особи, яким на підставі договору оренди належить право володіння і користування земельною ділянкою.

У відповідності до ч. 1 ст. 6 Закону України "Про орендну землі" орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

23 жовтня 2003 року Київською міською радою (далі - позивач) прийнято рішення "Про оформлення права користування земельними ділянками" № 117/990, згідно з п. 5 якого, оформлено Сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю агрокомбінату "Хотівський" (далі - відповідач 1), за умови виконання п. 5.1 цього рішення, право довгострокової оренди на 25 років земельних ділянок загально площею 1108,66 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах Голосіївського району м. Києва за рахунок частини земель, закріплених за сільськогосподарською артіллю імені Мічуріна згідно з державним актом на вічне користування землею колгоспами від 10.01.53, з них: ділянка № 1 - площею 32,29 га; ділянка № 2 - площею 150,27 га; ділянка № 3 - площею 94,44 га; ділянка № 4 - площею 186,37 га; ділянка № 5 - площею 152,91 га; ділянка № 6 - площею 100,39 га; ділянка № 7 - площею 207,23 га; ділянка № 8 - площею 106,81 га; ділянка № 9 - площею 77,95 га.

02 серпня 2004 року між Київською міською радою та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю агрокомбінат "Хотівський" укладено Договір оренди земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щербаковим В.З. за реєстраційним № 800 та зареєстрований Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за № 79-6-00247, за умовами якого орендодавець на підставі рішення Київської міської ради від 23.10.2003 № 117/990, за Актом приймання-передачі передає, а орендар приймає в оренду (строкове платне користування) земельну ділянку (далі - об`єкт оренди або земельна ділянка), визначену цим Договором.

Відповідно до п. 2.1 Договору об`єктом оренди відповідно до цього Договору, в редакції Договору про внесення змін від 05.11.2007, є зокрема, земельна ділянка з кадастровим номером :79:101:0001 - 18,8525 га

Водночас, 05 грудня 2005 року укладено Договір про внесення змін до Договору оренди земельної ділянки, відповідно до якого змінено площі переданих земельних ділянок за Договором.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Таким чином, спірна земельна ділянка об`єктом оренди за договором оренди від 02.08.2004 та за договором від 05.12.2005 не була.

Отже, судом встановлено, що з 02.08.04, у відповідача 1 відсутні правові підстави для користування земельною ділянкою з кадастровим номером - 800000000:79:098:0034 площею 18,8525 га, що учасниками справи не спростовано, як і не надано доказів як поновлення, так і виникнення після 02.08.2004 у відповідача 1 права оренди земельною ділянкою з кадастровим номером - 800000000:79:098:0034 площею 18,8525 га, як і будь-яких інших прав на означену земельну ділянку.

При цьому, суд відхиляє посилання відповідача 1 на те, що після набрання законної сили рішенням Господарського суду міста Києва від 25.05.2011 у справі № 50/175, земельна ділянка за кадастровим номером - :79:098:0034 (оскільки була складовою частиною ділянки :79:098:0005) повернулась у розпорядження (право оренди) до відповідача 1, з огляду на наступне.

Так, рішенням Господарського суду міста Києва від 25.05.2011 у справі № 50/175, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 06.07.2011 та постановою Вищого господарського суду України від 15.11.2011, визнано недійсним з моменту прийняття рішення Київської міської ради від 08.10.2015 № 191/2094"Про передачу обслуговуючому кооперативу житловому кооперативу "Тарасівець" земельної ділянки для житлової забудови на вул. Академіка Заболотного у Голосіївському районі м. Києва", визнано недійсними видані обслуговуючому кооперативу житловому кооперативу "Тарасівець" державні акти на право власності на земельні ділянки серії ЯЖ № 006288 та № 006289, зареєстровані 08.01.2008 Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за №№ 07-8-00175 та 07-8-00176, визнано недійсним виданий товариству з обмеженою відповідальністю "Чарівне містечко" державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 011933, зареєстрований 08.09.2010 Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за № 07-8-00403, визнано недійсним виданий товариству з обмеженою відповідальністю "Чарівний край" державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 011931, зареєстрований 08.09.2010 Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за № 07-8-00402, визнано відсутність у обслуговуючого кооперативу житлового кооперативу "Тарасівець", товариства з обмеженою відповідальністю "Об`єднання забудовників", товариства з обмеженою відповідальністю "Чарівне містечко" та товариства з обмеженою відповідальністю "Чарівний край" права власності на земельні ділянки, що розташовані за адресою: вул. Академіка Заболотного у Голосіївському районі міста Києва, площею 18,8525 га, кадастровий номер: 8 000 000 000:79:098:0034, вартістю за нормативною грошовою оцінкою 48 003 178,13 грн.; вул. Академіка Заболотного у Голосіївському районі міста Києва, площею 24,0450 га, кадастровий номер: 8 000 000 000:79:101:0001, вартістю за нормативною грошовою оцінкою 53 877 631,50 грн., в іншій частині позову відмовлено.

Однак, право оренди земельної ділянки з кадастровим номером - 800000000:79:098:0034 площею 18,8525 га у відповідача 1 відповідно до договору оренди взагалі не виникало, оскільки земельна ділянка з кадастровим номером - 800000000:79:098:0034 площею 18,8525 га предметом договору оренди від 02.08.2004 взагалі не була.

Суд також зауважує, що відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. У силу приписів статті 204 Цивільного кодексу України правомірність правочину презюмується.

Посилання відповідача 1 у відзиві на позовну заяву на те, що рішення Київської міської ради про розірвання договору вступає в силу лише за умови виконання відповідачем умов, що зазначені в п. 2 рішення, а отже оскільки відповідачу 1 не було відомо про наявність рішення, а також не виконувались обов`язкові вимоги рішення, за яких Договір оренди вважатиметься розірваним, Договір є чинним до 2029 року, судом до уваги не приймаються, оскільки прийняте 08 жовтня 2015 року Київською міською радою рішенням "Про розірвання договору оренди земельних ділянок від 29.10.2004 N 79-6-00247 (з урахуванням додаткових угод про внесення змін і доповнень до договору оренди земельних ділянок від 08.12.2005 N 79-6-00378, від 15.11.2007 N 79-6-00556 та від 06.08.2009 N 79-6-00709)" яким вирішено розірвати за умови виконання пункту 2 цього рішення договір оренди земельних ділянок (кадастровий номер :79:098:0033) площею 5,3854 га та (кадастровий номер :79:102:0001) площею 1,1767 га від 29.10.2004 N 79-6-00247 (з урахуванням додаткових угод про внесення змін і доповнень до договору оренди земельних ділянок від 08.12.2005 N 79-6-00378, від 15.11.2007 N 79-6-00556 та від 06.08.2009 N 79-6-00709), укладений між Київською міською радою та сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю агрокомбінатом "Хотівський" для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах Голосіївського району м. Києва на підставі пункту 5 рішення Київської міської ради від 23.10.2003 N 117/990 "Про оформлення права користування земельними ділянками" (справа N А-21802), не впливає на відносин сторін щодо оренди земельної ділянки з кадастровим номером - 800000000:79:098:0034 площею 18,8525 га, оскільки право оренди у відповідача 1 з Договору оренди від 02.08.2004 не виникало, в зв`язку з чим, обставини щодо розірвання Договору, судом не досліджуються.

При цьому, суд враховує, що рішенням Господарського суду міста Києва від 25.05.2011 у справі № 50/175, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 06.07.2011 та постановою Вищого господарського суду України від 15.11.2011, встановлено, що: "Про отримання згоди на припинення права користування сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Агрокомбінату "Хотівський" свідчить лист-згода від 18.06.2007 № 228, про яке зазначено у спірному рішенні, а відтак Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю Агрокомбінату "Хотівський" добровільно відмовилось від орендованої земельної ділянки, що передбачено ст. 141 Земельного кодексу України однією з підстав припинення права користування земельною ділянкою.".

Обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч. 4 ст. 75 ГПК України).

У зв`язку з викладеним, суд вважає, що встановлені обставини приводять до переконливого висновку про необхідність застосування при розгляді даної справи доктрини venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), яка базується ще на римській максимі - "non concedit venire contra factum proprium" (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці).

Доктрина venire contra factum proprium базується на принципі добросовісності. Наприклад, у статті I.-1:103 Принципів, визначень і модельних правил європейського приватного права вказується, що поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них.

Водночас, незважаючи на те, що земельна ділянка з кадастровим номером - 800000000:79:098:0034 площею 18,8525 га предметом договору оренди від 02.08.2004 взагалі не була, 28.08.2017 Державним реєстратором філії Комунального підприємства Мирнопільської сільської ради "Результат" у м. Києві Шейком-Сейкіним Олексієм Анатолійовичем зареєстровано за Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю агрокомбінат "Хотівський" право оренди земельної ділянки (кадастровий номер 800000000:79:098:0034) площею 18,8525 га по вул. Академіка Заболотного у місті Києві.

Підставою виникнення іншого речового права зазначено: Договір оренди земельної ділянки, серія та номер: 800, виданий 02.08.2014, видавник: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Щербаков В.З; Договір про внесення мін та доповнень до Договору оренди земельної ділянки, серія та номер: 883, виданий 05.12.2005, видавник: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Щербаков В.З,; Акт приймання-передачі земельних ділянок, серія та номер: бн, виданий 29.10.2004, видавник: сторони договору.

В свою чергу, підставою внесення запису зазначено: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 36815534 від 29.07.2017, Шейк-Сейкін Олексій Анатолійович, Філія Комунального підприємства Мирнопільської сільської ради "Результат" у м. Києві.

Орендодавцем зазначено: територіальну громаду міста Києва в особі Київської міської ради.

Закон України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" регулює відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" загальними засадами державної реєстрації прав є гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження.

Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 22 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" документи, що подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідальність за достовірність даних, що містяться в документах, поданих для державної реєстрації прав, несе заявник, якщо інше не встановлено судом.

Записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав (ч. 1 ст. 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").

Частина 1 статті 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначає, що державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі:

1) укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката;

2) свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката;

3) свідоцтва про право на спадщину, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката;

4) виданого нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, чи їх дублікатів;

5) свідоцтва про право власності, виданого органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді, чи його дубліката;

6) свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого до 1 січня 2013 року органом місцевого самоврядування або місцевою державною адміністрацією, чи його дубліката;

7) рішення про закріплення нерухомого майна на праві оперативного управління чи господарського відання, прийнятого власником нерухомого майна чи особою, уповноваженою управляти таким майном;

8) державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку або державного акта на право постійного користування землею, виданих до 1 січня 2013 року;

9) рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно;

10) ухвали суду про затвердження (визнання) мирової угоди;

11) заповіту, яким установлено сервітут на нерухоме майно;

12) рішення уповноваженого законом органу державної влади про повернення об`єкта нерухомого майна релігійній організації;

13) рішення власника майна, уповноваженого ним органу про передачу об`єкта нерухомого майна з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність;

14) інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно.

Доказів наявності будь-якого із визначеного ч. 1 ст. 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" документу, який би свідчив про наявність підстав для державної реєстрації права користування земельною ділянкою за кадастровим номером 800000000:79:098:0034, площею 18,8525 га, станом на 28.08.2017, до матеріалів справи не надано, що свідчить про відсутність правових підстав для реєстрації за Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю агрокомбінат "Хотівський" права оренди земельної ділянки (кадастровий номер 800000000:79:098:0034) площею 18,8525 га по вул. Академіка Заболотного у місті Києві.

Відтак, реєстрація 28.08.2017 Державним реєстратором філії Комунального підприємства Мирнопільської сільської ради "Результат" у м. Києві Шейк-Сейкін Олексієм Анатолійовичем за Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю агрокомбінат "Хотівський" право оренди земельної ділянки (кадастровий номер 800000000:79:098:0034) площею 18,8525 га по вул. Академіка Заболотного у місті Києві, за відсутності на те правових підстав, порушує права позивача, обмежуючи його правомочності власника, що суперечить ст. 41 Конституції України та ст.ст. 316, 317 Цивільного кодексу України, в зв`язку з чим, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог

Всі інші заяви, клопотання, доводи та міркування учасників судового процесу відповідно залишені судом без задоволення і не прийняті до уваги як необґрунтовані та безпідставні.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За приписами частин 1, 3 статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з частиною 1 статті 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами, за визначенням частини 1 статті 73 ГПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Надаючи оцінку доводам всіх учасників судового процесу судом враховано, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч.5 ст.236 ГПК України).

Відповідно до п.3 ч.4 ст.238 ГПК України у мотивувальній частині рішення зазначається, зокрема, мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006р. у справі "Проніна проти України", в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У рішенні Європейського суду з прав людини "Серявін та інші проти України" (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE) вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), N 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові від 13.03.2018 Верховного Суду по справі №910/13407/17.

Принцип змагальності процесу означає, що кожній стороні повинна бути надана можливість ознайомитися з усіма доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною, і відповісти на них (п. 63 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Руїс-Матеос проти Іспанії" від 23 червня 1993 р.).

Захищене статтею 6 Європейської конвенції з прав людини право на справедливий судовий розгляд також передбачає право на змагальність провадження. Кожна сторона провадження має бути поінформована про подання та аргументи іншої сторони та має отримувати нагоду коментувати чи спростовувати їх.

Дія принципу змагальності ґрунтується на переконанні: протилежність інтересів сторін найкраще забезпечить повноту матеріалів справи через активне виконання сторонами процесу тільки їм притаманних функцій. Принцип змагальності припускає поєднання активності сторін у забезпеченні виконання ними своїх процесуальних обов`язків із забезпеченням судом умов для здійснення наданих їм прав.

До того ж, суд зазначає, що однією з засад здійснення господарського судочинства у відповідності до ст.2 Господарського процесуального кодексу України є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом

Принцип рівності сторін у процесі - у розумінні "справедливого балансу" між сторонами - вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.33 Рішення віл 27.10.1993р. Європейського суду з прав людини у справі "Домбо Бегеер Б.В. проти Нідерландів").

У п.26 рішення від 15.05.2008р. Європейського суду з прав людини у справі "Надточій проти України" суд нагадує, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище у порівнянні з опонентом.

Відповідачі під час розгляду справи не надали суду жодних доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про законність прийнятого відповідачем 2 рішення.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з покладенням судового збору на відповідачів в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 36815534 від 29.08.2017, прийняте Державним реєстратором філії Комунального підприємства Мирнопільської сільської ради "Результат" у м. Києві Шейк-Сейкін Олексієм Анатолійовичем про реєстрацію за Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю агрокомбінат "Хотівський" права оренди земельної ділянки (кадастровий номер 800000000:79:098:0034) площею 18,8525 га по вул. Академіка Заболотного у місті Києві;

3. Скасувати державну реєстрацію права оренди Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю агрокомбінат "Хотівський" на земельну ділянку (кадастровий номер 800000000:79:098:0034) площею 18,8525 га по вул. Академіка Заболотного у місті Києві проведену Державним реєстратором філії Комунального підприємства Мирнопільської сільської ради "Результат" у м. Києві Шейк-Сейкін Олексієм Анатолійовичем (запис № 22073728 від 28.08.2017).

4. Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Агрокомбінат "Хотівський" (08171, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Хотів, вул. Паширова, 1; ідентифікаційний код: 00849405) на користь Прокуратури міста Києва (03150, м. Київ, вул. Предславинська, 45/9; ідентифікаційний код: 02910019) витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп.

5. Стягнути з Державного реєстратора філії Комунального підприємства Мирнопільської сільської ради "Результат" у місті Києва Шейка-Сейкіна Олексія Анатолійовича (04074, м. Київ, вул. Новомостицька, 25; ідентифікаційний код: 41220645) на користь Прокуратури міста Києва (03150, м. Київ, вул. Предславинська, 45/9; ідентифікаційний код: 02910019) витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп.

6. Після набрання рішенням Господарського суду міста Києва законної сили видати відповідні накази.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складання та підписання повного тексту рішення 24.02.2021

Суддя М.О. Лиськов