РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

07.02.2021Справа № 910/17333/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Ягічевої Н. І., розглянувши у спрощеному провадженні без виклику сторін господарську справу За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРХІМРЕСУРС" (вул. В. Нестерчука, буд. 1, м. Калинівка, Калинівський район, Вінницька область, 22400, )

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "КИЇВХЛІБ" (вул. Костянтинівська, буд. 64, м. Київ, 04080, ) про стягнення 56 652,02 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "УКРХІМРЕСУРС" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "КИЇВХЛІБ" (далі - відповідач) про стягнення 56 652,02 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Товариством з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "КИЇВХЛІБ" своїх зобов`язань за договором поставки №19-36/УХР від 22.11.2019 щодо повної та своєчасної оплати поставленого товару, у зв`язку з чим позивачем заявлено до стягнення з відповідача 53 880, 00 грн основного боргу та 2 772, 02 грн пені.

Ухвалою від 07.12.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, визначено сторонам строк для надання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та доказів в обґрунтування своєї позиції.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, так позивач ухвалу суду від 07.12.2020 отримав - 14.12.2020, відповідач - 11.12.2020.

29.12.2020 через канцелярію суду відповідач надав суду відзив на позовну заяву, у якому повідомив про сплату відповідачем суми основного боргу, що підтверджується платіжним дорученням №ДТ012064 від 10.11.2020 року на суму 53 880,00 грн, у зв`язку з чим просить суд закрити провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України.

04.01.2021 через канцелярію суду позивач надав суду відповідь на відзив, у якій підтвердив факт сплати відповідачем суми основного боргу у розмірі 53 880,00 грн. та просить суд стягнути з відповідача суму пені у розмірі 2 772,02 грн.

04.01.2021 через канцелярію суду позивач надав суду заяву про зміну предмету позову, посилаючись на те, що звернення із зазначеною заявою здійснюється в межах визначеного процесуальним законом строку та просить суд прийняти позовні вимоги у новій редакції: стягнути з відповідача суму пені у розмірі 2 772,02 грн.

Суд розглянувши заяву позивача про зміну предмету позову, прийшов до висновку про її прийняття та подальший розгляд справи здійснювати у межах позовних вимог, викладених у новій редакції, а саме про стягнення з відповідача на користь позивача суми пені у розмірі 2 772,02 грн.

Справа підлягає вирішенню за наявними матеріалами з огляду на приписи ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно положень ст. 248 ГПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Таким чином, суд, враховуючи належне повідомлення сторін про розгляд справи, визначений процесуальний строк для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, вбачає за можливе здійснити розгляд справи за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

22.11.2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "УКРХІМРЕСУРС" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "КИЇВХЛІБ" (покупець) укладено Договір поставки №19-36/УХР (далі - Договір), відповідно до умов якого постачальник зобов`язався поставити та передати у власність покупця, а покупець зобов`язався прийняти та оплатити товар - гліцерин дистильований (далі - товар) на умовах, визначених Договором та специфікаціями, що узгоджені сторонами та є невід`ємною частиною цього Договору.

Згідно із п. 3.4 Договору, плата здійснюється покупцем протягом 14 календарних днів з моменту поставки товару на підставі рахунку-фактури, виставленого постачальником, або документів з прийому-передачі товару, якщо інших порядок оплати не зазначено у специфікації.

Пунктом 5.3 Договору, передбачено, що у випадку порушення строків оплати за поставлений товар покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент прострочення платежу, від суми заборгованості за кожен календарний день прострочення.

Як вбачається з матеріалів справи позивач здійснив поставку товару загальною вартістю 107 760,00 грн, що підтверджується видатковими накладними:

-№УХ-000565 від 13.07.2020 року на суму 53 880,00 грн;

-№УХ-0001635 від 22.07.2020 року на суму 53 880,00 грн.

Відповідач здійснив оплату отриманого товару у розмірі 20 000,00 грн та у розмірі 33 880,00 грн, що підтверджує банківськими виписками від 01.10.2020 року №ДТ 011279 та від 12.10.2020 року №ДТ 011279. Також відповідач, після відкриття провадження у справі здійснив оплату товару платіжним дорученням №ДТ012064 від 10.11.2020 року на суму 53 880,00 грн.

Спір у справі виник з неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за Договором, у зв`язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача суму пені у розмірі 2 772,02 грн.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Дослідивши зміст укладеного між сторонами Договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором поставки.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Розглянувши вимоги позивача про стягнення 2 772, 02 грн пені за прострочення виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань з оплати отриманого товару по договору, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 2 статті 551 Цивільного кодексу України визначено, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Пунктом 5.3 Договору, передбачено, що у випадку порушення строків оплати за поставлений товар покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент прострочення платежу, від суми заборгованості за кожен календарний день прострочення.

Суд перевірив надані позивачем розрахунки пені встановив, що заявлена до стягнення сума пені є арифметично правильною та відповідно обґрунтованою.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи встановлене вище, суд вважає змінені позовні вимоги позивача обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до статті 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 254 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "КИЇВХЛІБ" (вул.Костянтинівська, буд. 64, м.Київ, 04080, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРХІМРЕСУРС" (вул.В.Нестерчука, буд. 1, м.Калинівка, Калинівський район, Вінницька область, 22400, ) 2 772 (дві тисячі сімсот сімдесят дві) грн 02 коп. суму пені та 2 102 (дві тисячі сто дві) грн 00 коп. судового збору.

2. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене у строки та порядку, встановленому розділом ІV ГПК України.

Повне рішення складено 01.03.2021 року.

Суддя Н.І. Ягічева