ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" лютого 2021 р. Справа№ 910/13231/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мартюк А.І.

суддів: Євсікова О.О.

Попікової О.В.

при секретарі Гуцал О.В.

за участю представників зазначених в протоколі від 22.02.2021р.

розглянувши у відкритому судовому

засіданні апеляційну

скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі Інтернешнл Груп-Трейдінг"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.12.2020р.

у справі № 910/13231/20 (суддя Павленко Є.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі

Інтернешнл Груп-Трейдінг"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Газхолдинг

Україна"

про стягнення 219 982,37 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.12.2020 у справі №910/13231/20 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Газхолдинг Україна" від 9 листопада 2020 року про компенсацію судових витрат, пов`язаних з розглядом справи № 910/13231/20 задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі Інтернешнл Груп-Трейдінг" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газхолдинг Україна" 25 000 (двадцять п`ять тисяч) грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Енерджі Інтернешнл Груп-Трейдінг" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.12.2020 у справі №910/13231/20 про компенсацію судових витрат, пов`язаних з розглядом справи №910/13231/20 повністю і залишити заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Газхолдинг Україна" від 09.11.2020 про компенсацію судових витрат, пов`язаних з розглядом справи №910/13231/20 без розгляду повністю. Також, Товариство з обмеженою відповідальністю "Енерджі Інтернешнл Груп-Трейдінг" просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції було неповно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також невірно застосовано норми процесуального та матеріального права, що призвело до прийняття невірного рішення.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.01.2021 року, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі Інтернешнл Груп-Трейдінг" передано на розгляд колегії суддів у складі: Мартюк А.І. - головуюча суддя; судді - Євсіков О.О., Попікова О.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.01.2021 року задоволено клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 24.12.2020 у справі №910/13231/20 та поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Енерджі Інтернешнл Груп-Трейдінг" зазначений строк. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі Інтернешнл Груп-Трейдінг" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.12.2020 у справі №910/13231/20, розгляд справи призначено 03.02.2021 року. Зупинено дію ухвали Господарського суду міста Києва від 24.12.2020 у справі №910/13231/20. Витребувано з Господарського суду міста Києва справу №910/13231/20.

27.01.2021 року через управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від Господарського суду міста Києва на виконання умов ухвали Північного апеляційного господарського суду від 19.01.2021 року надійшли матеріали справи №910/13231/20.

29.01.2021 року через управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від представника відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній зазначає, що оскаржуване рішення прийнято з дотриманням норм чинного законодавства, тому просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.12.2020 у справі №910/13231/20 без змін.

03.02.2021 року через управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від представника відповідача надійшла заява про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.01.2021 року розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі Інтернешнл Груп-Трейдінг" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.12.2020 у справі №910/13231/20 відкладено на 16.02.2021 року.

16.02.2021 року через управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від представника позивача надійшла заява про перенесення розгляду справи.

У судове засідання 16.01.2021 не з`явився уповноважений представник позивача.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.02.2021 року розгляд апеляційної скарги відкладено на 22.02.2021р.

Представник позивача у поясненнях наданих у судовому засіданні, підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі, просив суд її задовольнити, скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.12.2020 у справі №910/13231/20 та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Газхолдинг Україна" про компенсацію судових витрат, пов`язаних з розглядом справи № 910/13231/20.

Представник відповідача у поясненнях, наданих у судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції без змін як таке, що ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне.

У вересні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Енерджі Інтернешнл Груп-Трейдінг" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Газхолдинг Україна" заборгованості в розмірі 219 982,37 грн., з яких: 155 000,00 грн. - основний борг, 51 171,68 грн. - пеня, 7 393,16 грн. - інфляційні втрати, 6 417,53 грн. - три проценти річних, що виникла у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором поставки від 16 травня 2019 року № 160519/1-Г.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07 вересня 2020 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачеві строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 5 днів з дня вручення даної ухвали.

05 жовтня 2020 року через загальний відділ канцелярії Господарського суду м. Києва позивачем на виконання вимог ухвали Господарського суду міста Києва від 07 вересня 2020 року подано документи для усунення її недоліків.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06 жовтня 2020 року було відкрито провадження у справі № 910/13231/20, вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення/виклику представників сторін.

13 жовтня 2020 року через загальний відділ канцелярії Господарського суду міста Києва надійшло клопотання відповідача про розгляд справи у порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 15 жовтня 2020 року у задоволенні вищезазначеного клопотання було відмовлено. Водночас судом з власної ініціативи призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження на 05 листопада 2020 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05 листопада 2020 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі Інтернешнл Груп-Трейдінг" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Газхолдинг Україна" про стягнення 219 982,37 грн. залишено без розгляду.

09 листопада 2020 року через загальний відділ канцелярії Господарського суду міста Києва надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Газхолдинг Україна", в якій останнє просило суд покласти на позивача понесені ним витрати на професійну правничу допомогу в сумі 25 000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києві від 09 листопада 2020 року розгляд вищенаведеної заяви призначено до розгляду в судовому засіданні на 19 листопада 2020 року.

Судове засідання з розгляду заяви відповідача від 09 листопада 2020 року в справі № 910/13231/20, призначене на 19 листопада 2020 року, не відбулося в зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді Павленка Є.В.

Ухвалами від 15 грудня 2020 року Господарський суд міста Києва повідомив сторін про призначення розгляду заяви на 24 грудня 2020 року.

У судовому засіданні 24 грудня 2020 року представник позивач не з`явився, про дату, час і місце розгляду заяви був повідомлений належним чином, проте явку своїх представників у призначене судове засідання не забезпечив, будь-яких заяв чи клопотань по суті поданої заяви на адресу суду не направив.

Заперечень від позивача щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу до Господарського суду м. Києва не надійшли.

Відповідно до частини 1 статті 123 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема до них належать витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з частинами 2, 3 статті 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, у тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 5 листопада 2020 року позов товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі Інтернешнл Груп-Трейдінг" залишено без розгляду на підставі пункту 4 частини 1 статті 226 ГПК України.

Відповідно до ч. 5 статті 130 ГПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Частиною 8 статті 129 ГПК України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, 16 квітня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Газхолдинг Україна" та адвокатським об`єднанням "Протекція права" (далі - Об`єднання) було укладено договір про надання правової допомоги № 16/04/18-01, згідно з яким останнє зобов`язалося надати клієнту правову допомогу щодо представництва та захисту його прав, свобод і законних інтересів, а клієнт зобов`язався оплатити таку допомогу та фактичні витрати, необхідні для виконання цієї угоди.

За умовами статті 5 цього договору гонорар за надання правової допомоги Об`єднанням клієнту погоджується сторонами у кожному конкретному випадку. Розмір гонорару, порядок та строки його сплати; порядок і розмір покриття фактичних витрат Об`єднання, пов`язаних з виконанням даного правочину, порядок приймання-передачі наданої правової допомоги визначаються сторонами у додатковій угоді до даного договору.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання вищезазначеної угоди Товариством з обмеженою відповідальністю "Газхолдинг Україна" та Об`єднанням було підписано додаткову угоду № 4 від 12 жовтня 2020 року до договору про надання правової допомоги, відповідно до розділу 1 якої Об`єднання зобов`язалося надати клієнту правову (правничу) допомогу по захисту прав та законних інтересів у межах справи № 910/13231/20 у Господарському суді міста Києва за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі Інтернешнл Груп-Трейдінг" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Газхолдинг Україна" про стягнення 219 982,37 грн.

Згідно з розділом 2 вказаної додаткової угоди № 4 вартість правової допомоги, визначеної в пункті 1 цієї угоди, становить 25 000,00 грн.

Розділом 4 додаткової угоди № 4 передбачено, що клієнт зобов`язується здійснити оплату гонорару на користь Об`єднання в розмірі наданої останнім правничої допомоги у справі, протягом 5 банківських днів з моменту підписання акту приймання-передачі в порядку, визначеному розділом 3 цієї додаткової угоди.

06 листопада 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Газхолдинг Україна" та Об`єднанням було підписано акт прийому-передачі наданих послуг (правової допомоги) на суму 25 000,00 грн., який містить перелік наданих послуг, що включає: підготовку, оформлення та подання до суду клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження; підготовку, оформлення та подання до суду клопотання про витребування оригіналу письмового доказу; ознайомлення з матеріалами справи № 910/13231/20; формування правової позиції, підготовка проекту, оформлення та подання відзиву на позовну заяву; судове представництво інтересів клієнта.

Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Газхолдинг Україна" сплатило на рахунок Об`єднання 25 000,00 грн., що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями платіжних доручень від 05 листопада 2020 року № 916 та від 9 листопада 2020 року № 921.

Згідно зі статтею 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: договір про надання правової допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Згідно зі статтею 30 цього Закону гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до частин 4-6 статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотриманням вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

До матеріалів справи відповідачем долучено ордер від 13 жовтня 2020 року серія АА № 1054652, виданий Об`єднанням на ім`я адвоката Тарасун Ольги Ігорівни, копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю вказаної особи від 11 листопада 2019 року серія КВ 4409; копію договору про надання правової допомоги від 16 квітня 2020 року № 16/04/18-01; копію додаткової угоди № 4 від 12 жовтня 2020 року до даного договору; копію акта прийому-передачі наданих правових послуг від 6 листопада 2020 року; копію звіту № 1 про надання правової допомоги від 6 листопада 2020 року; копії платіжних доручень від 5 листопада 2020 року № 916 на суму 10 000,00 грн. та від 9 листопада 2020 року № 921 на суму 15 000,00 грн.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 ГПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонам, лише за клопотанням іншої сторони. При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (ч.ч. 5-6 ст. 126 ГПК України).

Таку правову позицію щодо права суду зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони, викладено в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 22.11.2019 у справі № 902/347/18.

У пункті 44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-4 зазначено, що саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони

Крім того, колегія суддів зазначає, що станом на момент прийняття оскаржуваної ухвали від позивача не надійшло жодного заперечення щодо заявленого розміру витрат відповідача, пов`язані із розглядом справи. Також, в апеляційній скарзі позивач жодного обґрунтованого доводу щодо розміру судових витрат на оплату професійної правничої допомоги у зв`язку, зокрема, з їх неспіврозмірністю.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Газхолдинг Україна" про компенсацію судових витрат, пов`язаних з розглядом справи № 910/13231/20 у розмірі 25 000,00 грн.

Водночас вимога пункту 1 статті 6 названої Конвенції щодо обґрунтовування судових рішень не може розумітися як обов`язок суду детально відповідати на кожен довід заявника. Стаття 6 Конвенції також не встановлює правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами. Проте Європейський суд з прав людини оцінює ступінь умотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи відповідача.

Згідно зі ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Статтями 76, 77 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставин, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже, обставини викладені Товариством з обмеженою відповідальністю "Енерджі Інтернешнл Груп-Трейдінг" в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час розгляду даної справи.

Зважаючи на наведене, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала Господарського суду м. Києва від 24.12.2020 р. у справі № 910/13231/20 прийняте з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, та з додержанням норм матеріального й процесуального права, у зв`язку із чим апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі Інтернешнл Груп-Трейдінг" не підлягає задоволенню.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на Товариство з обмеженою відповідальністю "Енерджі Інтернешнл Груп-Трейдінг".

Керуючись ст.ст. 129, 270, 275, 276, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджі Інтернешнл Груп-Трейдінг" залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду м. Києва від 24.12.2020 р. у справі № 910/13231/20 - без змін.

2. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Енерджі Інтернешнл Груп-Трейдінг".

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах в порядку і строки, визначені в ст. 287, 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 04.03.2021р.

Головуючий суддя А.І. Мартюк

Судді О.О. Євсіков

О.В. Попікова