ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

02 березня 2021 року Справа № 903/843/20

Господарський суд Волинської області у складі судді Войціховського Віталія Антоновича, за участі секретаря судового засідання Гримайла Олександра Петровича

та за присутності представників сторін:

від позивача: Самчук А.М. - адвокат (договір від 06.11.2020р., посвідчення адвоката України №818 від 21.08.2015р.)

від третьої особи: не з`явились

від відповідача: Осадовський Р.Е. - адвокат (договір №18 від 10.11.2020р., Ордер Серія АС №1011425 від 23.11.2020р., Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю Серія ВЛ №934 від 14.07.2017р.)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку у приміщенні Господарського суду Волинської області заяву ФОП Шиманського Артура Сергійовича про відвід судді Войціховського Віталія Антоновича у справі

за позовом Фізичної особи-підприємця Штефанеси Георгія Олексійовича, с. Піддубці

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Підгайцівська сільська рада, с. Підгайці

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Шиманського Артура Сергійовича, с. Крупа

про стягнення 1 181 080,00 грн.

Встановив: 10 листопада 2020 року Фізична особа-підприємець Штефанеса Георгій Олексійович звернувся до Господарського суду Волинської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Шиманського Артура Сергійовича про стягнення 1 181 080, 00 грн. заборгованості.

Ухвалою суду від 13.11.2020р. за вказаним позовом було відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 10.12.2020р.

18 листопада 2020 року на адресу суду від позивача - підприємця Штефанеси Г.О. надійшла заява від 18.11.2020р. (з врахуванням уточненої заяви від 19.11.2020р.) про вжиття заходів забезпечення позову до набрання рішенням у даній справі законної сили шляхом накладення арешту на грошові кошти, що належать підприємцю Шиманському А.С. ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) та наявні на рахунках, відкритих у ПуАТ "КБ "Акордбанк" та у АБ "Укргазбанк".

Ухвалою суду від 19.11.2020р. відповідну заяву позивача було задоволено, постановлено накласти арешт на грошові кошти у розмірі ціни позову 1 181 080 грн., що належать підприємцю Шиманському А.С. та наявні на рахунках останнього, відкритих у банківських установах.

Ухвалою суду від 10.12.2020р. було, зокрема, продовжено строк проведення підготовчого провадження до 11.02.2021р., розгляд справи в підготовчому засіданні відкладено на 18.01.2021р., залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Підгайцівську сільську раду, запропоновано учасникам судового процесу вчинити певні дії та надати суду відповідні додаткові матеріали.

Ухвалою суду від 18.01.2021р. розгляд справи в підготовчому засіданні було відкладено на 08.02.2021р., запропоновано учасникам судового процесу вчинити певні дії та надати суду відповідні додаткові матеріали.

Ухвалою суду від 08.02.2021р. було, зокрема, закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до розгляду по суті на 18.02.2021р.

За результатами проведеного 18.02.2021р. судового засідання з розгляду справи по суті, судом було постановлено протокольну ухвалу про оголошення в судовому засіданні на стадії допиту свідка перерви до 01.03.2021р.

Поруч з цим в засіданні суду 01.03.2021р. судом, за усним клопотанням представника відповідача, було постановлено ухвалу (відображено в протоколі судового засідання) про оголошення перерви до 02.03.2021р. до 16 год. 00 хв.

В судовому засіданні 02.03.2021р. представником відповідача було заявлено відвід судді Войціховському В.А. від розгляду даної справи, який мотивовано тим, що суддя Войціховський В.А. не може розглядати дану справу і підлягає відводу, оскільки існують ряд обставин, які викликають сумнів у неупередженості і об`єктивності даного судді, а саме наявність звукозапису телефонної розмови, яка відбулась нібито між ФОП Шиманським А.С. та головою Підгайцівської сільської ради Семенюком Ю.М. та містила висловлювання "і це вже все", "процес вже іде", що на думку відповідача свідчить про неупередженість судді до розгляду даної справи та унеможливлює подальший розгляд даної справи суддею Войціховським В.А.

Присутній в судовому засіданні представник позивача стосовно заяви відповідача про відвід судді заперечив та просив суд відмовити в задоволенні вказаної заяви з підстав її необгрунтованості.

В судовому засіданні 02.03.2021р. судом, за участю представників сторін, було здійснено прослуховування звукозапису наданої представником відповідача телефонної розмови.

Оцінюючи заяву сторони та її обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви відповідача про відвід судді, з огляду на таке.

У Бангалорських принципах поведінки суддів від 19 травня 2016 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року №2006/23, визначено, що об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді (п. 2.5).

Відповідно до частини 1 статті 124 Конституції України, правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. При здійснені правосуддя судді незалежні і підкоряються лише закону. Однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення, крім випадків, установлених законом (статей 126, 129 Конституції України).

Відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участі у конкретній справі. Відвід судді в господарському процесі як правова категорія - це висловлена в письмовій формі недовіра колегії господарського суду на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі внаслідок виявлення будь-якої особистої прихильності чи упередженості, заявлена учасником розгляду конкретної справи.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи. Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але вирішальним є те,чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Саме тому не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Частиною 1 статті 129 Конституції України встановлено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Згідно з приписами ч.3 ст.38 Господарського процесуального кодексу України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Порядок вирішення відводу унормовано у ст.39 Господарського процесуального кодексу України, де вказується, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу. Якщо питання про відвід судді в порядку, визначеному частиною третьою цієї статті, неможливо розглянути в суді, в якому розглядається справа, то справа для вирішення питання про відвід передається до суду відповідної інстанції, найбільш територіально наближеного до цього суду. Питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження. Суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід.

Судом встановлено, що заява відповідача про відвід судді була заявлена його представником безпосередньо в судовому засіданні 02.03.2021р. на стадії судового розгляду справи по суті, тобто заява про відвід надійшла до суду пізніше ніж за три робочих дні, з огляду на викладене, заява про відвід не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Розглянувши заяву про відвід суд зазначає про наступне.

Як вбачається зі змісту заяви про відвід, його заявлено з підстав, що передбачені п. 5 ч. 1 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, згідно з яким є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді, а саме з огляду на наявність звукозапису телефонної розмови, яка відбулась нібито між ФОП Шиманським А.С. та головою Підгайцівської сільської ради Семенюком Ю.М., що викликає у відповідача сумнів у неупередженості судді Войціховського В.А. до розгляду даної справи, оскільки вказана телефонна розмова містить висловлювання "і це вже все", "процес вже іде".

Проаналізувавши доводи відповідача, викладені в заві, суд вважає їх такими, що не можуть бути підставами для відводу в розумінні положень ГПК України.

Так, статтею ст.35 Господарського процесуального кодексу України визначено перелік підстав, за яких суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), а саме:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

З огляду на нормативний зміст пункту 5 частини 1 статті 35 ГПК України відвід судді може бути заявлений й з інших підстав, відмінних від перелічених у пунктах 1, 2, 3, 4 частини 1 цієї ж статті. У будь-якому разі оцінюватися має саме те, чи викликають певні обставини розумний сумнів у неупередженості або об`єктивності судді у стороннього спостерігача.

Як на підставу для відводу судді позивач посилається на приписи п. 5 частини 1 статті 35 ГПК України, доведення наявності цих обставин може бути підставою для відводу судді.

Суд враховує висновки Верховного Суду, викладені в ухвалі від 17 липня 2020 року у справі № 826/11409/17, що стандарт безсторонності ґрунтується насамперед на тому, що судді мають розглядати справи на основі фактів та згідно з законом, без жодних обмежень, неналежного впливу, спонукання, тиску, погроз чи втручань, прямих чи непрямих, з будь-чийого боку або з будь-якої причини. Також неупередженість стосується способу мислення або ставлення суду до питань і сторін у конкретній справі. Тож слово "неупереджений" передбачає виключення (усунення) розумних та обґрунтованих сумнівів щодо упередженості судді, як реальної, так і суб`єктивної.

Варто зауважити, що жодна норма національного права не визначає зміст нормативної конструкції "неупередженість" ("безсторонність") судді", а тому під час з`ясування основних критеріїв неупередженості суд касаційної інстанції вважає за потрібне керуватися джерелами міжнародного права, зокрема принципами, сформульованими у практиці Європейського суду з прав людини.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини обґрунтованість підстав для надання висновку щодо безсторонності суду для мети пункту 1 статті 6 Конвенції має встановлюватися згідно з:

"об`єктивним критерієм", який передбачає, що встановлення наявності упередженості суду (суддів) має бути визначено окремо від поведінки судді, тобто має бути з`ясовано, чи є очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Своєю чергою вирішальне значення має саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною;

"суб`єктивним критерієм", який вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і тільки після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність.

Отже, для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, заявнику потрібно довести наявність відповідних зазначених вище суб`єктивних та/або об`єктивних елементів стандарту неупередженості (зокрема, але не винятково, йдеться про такі ознаки, як особисте переконання та поведінка конкретного судді, що вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах розв`язання справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав і свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі, тощо).

Суд зазначає, що не можуть бути підставою для відводу суддів заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами. Тому відвід має бути вмотивований, тобто в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Посилання заявника на наявність звукозапису телефонної розмови, яка відбулась нібито між ФОП Шиманським А.С. та головою Підгайцівської сільської ради Семенюком Ю.М. та яка містить висловлювання "і це вже все" та "процес вже іде", на переконання суду, само по собі не є тою безапеляційною обставиною, що викликає сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно із ч. 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України основними засадами (принципами) господарського судочинства є:

1) верховенство права;

2) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом;

3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами;

4) змагальність сторін;

5) диспозитивність;

6) пропорційність;

7) обов`язковість судового рішення;

8) забезпечення права на апеляційний перегляд справи;

9) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках;

10) розумність строків розгляду справи судом;

11) неприпустимість зловживання процесуальними правами;

12) відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Принцип диспозитивності господарського судочинства полягає в тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 14 Господарського процесуального кодексу України).

Задекларований у ст. 13 Господарського процесуального кодексу України принцип змагальності сторін передбачає, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Таким чином, обставини, наведені сторонами в обґрунтування заяв з процесуальних питань (заяв, клопотань), у тому числі заяви про відвід судді, підлягають доведенню на загальних підставах.

Поруч з цим, право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки ст.6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Частиною 1 ст.6 Закону України "Про судоустрій і статус судів" передбачено, що здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Водночас, суд зазначає, що у ГПК України не наведено вичерпного переліку обставин, які можуть викликати сумнів у неупередженості судді. До таких обставин може бути віднесено перебування судді в особливих стосунках з особою, яка бере участь у справі. З огляду на оціночний характер цього поняття суд, розглядаючи заяву про відвід, повинен виходити з мотивів заяви про відвід і наявності доказів того, що такі стосунки можуть свідчити про упереджене ставлення судді щодо результату розгляду справи.

Не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами (абз. 2 п. 1.2.1. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року №18).

В аспекті викладеного, суд констатує, що будь - яких належних доказів, які б підтверджували пряму чи опосередковану заінтересованість судді Войціховського В.А. в результаті розгляду цієї справи або наявність обставин, які викликають сумнів у його неупередженості при розгляді даної справи, з матеріалів справи та доводів підприємця, які містяться в заяві про відвід судді не вбачається.

Надана до суду заява про відвід судді ґрунтується виключно на припущеннях, оскільки не наведено жодної конкретної обставини для відводу судді в розумінні статті 35 ГПК України.

Відповідно до статті 129 Конституції України, суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Основними засадами судочинства, зокрема є законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Правосуддя в Україні здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних та інших ознак (стаття 9 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом відхилено доводи заявника як такі, що не підтверджені належними і допустимими доказами.

З огляду на вищенаведене, суд, розглянувши заяву відповідача ФОП Шиманського А.С. про відвід судді Войціховського В.А., оцінюючи матеріали справи, вважає, що мотиви відповідача про відвід судді у справі № 903/843/20, викладені у заяві від 02.03.2021р., не є підставами, які б слугували для відводу судді, а будь - яких доказів, передбачених положеннями ст.ст. 35-36 ГПК України, що слугували б підставою для відводу судді у справі, матеріали заяви та справи не містять.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про те, що заявлений відвід є безпідставним, а в заяві про відвід слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 35-39, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

у х в а л и в:

В задоволенні заяви Фізичної особи-підприємця Шиманського Артура Сергійовича про відвід судді Войціховського В.А. у справі № 903/843/20, відмовити.

Відповідно до ч.1 ст.235 Господарського процесуального кодексу України ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та окремо від рішення суду оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Ухвала підписана 03.03.2021р.

Суддя В. А. Войціховський