СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" лютого 2021 р. Справа № 5023/10192/11

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Гребенюк Н.В., суддя Зубченко І.В. , суддя Медуниця О.Є.

за участю секретаря судового засідання Пляс Л.Ф.

за участі представників:

апелянта Лісовця Дениса Сергійовича - не з`явився;

ліквідатора ФОП Калашника В.О. - Віскунов О.В., ордер від 01.10.2020; свідоцтво №115 від 07.02.2003;

арбітражного керуючого Белікова О.П. - не з`явився;

ОСОБА_2 - не з`явився;

ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та гарантія" - не з`явився;

ПАТ КБ "Правекс-Банк" - не з`явився;

Товарної біржи "Ресурс-Інформ" - не з`явився;

ТОВ "Фінансова компанія "Алькор Інвест" - Філіпович О.Є., свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №002459 від 19.09.2020; довіреність б/н від 14.08.2020;

Приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Макушевої Н.В. - не з`явився;

ТОВ "Фінансова компанія "Сігура-Капітал" - Бєлінський О.В., свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №6724/10 від 14.06.2018; довіреність б/н від 11.11.2020;

апелянта ОСОБА_3 - не з`явився,

ОСОБА_4 - не з`явився,

ОСОБА_5 - не з`явився,

ОСОБА_6 - не з`явився,

ОСОБА_7 - не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційні скарги Лісовця Дениса Сергійович а, м. Харків (вх. №3331 Х/3) та ОСОБА_3 , м. Харків, (вх. №3465 Х/3) на ухвалу господарського суду Харківської області від 30.10.2020 (суддя Прохоров С.А., повний текст ухвали складено та підписано 04.11.2020) у справі №5023/10192/11

за заявою Фізичної особи-підприємця Калашника Володимира Олександровича, смт. Вільшани

до Фізичної особи-підприємця Калашника Володимира Олександровича, смт. Вільшани

про визнання банкрутом, -

ВСТАНОВИЛА:

У провадженні господарського суду Харківської області знаходиться справа №5023/10192/11 за заявою ФОП Калашника Володимира Олександровича про визнання його банкрутом.

Постановою господарського суду Харківської області від 20.12.2011 ФОП Калашника В.О. визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

25.08.2020 до місцевого господарського суду від ліквідатора ФОП Калашника В.О. - Віскунова О.В. надійшла заява (вх.№19541) про визнання недійсним свідоцтва НОМЕР_2 від 27.05.2014 про право власності на трикімнатну квартиру загальною площею 76, 6кв.м, житловою площею 50, 7кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , видане приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Макушевою Н.В. на ім`я ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1 ), на підставі акту про передання права власності на нерухоме майно від 27.05.2014 №б/н.

Заява обґрунтована тим, що за результатами проведеного аукціону, договір купівлі-продажу між ФОП Калашник В.О. в особі ліквідатора Белікова О.П. з переможцем торгів ОСОБА_2 в порядку статті 50 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (надалі - Закон про банкрутство) не укладався. Ухвалою господарського суду Харківської області від 23.06.2016 у справі №5023/10192/11 визнані недійсними результати аукціону з реалізації майна банкрута ФОП Калашник В.О., а саме, трикімнатної квартири загальною площею 76, 6кв.м, житловою площею 50, 7кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою господарського суду Харківської області від 09.09.2020 заяву Віскунова О.В. (ліквідатора ФОП Калашника В.О.) прийнято судом, залучено до участі у справі №5023/10192/11 в межах розгляду заяви Товарну біржу "Ресурс-Інформ", ОСОБА_2 , приватного нотаріуса ХМНО Макушеву Наталію Віталіївну, арбітражного керуючого Белікова Олексія Петровича.

23.10.2020 до місцевого господарського суду від ОСОБА_2 та Лісовця Д.С. надійшли заяви про застосування строків позовної давності.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 30.10.2020 відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_2 (вх. №24674 від 23.10.2020) та заяви Лісовця Д.С. (вх..№ 24673 від 23.10.2020) про застосування строків позовної давності. Задоволено заяву Віскунова О.В. - ліквідатора ФОП Калашника В.О. про визнання недійсним свідоцтва НОМЕР_2 від 27.05.2020 про право власності по справі за заявою ФОП Калашника В.О. про визнання банкрутом ФОП Калашника В.О. Визнано недійсним Свідоцтво НОМЕР_2 від 27.05.2014 про право власності на трикімнатну квартиру загальною площею 76, 6кв.м, житловою площею 50, 7кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , видане приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Макушевою Н.В. на ім`я ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1 ), на підставі акту про передання права власності на нерухоме майно від 27.05.2014 №б/н. Судові витрати ліквідатора пов`язані з розглядом заяви покладено на Товарну біржу "Ресурс-Інформ" та ОСОБА_2 . Стягнуто з Товарної біржи "Ресурс-Інформ" на користь ліквідатора Віскунова Олександра Віталійовича 2 102, 00грн судового збору. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ліквідатора Віскунова Олександра Віталійовича 2 102, 00грн судового збору.

Ухвала місцевого господарського суду мотивована тим, що свідоцтво про право власності є документом, яким оформлюється відповідне право та не є самим правочином, на підставі якого це право виникає, змінюється або припиняється; свідоцтво про право власності не породжує виникнення у суб`єкта відповідного права, а тільки фіксує факт його наявності. Ухвалою суду від 23.06.2016 у справі №5023/10192/11 вже визнано результати аукціону від 27.05.2014 з реалізації майна банкрута ФОП Калашника В.О. недійсними. Враховуючи вищевикладене, а також, що у зв`язку з визнанням результатів аукціону з продажу майна банкрута від 27.05.2014 недійсними, оформлення якого проведено з порушенням норм Закону про банкрутство, що вже встановлено ухвалою суду від 23.06.2016, суд дійшов висновку про визнання недійсними документів, що складені за його результатами, а саме свідоцтва про право власності № НОМЕР_2 від 27.05.2014.

Щодо заяв кредитора ФОП Лісовця Дениса Сергійовича та особи, залученої до розгляду заяви ліквідатора Віскунова О.В. - ОСОБА_2, про застосування строків позовної давності, суд дійшов висновку про відмову у їх задоволенні, оскільки за період призначення ліквідатора Віскунова О.В. і до часу звернення ним до суду з заявою про визнання свідоцтва про право власності недійсним, з відповідними заявами вже звертався заставний кредитор та його правонаступники, а тому, у ліквідатора не було підстав для звернення до суду раніше.

ОСОБА_8 з ухвалою місцевого господарського суду від 30.10.2020 не погодився, звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати повністю ухвалу Господарського суду Харківської області від 30.10.2020 року по справі №5023/10192/11 про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_2 , Лісовця Д.С. про застосування строків позовної давності, задоволення заяви ліквідатора Віскунова О.В. та визнання недійсним свідоцтва № НОМЕР_2 від 27.05.2014 про право власності на трикімнатну квартиру загальною площею 76, 6кв.м, житловою площею 50, 7кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , видане приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Макушевою Н.В. на ім`я ОСОБА_2 , на підставі акту про передання права власності на нерухоме майно від 27.05.2014 № б/н, стягнення судових витрат. Застосувати строк позовної давності та прийняти нове рішення, яким у задоволенні заяви ліквідатора Віскунова В.О. про визнання недійсним свідоцтва НОМЕР_2 від 27.05.2014 про право власності на трикімнатну квартиру загальною площею 76, 6кв.м, житловою площею 50, 7кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , видане приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Макушевою Н.В. на ім`я ОСОБА_2 , на підставі акту про передання права власності на нерухоме майно від 27.05.2014 № б/н - відмовити в повному обсязі.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що право на подання заяви у кредитора та ліквідатора виникло ще 27.05.2014, тобто, відразу після проведення аукціону з продажу спірної квартири, а відтак, трирічний строк для звернення до суду з позовом сплив 27.05.2017. Якщо відраховувати початок перебігу строку позовної давності з дати прийняття судом ухвали від 23.06.2019 про визнання недійсним результатів аукціону, то вважає, що кінцевий строк для звернення до суду закінчився 23.06.2019. Отже, як вказує апелянт, заяву ліквідатора Віскунова О.В. від 25.08.2020 подано до суду після закінчення встановленого законодавством трирічного строку.

На думку апелянта, всі заяви, на які посилається суд першої інстанції, залишено без розгляду/повернуто, та ліквідатору ніщо не перешкоджало подати відповідну заяву самостійно.

02.12.2020 системою автоматизованого розподілу судових справ між суддями для розгляду справи №5023/10192/11 визначено колегію суддів Східного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Гребенюк Н.В., суддя Зубченко І.В., суддя Чернота Л.Ф.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 07.12.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Лісовця Дениса Сергійович а на ухвалу господарського суду Харківської області від 30.10.2020 у справі №5023/10192/11. Встановлено учасникам справи строк до 21.12.2020 для подання відзиву на апеляційну скаргу. Призначено справу до розгляду на 22.12.2020 о 10:00 годині.

10.12.2020 від представника ТОВ «ФК «Алькор Інвест» надійшли письмові пояснення на апеляційну скаргу (вх.№12321), зазначає, що ОСОБА_8 не має відношення до спірного житлового приміщення, він не виступав переможцем у аукціоні, не набував права власності на зазначене житлове приміщення. Таким чином, вважає, що оскаржувана ухвала не порушує його прав як кредитора по справі, а навпаки направлено на повернення майна у власність банкрута з подальшим задоволенням вимог кредиторів.

Як вказує ТОВ «ФК «Алькор Інвест», 16.04.2019 ТОВ «ФК «Довіра і гарантія» подала заяву про визнання свідоцтва про право власності недійним, тобто, перервала перебіг строку позовної давності.

На думку ТОВ «ФК «Алькор Інвест», враховуючи той факт, що за результатами аукціону 27.05.2014 право власності на майно було оформлено свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, саме воно повинно бути визнано недійсним у зв`язку з визнанням недійними результатів аукціону.

З огляду на викладене, просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити, а ухвалу господарського суду Харківської області від 30.10.2020 у даній справі залишити без змін.

15.12.2020 від ліквідатора надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№12578), зазначає, що тривале невиконання судового рішення порушує права ФОП Калашника В.О. як боржника і власника майна, а також ТОВ «ФК «Алькор Інвест» як кредитора по справі та іпотекодержателя спірного майна. Як вказує ліквідатор, у період з дати свого призначення 22.08.2017 та до дати звернення до суду із заявою про визнання свідоцтва недійсним 19.08.2020, ліквідатор фактично не мав можливості подати таку заяву, оскільки аналогічні вимоги вже заявлялись кредиторами по справі.

З огляду на викладене, просить апеляційну скаргу Лісовця Д.С. залишити без задоволення, а ухвалу господарського суду Харківської області від 30.10.2020 - без змін.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 22.12.2020 оголошено перерву в судовому засідання до 21.01.2021 об 11:00год.

29.12.2020 системою автоматизованого розподілу судових справ між суддями для розгляду справи №5023/10192/11, у зв`язку з відпусткою судді Черноти Л.Ф., визначено колегію суддів Східного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Гребенюк Н.В., суддя Зубченко І.В., суддя Медуниця О.В.

Також з ухвалою місцевого господарського суду від 30.10.2020 не погодився ОСОБА_3 , звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати повністю ухвалу господарського суду Харківської області від 30.10.2020 у справі № 5023/10192/11 про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_2 , Лісовця Д.С. про застосування строків позовної давності, задоволення заяви ліквідатора Віскунова О.В. та визнання недійсним свідоцтва № НОМЕР_2 від 27.05.2014 про право власності на трикімнатну квартиру загальною площею 76, 6кв.м, житловою площею 50, 7кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , видане приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Макушевою Н.В. на ім`я ОСОБА_2 , на підставі акту про передання права власності на нерухоме майно від 27.05.2014 № б/н, стягнення судових витрат. Застосувати строк позовної давності та прийняти нове рішення, яким в задоволенні заяви ліквідатора Віскунова В.О. про визнання недійсним свідоцтва НОМЕР_2 від 27.05.2014 про право власності на трикімнатну квартиру загальною площею 76, 6кв.м, житловою площею 50, 7кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , видане приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Макушевою Н.В. на ім`я ОСОБА_2 , на підставі акту про передання права власності на нерухоме майно від 27.05.2014 № б/н - відмовити в повному обсязі. Просить вирішити питання щодо стягнення судових витрат.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що на даний час він є власником майна, заяву ліквідатора та кредитора розглянуто без його повідомлення і участі.

Також вважає, що право на подання заяви у кредитора та ліквідатора виникло ще 27.05.2014, тобто, відразу після проведення аукціону з продажу спірної квартири, а відтак, трирічний строк для звернення до суду з позовом сплив 27.05.2017. Якщо відраховувати початок перебігу строку позовної давності з дати прийняття судом ухвали від 23.06.2019 про визнання недійсним результатів аукціону, то вважає, що кінцевий строк для звернення до суду закінчився 23.06.2019. Отже, як вказує апелянт, заяву ліквідатора Віскунова О.В. від 25.08.2020 подано до суду після закінчення встановленого законодавством трирічного строку.

На думку апелянта, всі заяви, на які посилається суд першої інстанції, залишено без розгляду/повернуто, та ліквідатору ніщо не перешкоджало подати відповідну заяву самостійно.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 30.12.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 , м. Харків, на ухвалу господарського суду Харківської області від 30.10.2020 у справі №5023/10192/11. Встановлено учасникам справи строк до 20.01.2021 для подання відзиву на апеляційну скаргу. Об`єднано в одне провадження апеляційні скарги Лісовця Дениса Сергійович а, м. Харків (вх. №3331 Х/3) та ОСОБА_3 , м. Харків, (вх. №3465 Х/3) на ухвалу господарського суду Харківської області від 30.10.2020 у справі №5023/10192/11 для їх спільного розгляду. Призначено справу до розгляду на 21.01.2021 об 11:00год.

13.01.2021 від ліквідатора надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№331), зазначає, що ухвалою суду від 30.10.2020 не приймалось рішення щодо прав, обов`язків та законних інтересів гр. ОСОБА_3 в рамках справи про банкрутство №5023/10192/11, оскаржуване та визнане судом недійсним свідоцтво на право власності було видане приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Макушевою Н.В. 27.05.2014 на ім`я громадянина ОСОБА_2 .

На думку ліквідатора, ОСОБА_3 не є стороною та учасником у справі про банкрутство ФОП Калашник В.О.

Просить апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення, а ухвалу господарського суду Харківської області від 30.10.2020 - без змін.

20.01.2021 від ТОВ «ФК «Алькор Інвест» надійшли письмові пояснення на апеляційну скаргу ОСОБА_3 (вх.№674), зазначає, що ОСОБА_3 не був учасником аукціону, не набував права власності на підставі оспорюваного свідоцтва, а набув право власності на майно 30.05.2014 на підставі договору дарування.

З огляду на викладене, просить у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_3 відмовити, а ухвалу господарського суду Харківської області від 30.10.2020 у даній справі залишити без змін.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 21.01.2021 оголошено перерву у судовому засіданні до 18.02.2021 об 11:30год.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 18.02.2021 оголошено перерву у судовому засіданні до 25.02.2021 о 10:00год.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 19.02.2021 задоволено заяву арбітражного керуючого Віскунова О.В. - ліквідатора Фізичної особи-підприємця Калашника Володимира Олександровича про його участь в судовому засіданні, призначеному на 25.02.2021 о 10:00год., в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою програмного забезпечення "EаsyCon", з використанням власних технічних засобів представника, який подав вказану заяву. Постановлено судове засідання у справі № 5023/10192/11, призначене на 25.02.2021 о 10:00 год., провести за участі арбітражного керуючого Віскунова О.В. - ліквідатора Фізичної особи-підприємця Калашника Володимира Олександровича в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою програмного забезпечення "EаsyCon", з використанням власних технічних засобів вказаного представника.

У судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду 25.02.2021, яке відбулось в режимі відеоконференції за допомогою програмного забезпечення "EаsyCon", представники ТОВ "Фінансова компанія "Алькор Інвест", ТОВ "Фінансова компанія "Сігура-Капітал" та ліквідатор ФОП Калашника В.О. - Віскунов О.В. підтримали свою позицію по справі, просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану судову ухвалу - без змін.

Інші учасники процесу, у тому числі апелянти, в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, хоча учасники справи про банкрутство були належним чином повідомлені про час, дату та місце судового засідання.

У попередніх судових засіданнях представники апелянтів підтримали вимоги апеляційних скарг, просили оскаржувану ухвалу суду скасувати та задовольнити апеляційні скарги у повному обсязі.

Враховуючи, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду апеляційних скарг, учасники провадження у справі про банкрутство, у тому числі і апелянти, належним чином повідомлені про час, дату та місце судового засідання, а неявка їх представників в судове засідання не перешкоджає розгляду скарг, з огляду на встановлений статтею 273 Господарського процесуального кодексу України строк розгляду скарги на ухвалу суду у справі про банкрутство, колегія суддів вважає за можливе розглянути скарги в даному судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційних скаргах доводи апелянтів, заслухавши у судовому засіданні представників учасників провадження у справі про банкрутство, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів і вимог апеляційної скарги, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, виходячи з такого.

Як встановлено місцевим господарським судом, постановою господарського суду Харківської області від 20.12.2011 ФОП Калашника В.О. визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 23.06.2016 заяву ліквідатора задоволено частково та визнано недійсними результати аукціону з реалізації майна банкрута ФОП Калашника В.О., а саме, трикімнатної квартири загальною площею 76, 6кв.м, житловою площею 50, 7кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . В решті вимоги за заявою ліквідатора та заявою ПАТ КБ "ПРАВЕКС-БАНК" залишено без розгляду.

Ухвалою суду від 22.08.2017 припинено обов`язки ліквідатора ФОП Калашника В.О. - арбітражного керуючого Саутенко С.О. та призначено ліквідатором ФОП Калашника В.О. арбітражного керуючого Віскунова Олександра Віталійовича.

Судом першої інстанції встановлено, що 27.05.2014 Товарною біржею "Ресурс-Інформ" було проведено аукціон з продажу майна банкрута ФОП Калашника В.О, а саме: трикімнатної квартири загальною площею 76, 6кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Як вбачається з копії протоколу №1 від 27.05.2014 з проведення відкритих торгів у формі аукціону з продажу майна боржника - ФОП Калашника В.О., переможцем став ОСОБА_2 , який придбав вищевказане майно за ціною 90 900, 00грн.

Відповідно до статті 75 Закону про банкрутство, 27.05.2014 приватним нотаріусом ХМНО Макушевою Н.В. було видано свідоцтво за реєстровим НОМЕР_2 про те, що ОСОБА_2, податковий номер - НОМЕР_1 , належить на праві власності нерухоме майно, що складається з трикімнатної квартири АДРЕСА_1 . Згідно даного свідоцтва ОСОБА_2 27.05.2014 придбав нерухоме майно за ціною 90 900, 00грн на аукціоні, що був проведений ТБ "Ресурс-Інформ", свідоцтво видано на підставі акту про передання права власності на нерухоме майно від 27.05.2014 та протоколу №1 про проведення відкритих торгів у формі аукціону від 27.05.2014.

Таким чином, шляхом видачі нотаріусом покупцю ОСОБА_2 свідоцтва про придбання нерухомого майна на аукціоні було завершено оформлення правочину купівлі-продажу нерухомого майна з аукціону.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 23.06.2016 у справі №5023/10192/11 визнано результати аукціону від 27.05.2014 з реалізації майна банкрута ФОП Калашника В.О. недійсними.

Вказане судове рішення набрало законної сили.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд апеляційної інстанції виходить з такого.

Частиною 1 статті 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Відповідно до частини 2 статті 13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів", судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновком місцевого господарського суду, що оскільки аукціон з продажу майна визнано судом недійсним, то й документи, якими оформлюється відповідне право мають бути визнані недійсними також.

Апелянти проти зазначеного не заперечують.

Згідно з частиною 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, так як їх істинність вже встановлено у рішенні, і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду, як джерело права.

Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (справа "Брумареску проти Румунії"). Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення (п. 33., 34 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Христов проти України" від 19.02.2009р.).

Враховуючи вищевикладене, а також те, що у зв`язку з визнанням результатів аукціону з продажу майна банкрута від 27.05.2014 недійсними, оформлення якого проведено з порушенням норм Закону про банкрутство, що вже встановлено ухвалою суду від 23.06.2016, обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про визнання недійсними документів, що складені за його результатами, а саме свідоцтва про право власності НОМЕР_2 від 27.05.2014.

Такі вимоги були встановлені й чинними на момент видачі свідоцтва законом, а саме частиною 3 статті 55 Закону про банкрутство передбачено, що результати аукціону, проведеного з порушенням вимог закону, можуть бути визнані в судовому порядку недійсними. Визнання результатів аукціону недійсними тягне за собою визнання недійсним укладеного з переможцем договору купівлі-продажу.

Як вірно зазначено місцевим господарським судом, свідоцтво про право власності є документом, яким оформлюється відповідне право та не є самим правочином, на підставі якого це право виникає, змінюється або припиняється. Свідоцтво про право власності не породжує виникнення у суб`єкта відповідного права, а тільки фіксує факт його наявності.

Враховуючи, що шляхом видачі нотаріусом покупцю ОСОБА_2 свідоцтва про придбання нерухомого майна на аукціоні було завершено оформлення правочину купівлі-продажу нерухомого майна з аукціону, отже, свідоцтво про право власності НОМЕР_2 від 27.05.2014 підлягає визнанню недійсним.

Щодо заяв кредитора ФОП Лісовця Дениса Сергійовича та особи, залученої до розгляду заяви ліквідатора Віскунова О.В. - ОСОБА_2, про застосування строків позовної давності, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у їх задоволенні, виходячи з такого.

Відповідно до статей 256, 257 Цивільного кодексу України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до статті 261 Цивільного кодексу України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до пункту 1.4. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" від 29.05.2013 № 10 позовна давність застосовується у розгляді вимог кредиторів за грошовими зобов`язаннями у провадженні зі справ про банкрутство, за винятком випадків, коли підставою цих вимог є виконавчі документи або якщо у відповідних вимогах судом вже було відмовлено в порядку позовного провадження.

Положеннями статті 267 Цивільного кодексу України визначено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Для визначення моменту виникнення права на позов важливими є як об`єктивні (порушення права), так і суб`єктивні (особа дізналася або повинна була дізнатися про це порушення) аспекти. Порівняльний аналіз термінів "довідався" та "міг довідатися", що містяться в статті 261 Цивільного кодексу України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого цивільного права і саме з цієї причини не звернувся за його захистом до суду, недостатньо. Позивач повинен також довести, що він не міг дізнатися про порушення свого цивільного права, що також випливає із загального правила, встановленого статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, про обов`язковість доведення стороною спору тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Чинним законодавством не передбачено переліку причин, які можуть бути визнані поважними для захисту порушеного права, у випадку подання позову з пропуском строку позовної давності. Тому, дане питання віднесено до компетенції суду, який безпосередньо розглядає спір.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", яка набрала чинності для України 11.09.1997, передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п. 1 ст. 32 Конвенції), наголошує, що "позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності, що є звичайним явищем у національних законодавствах держав - учасників Конвенції, виконує кілька завдань, в тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу" (п. 570 рішення від 20.09.2011 за заявою № 14902/04 у справі ВАТ "Нафтова компанія "Юкос" проти Росії"; п. 51 рішення від 22.10.1996 за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі "Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства").

Таким чином, позовна давність пов`язується із судовим захистом суб`єктивного права особи в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Якщо упродовж установлених законом строків особа не подає до суду відповідного позову, то за загальним правилом ця особа втрачає право на позов у розумінні можливості в судовому порядку захистити належне їй цивільне майнове право.

Тобто позовна давність встановлює строки захисту цивільних прав, а інститут позовної давності має на меті сприяти сталості цивільних відносин.

Відповідну правову позицію щодо застосування строків позовної давності та наслідків їх спливу наведено у постановах Верховного Суду від 21.11.2018 у справі №910/2974/18, від 15.01.2019 у справі № 910/2969/18, від 15.01.2019 у справі №910/2972/18, від 07.02.2019 у справі № 910/2966/18, від 26.02.2019 у справі №910/2967/18 та від 21.05.2019 у справі № 910/15457/17, від 11.11.2019 у справі №904/1038/19 тощо.

Судова колегія зазначає, що ухвалою господарського суду Харківської області від 23.06.2016 у справі №5023/10192/11 визнано результати аукціону від 27.05.2014 з реалізації майна банкрута ФОП Калашника В.О. недійсними.

Тобто, за загальним правилом, строк позовної давності звернення до суду із заявою про визнання недійсним свідоцтва НОМЕР_2 від 27.05.2014 сплив 23.06.2019.

Як вбачається з матеріалів справи, ліквідатор ФОП Калашник В.О. - арбітражний керуючий Віскунов О.В. звернувся із заявою про визнання недійсним свідоцтва у серпні 2020 року, тобто з пропуском строку позовної давності, про застосування якої заявлено ФОП Лісовцем Денисом Сергійовичем та особою, залученою до розгляду заяви ліквідатора Віскунова О.В. - ОСОБА_2.

Колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що позовна давність не є інститутом процесуального права та не може бути відновлена (поновлена) в разі її спливу, але, враховуючи право позивача згідно за приписом частини п`ятої статті 267 ЦК України отримати судовий захист у разі визнання судом поважними причин пропуску позовної давності саме на позивача покладено обов`язок доказування тієї обставини, що строк було пропущено з поважних причин. Відповідач, навпаки, мусить довести відсутність об`єктивних перешкод для своєчасного звернення позивача з вимогою про захист порушеного права.

Зазначена правова позиція Судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладена у постанові від 11.02.2020 у справі № 10/5026/995/2012.

Згідно матеріалів справи, в обґрунтування поважності причин пропуску строку позовної давності ліквідатор зазначає, що ухвалою господарського суду Харківської області від 22.08.2017 ліквідатором ФОП Калашник В.О. призначено арбітражного керуючого Віскунова О.В.

Поряд з цим, ухвала господарського суду Харківської області від 23.06.2016 у справі №5023/10192/11, якою визнано результати аукціону від 27.05.2014 з реалізації майна банкрута ФОП Калашника В.О. недійсними, набрала законної сили, але фактичне її виконання та повернення незаконно відчуженого майна до законного власника не відбулось. Таким чином, тривале невиконання судового рішення у даній справі порушує права ФОП Калашника В.О. як боржника і власника майна та ТОВ «ФК «Алькор Інвест» як кредитора по справі та іпотекодержателя спірного майна на справедливий судовий захист та принцип правової визначеності.

Відповідно до прецедентної практики ЄСПЛ для того, щоб те або інше обмеження права на суд (в тому числі лімітування цього права часовими рамками) вважалось виправданим, мають бути додержані такі умови: 1) обмеження не повинно перешкоджати доступу до суду в такий спосіб чи такою мірою, щоб зводити нанівець сутність цього права; 2) таке обмеження повинно мати легітимну мету; 3) має бути забезпечене належне пропорційне співвідношення між використаними засобами та поставленою метою (пункт 51 рішення від 22.10. 1996 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства» за заявами №22083/93, 22095/93; пункт 31 рішення від 04.12.1995 у справі «Беллет про Франції» за заявою №23805/94, пункт75 рішення від 07.12.2010 у справі «Seal v. The United Kingdom» за заявою №50330/07), а саме:

- Строк позовної давності не повинен бути очевидно й надмірно коротким (пункт 76 рішення від 18.03.2008 у справі «Dacia S.R.L/ v/Moldova» за заявою №3052/04);

- Застосування позовної давності має бути передбачуваним (пункт 76 рішення від 20.05.2010 у справі «Lelas v. Croatia» за заявою №55555/08);

- Механізм застосування позовної давності повинен бути достатньо гнучким, тобто як правило, він мусить допускати можливість зупинення, переривання та поновлення строку позовної давності, а також мусить корелюватися із суб`єктивним фактором, а саме обізнаністю потенційного позивача про факт порушення його права (пункт 52 рішення від 20.12.2007 у справі «Phinikaridou v. Cyprus» за заявою №23890/02).

Вирішуючи питання про поважність причин пропуску позовної давності при зверненні за захистом порушеного права у спорі у справі про банкрутство, стороною якого є боржник, суди мають виходити з їх об`єктивного, а не суб`єктивного характеру, тобто з обставин, які підтверджують ці причини та вказують на існування об`єктивної перешкоди для боржника своєчасно звернутися за захистом порушеного права. Тому, вирішуючи питання щодо поважності причин пропуску позовної давності у спірних правовідносинах, суд з огляду на положення статті 13 ЦК України ("Межі здійснення цивільних прав") має враховувати добросовісність поведінки як позивача (заявника), так і відповідача протягом усього періоду з моменту виникнення права на захист порушеного права (права на позов) і до моменту звернення з позовом, зважаючи на характер спірних правовідносин між сторонами, особливості їх нормативного регулювання: надані сторонам права та покладені на них обов`язки тощо.

Частиною 5 статті 267 ЦК України передбачено, що якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Закон не передбачає переліку, які можуть бути визнані поважними для захисту порушеного права, у випадку подання позову з пропуском позовної давності. Тому вирішення цього питання покладається безпосередньо на юрисдикційний орган - суд, який розглядає справу по суті заявлених вимог з врахуванням всіх обставин справи на підставі здійсненої оцінки поданих доказів.

Згідно матеріалів справи, ухвалою господарського суду Харківської області від 16.11.2017 здійснено заміну у справі №5023/10192/11 про банкрутство ФОП Калашник В.О. кредитора ПАТ КБ «Правекс-Банк» на його правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія».

16.04.2019 ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» до суду була подана заява про скасування свідоцтва НОМЕР_2 від 27.05.2014 про право власності на нерухоме майно, застосування наслідків скасування свідоцтва про право власності та визнання права власності.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 13.08.2019 у справі №5023/10192/11 повернуто ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» заяву та додані до неї документи.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 24.09.2019 здійснено заміну у справі №5023/10192/11 про банкрутство ФОП Калашник В.О. кредитора ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» на його правонаступника ТОВ «ФК «Алькор Інвест».

22.10.2019 ТОВ «ФК «Алькор Інвест» до суду була подана заява про скасування свідоцтва НОМЕР_2 від 27.05.2014 про право власності на спірне нерухоме майно.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 28.10.2019 у справі №5023/10192/11 заяву кредитора було прийнято до розгляду, однак, ухвалою господарського суду Харківської області від 28.07.2020 суд залишив без розгляду заяву про визнання недійсним свідоцтва НОМЕР_2 від 27.05.2014.

Отже, обґрунтованими є доводи ліквідатора, що у період з дати свого призначення 22.08.2017 та до дати звернення до суду із заявою про визнання свідоцтва недійсним 25.08.2020, ліквідатор фактично не мав можливості подати таку заяву, оскільки аналогічні вимоги вже заявлялись кредиторами у справі і розглядались судом.

З метою належного та ефективного виконання судового рішення від 23.06.2016 у даній справі, задля захисту прав та законних інтересів боржника та його кредиторів у справі ліквідатором 25.08.2020 була подана заява про визнання недійсним свідоцтва НОМЕР_2 від 27.05.2014, виданого за результатами визнаного судом недійсним аукціону.

Враховуючи зазначене, колегія суддів погоджується з ліквідатором щодо поважності причин пропуску строку позовної давності звернення до суду із даною заявою.

Оскільки ліквідатор належним чином обґрунтовано підстави пропуску позовної давності, підстави пропуску такого строку суд вважає поважними, судова колегія вважає цілком правильним та обґрунтованим визнання недійсним свідоцтва НОМЕР_2 від 27.05.2020 про право власності на трикімнатну квартиру загальною площею 76, 6кв.м, житловою площею 50, 7кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , видане приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Макушевою Н.В. на ім`я ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1 ), на підставі акту про передання права власності на нерухоме майно від 27.05.2014 №б/н.

Таким чином, доводи скаржників про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права під час прийняття оскаржуваного рішення не знайшли свого підтвердження, у зв`язку з чим підстав для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового акту колегія суддів не вбачає.

Поряд з цим, судова колегія відхиляє доводи апелянта ОСОБА_3 , що на даний час він є власником майна, заяву ліквідатора та кредитора розглянуто без його повідомлення і участі, оскільки господарським судом Харківської області від 30.10.2020 у даній справі не приймалось рішення щодо прав, обов`язків та законних інтересів гр. ОСОБА_3 . Оскаржуване та визнане судом недійсним свідоцтво на право власності було видано приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Макушевою Н.В. 27.05.2014 на ім`я громадянина ОСОБА_2 , а не ім`я громадянина ОСОБА_3 .

Громадянин ОСОБА_3 набув право власності на спірне майно лише 30.05.2014 на підставі договору дарування №856 посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Макушевою Н.В., а отже, оскаржуване та визнане судом першої інстанції недійсним свідоцтво на право власності від 27.05.2014 не стосується прав та законних інтересів гр. ОСОБА_3 .

Поряд з цим, судова колегія зазначає, що оскаржувана ухвала не порушує прав Лісовця Д.С. як кредитора по справі, а навпаки дії ліквідатора направлені на повернення майна у власність банкрута з подальшим задоволенням вимог кредиторів.

З урахуванням викладеного, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що судом першої інстанції в повному обсязі досліджені обставини, що мають значення для справи, у зв`язку з чим апеляційні скарги Лісовця Дениса Сергійовича та ОСОБА_3 задоволенню не підлягають, а ухвалу господарського суду Харківської області від 30.10.2020 у справі №5023/10192/11 слід залишити без змін.

З огляду на те, що апеляційні скарги залишаються без задоволення, відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір за їх подання покладається судом на скаржників.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, 282 - 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги Лісовця Дениса Сергійовича , м. Харків, та ОСОБА_3 , м. Харків, на ухвалу господарського суду Харківської області від 30.10.2020 у справі №5023/10192/11 залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 30.10.2020 у справі №5023/10192/11 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, встановлені статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 01.03.2021.

Головуючий суддя Н.В. Гребенюк

Суддя І.В. Зубченко

Суддя О.Є. Медуниця