СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" лютого 2021 р. Справа № 917/104/20

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Білоусова Я.О., суддя Пуль О.А., суддя Тарасова І.В.

за участі секретаря судового засідання Діденко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Фермерського господарства "Карат" (вх. № 260 П/2) на рішення Господарського суду Полтавської області від 24.11.2020 у справі №917/104/20 (прийняте у приміщенні Господарського суду Полтавської області суддею Погрібною С.В., повний текст рішення складено 16.12.2020)

за позовом Фермерського господарства "Карат", с. Ялосовецьке, Хорольський район, Полтавська область,

до Ялосовецької сільської ради Хорольського району Полтавської області, с.Ялосовецьке, Хорольський район, Полтавська область,

за участю Полтавської обласної прокуратури, м. Полтава,

про визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди землі,

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2020 року Фермерське господарство "Карат" звернулось до Господарського суду Полтавської області з позовною заявою до Ялосовецької сільської ради Хорольського району Полтавської області, згідно якої просило суд:

- визнати укладеною між Фермерським господарством "Карат" та Ялосовецькою сільською радою Хорольського району Полтавської області додаткову угоду про поновлення договору оренди землі від 01.11.2007 року, зареєстрованого Хорольським виробничим відділом Полтавської регіональної філії ДП "Центр державного земельного кадастру" 19 травня 2008 року за №08, на той самий строк (десять років) та на тих самих умовах, що передбачені договором, в наступній редакції:

ДОДАТКОВА УГОДА

про поновлення договору оренди землі від 01.11.2007р.

(зареєстрований 19.05.2009р. №08)

с.Ялосовецьке Хорольського району Полтавської області "____"_________2020 року

Ялосовецька сільська рада Хорольського району Полтавської області, в особі сільського голови, іменована в подальшому "ОРЕНДОДАВЕЦЬ", з однієї сторони, та Фермерське господарство "КАРАТ", в особі голови Крата Олександра Миколайовича, який діє на підставі Статуту, іменований в подальшому "ОРЕНДАР", з другої сторони згідно зі ст.ст.30, 33 Закону України "Про оренду землі", пункт 8 договору оренди землі, за домовленістю сторін, уклали додаткову угоду про таке:

1.Поновити (продовжити) строк дії договору оренди землі від 01.11.2007 року, зареєстрованого Хорольським виробничим відділом Полтавської регіональної філії ДП "Центр державного земельного кадастру" 19 травня 2008 року за №08, укладеного між Фермерським господарством "КАРАТ" та Ялосовецькою сільською радою Хорольського району Полтавської області, відносно земельної ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею 20,91 га ріллі (кадастровий номер :09:004:0003), розташованої у с.Лагодівка на території Ялосовецької сільської ради Хорольського району Полтавської області, строком на 10 (десять) років.

2.Всі інші умови вищезгаданого договору оренди землі від 01.11.2007 року, зареєстрованого Хорольським виробничим відділом Полтавської регіональної філії ДП "Центр державного земельного кадастру" 19 травня 2008 року за №08, не обумовлені даною угодою, залишаються без змін.

3.Ця додаткова угода набирає чинності з моменту укладення.

4.Ця додаткова угода є невід`ємною частиною договору оренди землі, складена у двох примірниках, що мають однакову юридичну силу, один з яких зберігається в Орендодавця, другий зберігається в Орендаря.

Підписи сторін

Орендодавець Орендар

Ялосовецька сільська рада Фермерське господарство

Хорольського району "КАРАТ"

Полтавської області Ідентифікаційний код 31004309

Ідентифікаційний код 22535612 п/НОМЕР_2

вул.Центральна, буд.2, Полтавське ГРУ АТ КБ "Приватбанк",

с.Ялосовецьке, Хорольський район, МФО 331401

Полтавська область, 37862 вул.Центральна, буд.133,

тел.(0536) 296-342 с.Ялосовецьке, Хорольський район,

Сільський голова_______________ Полтавська область, 37862

тел.НОМЕР_1

Голова ФГ "КАРАТ"______ О.М. Крат

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 24.11.2020 в задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд виходив з того, що Фермерське господарство "Карат" звертаючись із позовом до суду, правовою підставою визначило частину 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі". У даній справі відсутні правові підстави вважати, що у позивача виникло право на подання позову на підставі частини 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі" з посиланням на те, що позивач після закінчення терміну дії договору оренди землі продовжив користуватися земельною ділянкою за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі. Сам лише факт спливу місячного строку за відсутністю листа-повідомлення орендодавця про заперечення в поновленні договору оренди, разом з іншими підставами, вказаними в частині 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі", не може свідчити про автоматичне поновлення договору оренди землі за наявності вже застосованого позивачем поновлення договору оренди на підставі частин 1-5 статті 33 Закону України "Про оренду землі" та наявності заперечень з боку орендодавця (відповідача) у його поновленні.

Фермерське господарство "Карат" з рішенням суду першої інстанції не погодилось та звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Полтавської області від 24.11.2020 у справі №917/104/20 про відмову у визнанні укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди землі від 01.11.2007, на той самий строк (десять років) та на тих самих умовах, що передбачені договором, скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Скарга обґрунтована тим, що поза увагою суду залишена недобросовісна поведінка орендодавця Ялосовецької сільської ради у відмові від процедури реалізації переважного права ФГ «Карат» за ч.1-5 ст.33 Закону, а не в запереченні на поновлення договору оренди землі шляхом маніпулювання строком договору, який визначений прямо як самим договором, так і законом.

Зазначає, що враховуючи те, що ФГ «Карат» виконало усі умови для поновлення договору оренди, визначені ст.33 Закону України «Про оренду землі» щодо звернення до відповідача Ялосовецької сільської ради з проектом додаткової угоди, в установлений термін з проханням поновити договір оренди землі, та те, що відповідач незаконно відмовився від участі у передбаченій Законом процедурі реалізації переважного права орендаря ФГ «Карат» на поновлення чинного договору оренди на нових умовах, посилаючись на закінчення строку договору й припинення такого права взагалі, що викладено у вказаному листі №02-27/05, як наслідок призвело до порушення прав ФГ «Карат» як добросовісного користувача на встановлений частинами 1-5 ст.33 Закону України «Про оренду землі» порядок розгляду питання про поновлення договору оренди на новий строк, а отже і на укладення додаткової угоди до договору.

21.01.2021 до суду від Полтавської обласної прокуратури надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№783), в якому прокуратура проти апеляційної скарги заперечує, посилаючись на те, що ФГ «Карат» скористалось своїм правом на звернення до орендодавця щодо укладення додаткової угоди про поновлення договору оренди землі. Водночас, Ялосовецька сільська рада листом від 30.11.2017 №460/02-27 повідомила ФГ «Карат» про відсутність правових підстав на автоматичне поновлення договору оренди земельної ділянки на новий строк, реалізація переважного права на поновлення договору оренди землі можлива лише за умови дотримання встановленої ст.33 Закону України «Про оренду землі» процедури та наявності волевиявлення сторін. Наявність проекту рішення сільської ради без подальшого його прийняття на пленарному засіданні більшістю голосів депутатів ради не може свідчити про досягнення між орендарем та орендодавцем згоди з усіх істотних умов договору оренди землі. Ялосовецька сільська рада Хорольського району Полтавської області листом від 03.01.2018 №02-27/05 заперечила проти поновлення договору оренди землі на новий строк. З огляду на відсутність згоди між ФГ «Карат» та Ялосовецькою сільською радою щодо нових істотних умов договору, підстави для поновлення договору оренди землі на підставі частини 1-5 ст.33 Закону України «Про оренду землі» відсутні.

08.02.2021 до суду від позивача надійшло клопотання про заміну відповідача- Ялосовецьку сільську раду її правонаступником у зв`язку з реорганізацією (вх.№1646), в якій позивач просив залучити до справи замість відповідача -Ялосовецької сільської ради Хорольського району Полтавської області його правонаступника Хорольську міську раду Лубенського району Полтавської області.

19.02.2021 на електронну адресу суду від позивача надійшов лист (вх.№848), який не засвідчено електронним цифровим підписом, що суперечить вимогам ст.ст.77, 91 ГПК України, Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», Закону України «Про електронні довірчі послуги», наказу Міністерства юстиції України від 11.11.2014 №1886/5 «Про затвердження Порядку роботи з електронними документами у діловодстві та їх підготовки до перерахування на архівне зберігання», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 11.11.2014 за №1421/26198 та п.22 ч.1 Тимчасового порядку обміну офіційними електронними документами, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 15.11.2016 №231, в зв`язку з чим відправнику надіслано повідомлення про отримання та невідповідність листа встановленим вимогам (проблеми з читанням отриманого листа, відсутність електронного цифрового підпису тощо) та запропоновано надіслати новий лист, підписаний належним чином або оригінал документа в паперовій формі, що підтверджується актом Східного апеляційного господарського суду від 19.02.2021 №09-29/113.

За таких обставин колегія суддів залишає без розгляду лист позивача (вх.№848 від 19.02.2021).

22.02.2021 на електронну адресу суду від позивача надійшов лист (вх.№2222), однак колегія суддів залишає його без розгляду, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.169 ГПК України при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань.

Згідно з частинами 2, 4 ст.170 ГПК України письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником. Суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Згідно зі ст. 6 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис.

Приписами ст. 7 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" визначено, що оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис".

В силу приписів пункту 8 статті 42 Господарського процесуального кодексу України якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи повинні бути скріплені електронним цифровим підписом учасника справи (його представника).

Зі змісту клопотання ФГ «Карат» вбачається, що воно складено головою фермерського господарства Крат О.М., тоді як на електронну адресу суду клопотання направлено та підписано за допомогою ЕЦП ОСОБА_1, тобто іншою особою.

Оскільки, клопотання не скріплене електронним цифровим підписом голови ФГ «Карат» Крат О.М. , воно не належить до офіційних документів, а тому суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення його без розгляду у зв`язку з недодержанням заявником вимог ст.5, 6, 7 Закону України "Про електронний цифровий підпис" та ст. 170 ГПК України.

Прокурор у судовому засіданні проти задоволення клопотання позивача про заміну відповідача його правонаступником не заперечував, проти апеляційної скарги заперечував, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Інші учасники провадження у справі у судове засідання не прибули, про час та місце слухання справи були повідомлені належним чином ухвалою суду від 25.01.2021.

Колегія суддів, розглянувши клопотання позивача про заміну відповідача- Ялосовецьку сільську раду її правонаступником Хорольською міською радою Лубенського району Полтавської області, вважає, що у задоволенні клопотання слід відмовити, з огляду на наступне.

Позивачем в обґрунтування наданого клопотання додано копію рішення другого пленарного засідання першої сесії восьмого скликання Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області від 08.12.2020 №8, відповідно до якого вирішено розпочати процедуру реорганізації сільських рад, що припиняються, шляхом їх приєднання до Хорольської міської ради згідно переліку, до якого, зокрема внесено Ялосовецьку сільську раду.

Також надано копію рішення третьої сесії восьмого скликання Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області від 23.12.2020 №20, відповідно до якого внесено зміни до рішення першої сесії восьмого скликання Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області від 08.12.2020 №8. Як зазначено в рішенні реорганізація виконавчих комітетів сільських рад, що припиняються відбувається відповідно до Закону України від 17.11.2020 №1009-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо впорядкування окремих питань організації та діяльності органів місцевого самоврядування і районних державних адміністрацій». Встановлено термін подачі вимог кредиторів на протязі 60 днів з дати публікації оголошення про припинення юридичних осіб публічного права на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України. Визначено, що Хорольська міська рада Лубенського району Полтавської області є правонаступником всього майна, прав та обов`язків Хорольської міської ради, сільських рад та відділів вказаних в пункті 1 рішення.

Відповідно до ч.1 ст.52 Господарського процесуального кодексу України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно з частинами 1, 5 ст.104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Юридична особа вважається створеною з дня її державної реєстрації (ч.4 ст.87 ЦК України).

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо Ялосовецької сільської ради станом на 19.02.2021, здійсненого на запит судді Білоусової Я.О., дані про перебування юридичної особи у процесі припинення, у тому числі дані про рішення щодо припинення юридичної особи - відомості відсутні; відомості про комісію з припинення - відомості відсутні; відомості про строк, визначений засновниками (учасниками) юридичної особи, судом або органом, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, для заявлення кредиторами своїх вимог - відомості відсутні; дані про юридичних осіб-правонаступників - відомості відсутні.

Єдиний державний реєстр, створений відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців", забезпечує накопичення інформації про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та ведеться Державним комітетом України з питань регуляторної політики та підприємництва, який є його розпорядником та адміністратором.

Відомості до Єдиного державного реєстру вносять державні реєстратори за місцезнаходженням юридичної особи або за місцем проживання фізичної особи - підприємця під час проведення державної реєстрації.

Законом встановлено, що відомості, які містяться в Єдиному державному реєстрі, є відкритими і загальнодоступними, за винятком ідентифікаційних номерів фізичних осіб - платників податків.

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Частиною 2 ст.9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" визначено, що в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості про юридичну особу, крім державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб, зокрема: дані про перебування юридичної особи у процесі припинення, у тому числі дані про рішення щодо припинення юридичної особи, відомості про комісію з припинення (ліквідатора, ліквідаційну комісію тощо) та про строк, визначений засновниками (учасниками) юридичної особи, судом або органом, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, для заявлення кредиторами своїх вимог.

Враховуючи те, що у Єдиному державному реєстрі відсутні відомості щодо перебування у процесі припинення Ялосовецької сільської ради, про комісію з припинення останньої, про строк, визначений засновниками (учасниками) юридичної особи, судом або органом, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, для заявлення кредиторами своїх вимог, колегія суддів вважає, що у задоволенні клопотання слід відмовити, оскільки воно є передчасним.

Стосовно інших документів, доданих до клопотання, колегія суддів відмовляє у їх прийнятті, з огляду на наступне.

Згідно з ч.3 ст.269 ГПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Враховуючи те, що позивачем не обґрунтовано неможливості подання доказів до суду першої інстанції, колегія суддів відмовляє у їх прийнятті.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи та вимоги, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила.

Як свідчать матеріали справи та встановлено судом першої інстанції, 01.11.2007 між Ялосовецькою сільською радою Хорольського району Полтавської області, орендодавцем, та Селянським фермерським господарством "Карат" (перейменовано на фермерське господарство "Карат"), орендарем, укладено договір оренди землі, згідно з яким орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться у с.Лагодівка на території Ялосовецької сільської ради.

Відповідно до п.2. договору в оренду передається земельна ділянка загальною площею 20,91 га ріллі.

Згідно з п.5. договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 241 874,96 грн.

Пунктом 8 договору передбачено, що договір укладено на 10 років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 60 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Відповідно до п.9. договору орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 173,50 грн за 1 га, що становить 3627,88 грн у рік та становить 1,5% від грошової оцінки землі.

Земельна ділянка передається в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (п.15. договору).

Відповідно до п.20. договору передача земельної ділянки орендарю здійснюється у тижневий строк після державної реєстрації цього договору за актом її приймання-передачі.

Пунктом 43 договору передбачено, що цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

11.05.2007 сторонами складено акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за кадастровим номером :09:004:0003.

19.05.2008 договір оренди землі від 01.11.2007 був зареєстрований Хорольським виробничим відділом Полтавської регіональної філії ДП "Центр державного земельного кадастру", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис № 08.

За актом від 19.05.2008 земельну ділянку загальною площею 20,91 га передано в оренду СФГ «Карат» в стані придатному до використання.

12.08.2010 сторонами підписано угоду про внесення змін до договору №08 від 19.05.2008, якою збільшено розмір орендної плати до 423,36 грн за 1 га, що становить 8 852,46 грн у рік та відповідає 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Листом-повідомленням №460/02-27 від 30.11.2017 Ялосовецька сільська рада повідомила Фермерське господарство "Карат" про відсутність правових підстав на автоматичне поновлення договору оренди земельної ділянки на новий строк, посилаючись на те, що станом на 30.11.2017 на адресу Ялосовецької сільської ради не надходило повідомлення щодо поновлення договору оренди земельної ділянки на новий строк.

У відповідь Фермерське господарство "Карат" листом від 06.12.2017 №30 повідомило Ялосовецьку сільську раду про намір скористатися переважним правом на поновлення договору оренду землі, посилаючись на те, що строк дії договору оренди землі закінчується лише 19.05.2018 (з дати державної реєстрації договору оренди та з моменту фактичного передання цієї земельної ділянки орендарю за актом приймання-передачі, тобто з 19.05.2008). Направило для розгляду лист-повідомлення про поновлення договору оренди земельної ділянки загальною площею 20,91 га, кадастровий номер :09:004:0003 та проект додаткової угоди від 06.12.2017, які просило розглянути протягом місяця і за результатами розгляду укласти з ФГ "Карат" додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. В додатковій угоді ФГ "Карат" пропонувалось, зокрема укласти договір оренди строком на 10 років, встановити розмір орендної плати у розмірі 5086,95 грн за 1 га, що становить за рік 106363,13 грн.

27.12.2017 Фермерським господарством було повторно надано сільській раді проект додаткової угоди, але зі зменшеним строком оренди, а саме строком оренди на 7 років.

Ялосовецькою сільською радою було підготовлено проект рішення двадцять п`ятої сесії сьомого скликання від 27.12.2017 "Про поновлення договору оренди", згідно якого сільською радою продовжувався строк дії договору оренди земельної ділянки площею 20,91 га у селі Лагодівка Хорольського району від 01 листопада 2007 року, реєстраційний номер № 08 від 19.05.2008, строком на 7 років та з орендною платою у розмірі 10% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки. Проект рішення підписано сільським головою Турчаніновим С.С. та скріплено печаткою. Однак, вказане рішення Ялосовецькою сільською радою не прийнято.

Листом №02-27/05 від 03.01.2018 Ялосовецькою сільською радою повідомлено ФГ «Карат» про припинення переважного права останнього на поновлення договору оренди, оскільки, як зазначається в листі, моментом укладення договору оренди земельної ділянки є 01.11.2007, а не дата його державної реєстрації -19.05.2008.

Постановою Верховного Суду від 29.01.2019 у справі № 917/108/18 за позовом Фермерського господарства "Карат" до Ялосовецької сільської ради про визнання переважного права на поновлення договорів оренди землі та визнання договорів поновленими, залишено без змін постанову Східного апеляційного господарського суду від 12.11.2018, якою у задоволенні позову відмовлено.

Як було встановлено Верховним Судом у наведеній справі, набрання договором чинності є моментом у часі, коли починають діяти права та обов`язки за договором, тобто коли договір (як підстава виникнення правовідносин та письмова форма, в якій зафіксовані умови договору) стає правовідносинами, на виникнення яких було спрямоване волевиявлення сторін. Отже перебіг строку дії договору оренди землі починається з моменту його державної реєстрації. Строк дії договорів 1, 2, 3 розпочав свій перебіг після набрання ним чинності - з моменту його державної реєстрації (як встановили суди 19.05.2008), а не з моменту його укладення - 01.11.2007. Враховуючи встановлені апеляційним судом обставини щодо здійснення 19.05.2008 державної реєстрації договорів 1, 2, 3, укладених строком на 10 років, закінчення строку дії цих договорів, відповідно 19.05.2018, та звернення позивача 02.02.2018 з вимогами про поновлення договорів 1, 2, 3 в порядку частини 6 статті 33 Закону до закінчення строку їх дії 19.05.2018, заявлений орендарем (позивачем) позов є передчасним, оскільки на час звернення із цим позовом договори 1, 2, 3 не припинили свою дію, у зв`язку з тим, що строк, на який його було укладено, не закінчився, через що у орендаря (позивача) не виникло право на поновлення цих договорів з підстав, передбачених частиною 6 статті 33 Закону, і відповідно, не могли настати обставини, з якими пов`язується порушення цього права позивача, що стало об`єктом захисту за позовними вимогами у цій справі.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 29.08.2019 у справі 917/1549/18, залишену без змін постановою Верховного Суду від 16.03.2020, за позовом Фермерського господарства "Карат" до Ялосовецької сільської ради про визнання укладеною між Фермерським господарством "Карат" та Ялосовецькою сільською радою Хорольського району Полтавської області додаткову угоду про поновлення договору оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею 20, 91 га ріллі (кадастровий номер :09:004:0003), розташованої у с. Лагодівка на території Ялосовецької сільської ради Хорольського району Полтавської області, до договору оренди землі від 01.11.2007, зареєстрованого Хорольським виробничим відділом Полтавської регіональної філії ДП "Центр державного земельного кадастру" 19.05.2008 за №8, строком на 7 років із встановленням орендної плати в розмірі 10% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки, у задоволенні позову ФГ "Карат" відмовлено.

Як встановлено судом апеляційної інстанції у справі 917/1549/18, зміст наданих орендарем проектів додаткових угод свідчить, що запропоновані орендарем зміни до договору оренди землі стосуються строку його дії та розміру орендної плати, які є істотними умовами договору оренди земельної ділянки в розумінні ст. 15 Закону України "Про оренду землі". Проте, згоди щодо нових істотних умов договору оренди землі між сторонами досягнуто не було, що прямо вбачається із листа Ялосовецької сільської ради №02-27/05 від 03.01.2018. Отже, як зазначено в постанові, наявність заперечень зі сторони орендодавця щодо поновлення договору оренди землі з Фермерським господарством "Карат" дають судовій колегії підстави для висновку, що переважне право орендаря в даному випадку не порушено, оскільки ще до закінчення строку дії договорів оренди позивач отримав від відповідача відмову про поновлення його дії. Разом з тим, визначальним моментом для поновлення строку дії договору оренди землі на підставі ч.ч.1-5 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", є наявність згоди орендаря та орендодавця з нових істотних умов, що в даному випадку відсутнє. Звернення орендаря до суду із позовом про укладення додаткової угоди саме на нових істотних умовах, є можливим та буде належним способом захисту його прав тільки, якщо орендар та орендодавець у процесі погодження фактично дійшли згоди щодо нових істотних умов договору оренди землі, але не уклали додаткової угоди. Наявність проекту рішення сільської ради без подальшого його прийняття на пленарному засіданні більшістю голосів депутатів ради, не може свідчити про досягнення між орендарем та орендодавцем згоди з усіх істотних умов договору оренди землі. При цьому, Ялосовецька сільська рада Хорольського району Полтавської області листом №02-27/05 від 03.01.2018 заперечила проти поновлення договору оренди землі на новий строк.

Листом № 522/02-27 від 23.10.2019 Ялосовецька сільська рада повідомила про припинення переважного права ФГ "Карат" на поновлення договору оренди, враховуючи висновки суду, викладені у постанові Східного апеляційного господарського суду від 29.08.2019 у справі 917/1549/18.

14.01.2020 позивачем направлено на адресу відповідача заяву про укладення додаткової угоди про поновлення договору оренди землі від 01.11.2007 в порядку пункту 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі". До вказаної заяви додано додаткову угоду підписану зі сторони ФГ "Карат".

Як зазначає позивач, після закінчення строку договору 19.05.2018 заперечень протягом місяця у поновленні договору оренди землі від Ялосовецької сільської ради не надходило. Позивач продовжує належним чином користуватися орендованою земельною ділянкою 20,91 га та виконує обов`язки землекористувача за спірним договором оренди землі, у тому числі сплачує орендну плату, в зв`язку з чим, на думку позивача, наявні підстави для відновлення порушеного переважного права ФГ "Карат" шляхом задоволення позовних вимог у даній справі про визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди землі від 01.11.2007, зареєстрованого Хорольським виробничим відділом Полтавської регіональної філії ДП "Центр державного земельного кадастру" 19.05.2008 за №08, у відповідній редакції на новий строк згідно приписів частини 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі".

Колегія суддів дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування місцевим господарським судом норм процесуального та матеріального права в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги виходячи з наступного.

Оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі (статті 1, 2 Закону України "Про оренду землі").

Відповідно до ч.1 ст.6 Закону України "Про оренду землі" орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Законом України "Про оренду землі" визначено умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі.

Частиною третьою статті 792 Цивільного кодексу України встановлено, що відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Земельний кодекс України визначає основні засади регулювання земельних відносин, зокрема, порядок передачі земельних ділянок в оренду (стаття 124). Проте саме Законом України "Про оренду землі" врегульовано відносини, що виникають між власником земельної ділянки та іншими особами у зв`язку з передачею її в користування та володіння, у тому числі конкретизовано та деталізовано особливості та порядок укладення договору оренди землі, його істотні умови, основні права та обов`язки його сторін, порядок зміни, припинення та поновлення такого договору.

Стаття 33 Закону України "Про оренду землі" має назву "Поновлення договору оренди землі" та передбачає, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі) (частина перша цієї статті).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі (частина друга статті 33 зазначеного Закону).

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди (частина третя статті 33 цього Закону).

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється (частина четверта статті 33 вказаного Закону).

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення (частина п`ята статті 33 Закону України "Про оренду землі").

Частиною 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі" встановлено, що у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності).

Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку (частина восьма статті 33 цього Закону).

Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді (частина дев`ята статті 33 вказаного Закону).

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що статтею ЗЗ Закону України "Про оренду землі" було визначено алгоритм дій орендаря та орендодавця за наявності наміру поновити договір оренди землі та визначено певні правові запобіжники для захисту орендаря, як більш уразливої сторони в цих правовідносинах, від умисного й безпідставного ухилення орендодавця від продовження орендних правовідносин за відсутності для цього підстав та за наявності добросовісної поведінки орендаря. При цьому законодавець ототожнив поняття "переважне право на укладення договору оренди землі на новий строк" та "поновлення договору оренди землі", використовуючи конструкцію "поновлення договору оренди землі" як для підстави такого поновлення, передбаченої частинами першою - п`ятою, так і для підстави, передбаченої частиною шостою цієї статті, що свідчить про їх логічну послідовність.

Так, дійсний орендар, який добросовісно виконував свої обов`язки за договором оренди землі, має переважне право перед іншими особами на продовження цих орендних правовідносин. Маючи такий намір, він (орендар) зобов`язаний до закінчення строку оренди землі (у строки, визначені частиною другою статті 33 вказаного Закону) повідомити про це орендаря та надіслати проект додаткової угоди. Мета такого повідомлення - запобігання укладення орендодавцем договору оренди з іншою особою у зв`язку з відсутністю в нього інформації про наявність наміру в дійсного орендаря продовжувати орендні правовідносини. При цьому таке завчасне повідомлення з надсиланням проекту додаткової угоди є передумовою для зміни сторонами умов договору оренди під час його поновлення (укладення на новий строк). Орендодавець, розглянувши у місячний термін таке повідомлення і проект додаткової угоди, за необхідності узгодивши з орендарем істотні умови, зобов`язаний або укласти додаткову угоду про поновлення договору оренди землі, або повідомити орендаря про наявність обґрунтованих заперечень щодо поновлення договору оренди землі шляхом надсилання листа-повідомлення про прийняте рішення (частини перша - п`ята статті 33 Закону України "Про оренду землі").

У разі якщо орендодавець протягом одного місяця після закінчення строку договору оренди землі не надіслав орендареві такого листа-повідомлення про наявність заперечень щодо поновлення договору, про яке йшлося вище, а орендар продовжував користуватися земельною ділянкою після його закінчення, то такий договір вважатиметься поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, без можливості внесення змін до умов договору оренди (частина шоста статті 33 Закону України "Про оренду землі").

При цьому додаткова угода про поновлення договору оренди землі має бути укладена в обов`язковому порядку, а за наявності відмови чи ухилення орендодавця від її укладення після дотримання усіх перелічених вище умов - орендар може оскаржити такі дії орендодавця в судовому порядку.

Тобто, виникненню в орендодавця обов`язку прийняти рішення про поновлення договору оренди землі або про наявність заперечень щодо такого поновлення договору з надсиланням відповідного листа-повідомлення має передувати звернення орендаря з повідомленням про намір продовжити орендні правовідносини на певних умовах. Факт порушення орендодавцем місячного терміну для направлення орендареві листа-повідомлення про прийняте ним рішення у відповідь на вчасно надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди дає орендареві підстави розраховувати на можливість поновлення договору оренди землі в силу закону, а саме частини шостої статті 33 Закону України "Про оренду землі". І саме в такому випадку відсутність листа-повідомлення орендодавця про заперечення в поновленні договору оренди землі можна кваліфікувати як "мовчазну згоду" орендодавця на поновлення договору та той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Як вже зазначалось, 01.11.2007 між Ялосовецькою сільською радою Хорольського району Полтавської області та Селянським фермерським господарством "Карат" (перейменовано на фермерське господарство "Карат") укладено договір оренди землі строком на 10 років, згідно з яким орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться у с.Лагодівка на території Ялосовецької сільської ради, загальною площею 20,91 га.

У статті 792 ЦК України передбачено, що за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату.

Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються спеціальним законом.

На час підписання договору оренди, 01.11.2007, частина друга статті 124 ЗК України передбачала, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

У частині другій статті 125 ЗК України вказано, що право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації.

Вимога про те, що право оренди землі оформляється договором, який реєструється відповідно до закону, передбачена у частині другій статті 126 ЗК України.

Спеціальним законом, що регулює спірні правовідносини, є Закон України «Про оренду землі» (надалі Закон № 161-XIV) у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин.

У статті 13 Закону № 161-XIV надано визначення договору оренди землі. Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї зі сторін може бути посвідчений нотаріально (стаття 14 цього Закону № 161-XIV).

Згідно зі статтею 18 названого Закону договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

Статтею 20 Закону № 161-XIV передбачено, що укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Державна реєстрація договорів оренди землі проводиться у порядку, встановленому законом.

19.05.2008 договір оренди землі від 01.11.2007 був зареєстрований Хорольським виробничим відділом Полтавської регіональної філії ДП "Центр державного земельного кадастру", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис № 08 та за актом від 19.05.2008 земельну ділянку загальною площею 20,91 га передано в оренду СФГ «Карат».

Момент укладення договору визначено у статтях 638, 640 ЦК України. Так, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення.

Отже, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору, дотрималися письмової форми договору та підписали його, він вважається укладеним. Із системного аналізу ЦК України можна зробити висновок, що вказане правило визначення моменту укладення договору стосується лише договорів, які повинні бути укладені у простій письмовій формі.

Права й обов`язки, на досягнення яких було спрямоване волевиявлення учасників при укладенні договору оренди земельної ділянки, набуваються лише після його державної реєстрації, як передбачено статтями 18, 20 Закону № 161-XIV, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин.

Можна зробити висновок, що сторони в договорі оренди землі мали право зазначати про момент початку перебігу та припинення дії вказаного договору, оскільки такі права прямо передбачені принципами та закріплені загальними нормами цивільного законодавства.

Разом з тим, якщо сторони не вказали про час (термін, календарну дату, подію) початку перебігу та закінчення строку договору, діють загальні правила, передбачені спеціальним Законом № 161-XIV, який прямо встановлював, що договір оренди земельної ділянки набирає чинності після його державної реєстрації.

Отже, для визначення початку перебігу та закінчення строку дії саме цього договору має значення не момент його підписання, а момент вчинення реєстраційних дій, тобто внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень як єдиної державної інформаційної системи, яка містить відомості про речові права на нерухоме майно, їх обтяження, суб`єктів речових прав, технічні характеристики об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд тощо), кадастровий план земельної ділянки, а також відомості про правочини, вчинені щодо таких об`єктів нерухомого майна, з якими закон пов`язує набрання чинності договору, а саме можливість реалізації сторонами своїх суб`єктивних прав та обов`язків.

Дана правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 322/1178/17.

Пунктом 43 договору передбачено, що цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

Як вже зазначалось, договір зареєстровано Хорольським виробничим відділом Полтавської регіональної філії ДП "Центр державного земельного кадастру" 19.05.2008. За таких обставин, строк дії договору оренди закінчився 19.05.2018.

Верховний Суд у постанові від 29.01.2019 у справі № 917/108/18 між тими ж сторонами дійшов аналогічного висновку щодо закінчення 19.05.2018 строку дії договору оренди землі від 01.11.2007.

Листом-повідомленням №460/02-27 від 30.11.2017 Ялосовецька сільська рада повідомила Фермерське господарство "Карат" про відсутність правових підстав на автоматичне поновлення договору оренди земельної ділянки на новий строк.

У відповідь Фермерське господарство "Карат" листом від 06.12.2017 №30 повідомило Ялосовецьку сільську раду про намір скористатися переважним правом на поновлення договору оренду землі, та направило для розгляду лист-повідомлення про поновлення договору оренди земельної ділянки загальною площею 20,91 га, кадастровий номер :09:004:0003 та проект додаткової угоди від 06.12.2017.

27.12.2017 Фермерським господарством було повторно надано сільській раді проект додаткової угоди, за змістом якої, зокрема, зменшено строк оренди з 10 років до 7 років і збільшено розмір орендної плати, установлений договором з 3 % до 10 % від нормативної грошової оцінки.

Ялосовецькою сільською радою підготовлено проект рішення двадцять п`ятої сесії сьомого скликання від 27.12.2017 "Про поновлення договору оренди" (строк договору - 7 років, розмір орендної плати - 10 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки), однак зазначене рішення сесією Ялосовецької сільської ради не прийнято.

Листом №02-27/05 від 03.01.2018 Ялосовецькою сільською радою повідомлено ФГ «Карат» про припинення переважного права останнього на поновлення договору оренди.

Як свідчать матеріали справи, між сторонами у даній справі тривала процедура поновлення договору оренди землі від 01.11.2007 на підставі частин 1-5 статті 33 Закону України "Про оренду землі".

Так, постановою Східного апеляційного господарського суду від 29.08.2019 у справі №917/1549/18, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 16.03.2020, про визнання укладеною між Фермерським господарством "Карат" та Ялосовецькою сільською радою Хорольського району Полтавської області додаткової угоди про поновлення договору оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею 20,91 га ріллі (кадастровий номер :09:004:0003) до договору оренди землі від 01.11.2007, зареєстрованого Хорольським виробничим відділом Полтавської регіональної філії ДП "Центр державного земельного кадастру" 19.05.2008 за №8, строком на 7 років із встановленням орендної плати в розмірі 10% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки, у задоволенні позову ФГ "Карат" з підстав, передбачених частинами 1-5 статті 33 Закону України "Про оренду землі", відмовлено.

Судом апеляційної інстанції в межах справи №917/1549/18 було встановлено, що зміст наданих орендарем проектів додаткових угод свідчить, що запропоновані орендарем зміни до договору оренди землі стосуються строку його дії та розміру орендної плати, які є істотними умовами договору оренди земельної ділянки в розумінні ст. 15 Закону України "Про оренду землі". Проте, згоди щодо нових істотних умов договору оренди землі між сторонами досягнуто не було, що прямо вбачається із листа Ялосовецької сільської ради №02-27/05 від 03.01.2018. Частиною 4 статті 33 Закону України "Про оренду землі" чітко встановлено, що у разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Отже, як зазначено в постанові, наявність заперечень зі сторони орендодавця щодо поновлення договору оренди землі з Фермерським господарством "Карат" дають підстави для висновку, що переважне право орендаря в даному випадку не порушено, оскільки ще до закінчення строку дії договорів оренди позивач отримав від відповідача відмову про поновлення його дії.

Верховний Суд, залишаючи без змін постанову Східного апеляційного господарського суду від 29.08.2019 у справі №917/1549/18, дійшов висновку про недосягнення між сторонами договору оренди землі згоди щодо нових істотних умов договору (строк і розмір орендної плати) та припинення в зв`язку з цим переважного права орендаря на укладення договору оренди землі згідно положень ч.4 ст.33 Закону України "Про оренду землі", оскільки ще до закінчення строку дії договору оренди позивач отримав від відповідача відмову про поновлення його дії.

В зв`язку з наведеним доводи апелянта щодо неврахування судом першої інстанції недобросовісної поведінки орендодавця у відмові від процедури реалізації переважного права ФГ «Катат» згідно частин 1-5 статті 33 Закону України "Про оренду землі" не приймаються до уваги колегією суддів, оскільки це призведе до порушення принципу юридичної визначеності, як одного із основоположних аспектів верховенства права.

Статтею 1 Конституції України визначено, що Україна є правовою державою.

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

Частинами 1, 4 статті 11 ГПК України унормовано, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях Європейський суд неодноразово наголошував, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (див. рішення суду у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [ВП], №28342/95, п. 61, ECHR1999-VII).

Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (див. рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), № 52854/99, п. 52, ECHR 2003 X).

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про те, що сам лише факт спливу місячного строку за відсутністю листа-повідомлення орендодавця про заперечення в поновленні договору оренди, разом з іншими підставами, вказаними в частині 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі", не може свідчити про автоматичне поновлення договору оренди землі за наявності вже застосованого позивачем поновлення договору оренди на підставі частин 1-5 статті 33 Закону України "Про оренду землі" та наявності заперечень з боку орендодавця (відповідача) у його поновленні.

Крім того, частина 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі" (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), якою позивач обґрунтував свої позовні вимоги, передбачає необхідність укладення додаткової угоди до договору оренди землі про його поновлення у місячний строк після закінчення строку дії договору. З урахуванням закінчення строку дії договору оренди 19.05.2018, направлення 14.01.2020 позивачем відповідачу заяви про укладення додаткової угоди про поновлення договору оренди землі від 01.11.2007 суперечить положенням частини 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі".

Згідно зі ст.236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст.276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення Господарського суду Полтавської області від 24.11.2020 у справі №917/104/20 без змін як такого, що ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями 269, 270, п.1 статті 275, статтями 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Фермерського господарства "Карат" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Полтавської області від 24.11.2020 у справі №917/104/20 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження до Верховного Суду передбачені статтями 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 04.03.2021.

Головуючий суддя Я.О. Білоусова

Суддя О.А. Пуль

Суддя І.В. Тарасова