РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

26.02.2021Справа № 910/12027/20

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді: Літвінової М.Є.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні матеріали справи

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроніка"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГІППО"

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю "ПАККО Холдинг"

про стягнення 318 388, 79 грн

Без повідомлення (виклику) представників учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Агроніка"(далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГІППО" (далі - відповідач) про стягнення 318 388, 79 грн.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач вказує на те, що відповідачем порушено умови Договору поставки № 120216-01/1п від 12.02.2016 в частині повної та своєчасної оплати за товар.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.08.2020 судом відкрито провадження у справі № 910/12027/20, вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи; на підставі статті 50 Господарського процесуального кодексу України залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "ПАККО Холдинг", встановлено відповідачу строки для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали та для подання заперечень на відповідь на відзив (якщо такі будуть) - протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив, а позивачу строк для подання відповіді на відзив (якщо такий буде подано) - протягом п`яти днів з дня отримання відзиву на позов,

У відповідності до ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Частинною третьою статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідач, у строк, визначений законом, відзиву не надав, ухвалу про відкриття провадження у справі від 17.08.2020 отримав 31.08.2020, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 024.

Третя особа, у строк, визначений ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.08.2020 пояснення на позовну заяву не надала, ухвалу про відкриття провадження у справі від 17.08.2020 отримала 31.08.2020, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №016.

Згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Згідно із частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

12.02.2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Агроніка» (далі - постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ПАККО Холдинг" (далі - покупець) укладено Договір поставки № 120216-01/1п, за умовами п. 1.1. якого постачальник зобов`язується передавати товар у власність покупця у відповідності до замовлень покупця, а покупець зобов`язується приймати його та проводити оплату на умовах даного договору.

Як встановлено п. 1.2 Договору поставка товару здійснюється на підставі накладної (их) згідно замовлення покупця, яка (і) є невід`ємною частиною Договору.

Зобов`язання сторін по поставці товару виникають на підставі погодженого сторонами замовлення покупця. Покупець передає постачальнику замовлення в якому зазначає асортимент товару та його кількість, а також строк поставки (п. 2.1 Договору).

Пунктом 4.1 Договору встановлено, що постачальник зобов`язується здійснити доставку на умовах визначених нижче і передати товар покупцю протягом 5-ти календарних днів з моменту погодження замовлення та/або у відповідності підписаного сторонами домовленостей та замовлення, якщо інший строк не вказаний в погодженому замовлені покупця.

Постачальник зобов`язується поставляти (передавати у власність покупця) товари за цінами зазначеними у специфікації затвердженій сторонами (додаток № 1) (п. 5.1 Договору).

Оплата за поставлений товар сум у розмірах, понад ліміт встановлений п. 5.5 даного Договору здійснюється покупцем в українській національній валюті - гривні в безготівковому порядку шляхом перерахування коштів на банківський рахунок постачальника кожні 14 (чотирнадцять) днів після його реєстрації (п. 5.4 Договору).

Договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31.12.2016, але в будь - якому випадку до моменту його остаточного виконання. Дія договору продовжується на один рік, якщо жодна із сторін не заявить письмово про його розірвання не пізніше, ніж за 5 днів до закінчення дії Договору (п.9.1 Договору).

В подальшому, 29.01.2019 між ТОВ "ПАККО Холдинг" (покупець), ТОВ "ГІППО" (новий покупець) та ТОВ «Агроніка» (постачальник) укладено тристоронній договір про заміну сторони у зобов`язаннях в Договорі № 120216-01/1п від 12.02.2016.

Відповідно до п. 1 Договору про заміну сторони у зобов`язаннях сторони замінили в договорі поставки сторону - 1 на сторону -2 з дати підписання договору.

Сторона - 2 приймає на себе права на виконання всіх обов`язків, що виникнуть перед стороною - 3 за договором поставки з дати підписання договору (п. 2 Договору).

31.03.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ПАККО Холдинг» (первісний боржник), Товариством з обмеженою відповідальністю «ГІППО» (новий боржник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агроніка» (кредитор) укладено Договір про переведення боргу № 310319-03/4г.

Договором регулюються відносини, пов`язані із заміною зобов`язаної сторони (первісного кредитора) у зобов`язані, що виникло на підставі Договору поставки № 120216-01/1п від 12.02.2016, укладеного між первісним боржником та кредитором . Наявність боргу підтверджується Актом звірки взаєморозрахунків, узгодженим та підписаним первісним боржником та кредитором станом на дату підписання даного договору про переведення боргу (п. 1 Договору).

Первісний боржник переводить до нового боржника грошове зобов`язання, що виникло на підставі основного договору у розмірі 208 485, 61 грн, а новий боржник погоджується виконати зазначене грошове зобов`язання, погасити заборгованість первісного боржника перед кредитором, шляхом перерахування грошового боргу, який він на себе прийняв згідно даного договору на рахунок кредитора ТОВ «Агроніка» № НОМЕР_1 в АТ «Райффайзен банк Аваль» МФО 380805, повністю після реалізації товарних залишків.

Кредитор не заперечує проти заміни первісного боржника новим боржником в основному договорі і підписуючи зі своєї сторони цей Договір, дає свою згоду на відповідне переведення боргу в порядку та на умовах визначених договором (п. 3 Договору).

Позивач на замовлення нового покупця поставив товару на суму 665 285, 10 грн.

Факт поставки підтверджується наступними видатковими накладними:

- РН-0001958 від 02.12.2019 на суму 25 714, 08 грн;

- РН-0000002 від 02.01.2020 на уму 16 639, 92 грн;

- РН-0000064 від 14.01.2020 на суму 19 134, 72 грн;

- РН-0000153 від 28.01.2020 на суму 17 252, 64 грн;

- РН-0000329 від 26.02.2020 на суму 28 105, 20 грн;

- РН-0000256 від 11.02.2020 на суму 15 402, 96 грн;

- РН-0000424 від 12.03.2020 на суму 27 033, 12 грн;

- РН-0000486 від 25.03.2020 на суму 42 762, 24 грн;

- РН-0000575 від 09.04.2020 на суму 54 386, 64 грн;

- РН-0000623 від 22.04.2020 на сум 33 699, 60 грн;

- РН-0000660 від 05.05.2020 на суму 28 876, 32 грн;

- РН-0000710 від 19.05.2020 на суму 11 880, 00 грн;

Як зазначає позивач, відповідачем частково сплачено борг у розмірі 346 896, 31 грн, що підтверджується виписками з банку, копії яких долучено до матеріалів справи.

30.06.2020 між ТОВ «ГІППО» та ТОВ «Аргоніка» було проведено звірку взаємних розрахунків, з якого вбачається, що борг за відповідачем становить 318 388, 81 грн.

Позивач листом від 01.07.2020 звертався до відповідача з вимогою про сплату боргу у розмірі 318 388, 79 грн та просив впродовж семи днів з моменту отримання вимоги сплатити вищевказаний борг.

Вимога від 01.07.2020 отримана відповідачем 13.07.2020, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 033.

Відповіді на вимогу відповідач не надав, вказану заборгованість не погасив.

Позивач зазначає, що у відповідача виникла заборгованість з оплати поставленого позивачем товару у розмірі 318 388, 81 грн. за Договором поставки № 120216-01/1п від 12.02.2016.

Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався, заперечень не надав.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

В силу положень статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 627 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з положеннями статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

З огляду на правову природу укладених між сторонами договорів поставки, який у розумінні статей 173, 174 Господарського кодексу України та статей 11, 509 Цивільного кодексу України є належною підставою для виникнення у його сторін кореспондуючих прав і обов`язків, спірні правовідносини регламентуються положеннями глави 54 Цивільного кодексу України та § 1 глави 30 Господарського кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (частина 2 статті 712 Цивільного кодексу України).

Статтею 663 Цивільного кодексу України визначено, що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до частини 1 статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні положення містить частина 1 статті 193 Господарського кодексу України.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).

На підтвердження виконання позивачем своїх зобов`язань за Договорами, останнім було надано підписані сторонами видаткові накладні.

Відповідач здійснив оплату поставленого товару частково у розмірі 346 896, 31 грн.

Пунктом 5.4. Договору Оплата за поставлений товар сум у розмірах, понад ліміт встановлений п. 5.5 даного Договору здійснюється покупцем в українській національній валюті - гривні в безготівковому порядку шляхом перерахування коштів на банківський рахунок постачальника кожні 14 (чотирнадцять) днів після його реєстрації.

Судом встановлено, що товар за вищевказаними накладними був прийнятий відповідачем без жодних зауважень та заперечень щодо кількості та якості.

Частинами 1-3 ст. 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

З матеріалів справи вбачається, що сума основного боргу у розмірі 318 388, 79 грн відповідачем не сплачена.

В свою чергу відповідач не подав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи позивача.

Отже, з урахуванням положень ст. 530 Цивільного кодексу України та умов договору, виконання грошового зобов`язання відповідача по сплаті 318 388, 79 грн, станом на момент розгляду справи, настало.

Оскільки, матеріали справи не містять доказів сплати відповідачем основного боргу, а факт заборгованості відповідача перед позивачем за Договором поставки належним чином доведений та документально підтверджений, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача основного боргу у розмірі 318 388, 79 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Стаття 74 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Отже, суд вважає заявлені позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати позивача по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст.129, 236-238, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Аргоніка" задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ГІППО" (01042, м. Київ, Провулок Новопечерський, буд. 19/3, корпус 2, каб. 33; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Аргоніка" (49000, м. Дніпропетровськ, пр. Пушкіна, 11-а, кв. 52; ) заборгованість у розмірі 318 388 (триста вісімнадцять тисяч триста вісімдесят вісім) грн 79 коп, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 4 775 (чотири тисячі сімсот сімдесят п`ять) грн 83 коп

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

4. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 26.02.2021.

Суддя М.Є.Літвінова