УХВАЛА

22 лютого 2021 року

м. Київ

Справа № 910/18090/17

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Ткаченко Н.Г.,

перевіривши касаційну скаргу Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України та додані до неї матеріали

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 23.12.2020

у справі №910/18090/17

за позовом Громадської організації "Спортивний клуб "Восход"

до: 1. Державного підприємства "Виробниче об`єднання "Київський радіозавод"; 2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Київенергоком"; 3) Товариства з обмеженою відповідальністю "Олет Груп"

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: 1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Енергетична компанія "Герекс"; 2.Товариство з обмеженою відповідальністю "Саратекс"; 3. Міністерство економічного розвитку і торгівлі України; 4. Державний реєстратор прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві Аврамченко Сніжана Сергіївна; 5. Державний реєстратор Головного управління юстиції у м. Києві Скляренко Олексій Миколайович; 6. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чорноног Лариса Віталіївна; 7. Товариство з обмеженою відповідальністю «ФОРТЕКС ЛЮКС»; 8. Комплексна дитячо-юнацька спортивна школа «Восход»

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: 1. Палац культури і техніки «Дніпро»; 2. Київська міська рада

про визнання недійсними результатів аукціону, визнання недійсними договорів купівлі-продажу майна та скасування державної реєстрації прав на нерухоме майно, визнання права власності, визнання недійсними договорів іпотеки, скасування записів про іпотеку, рішень про реєстрацію прав, визнання недійсними дублікатів іпотечних договорів

в межах справи №15/81

за заявою Українського акціонерного промислово-інвестиційного банку

до Державного підприємства "Виробниче об`єднання "Київський радіозавод"

про визнання банкрутом, -

ВСТАНОВИВ:

До Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України на постанову Північного апеляційного господарського суду від 23.12.2020 у справі №910/18090/17, разом із клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Північного апеляційного господарського суду від 23.12.2020.

Перевіривши касаційну скаргу Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України та додані до неї матеріали, Суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення касаційної скарги без руху з огляду на таке.

Статтею 290 ГПК України передбачені вимоги до форми і змісту касаційної скарги.

Відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 ч. 1 цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.

У касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) ст. 287 цього Кодексу підстави (підстав) (п. 5 ч. 2 ст. 290 ГПК України).

У разі подання касаційної скарги на підставі п. 1 ч. 2 ст. 287 ГПК України у касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні (абз. 1 ч. 2 ст. 290 ГПК України).

У разі подання касаційної скарги на підставі п.2 ч. 2 ст. 287 ГПК України в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду (абз. 2 ч. 2 ст. 290 ГПК України).

Касаційний господарський суд звертає увагу скаржника, що в разі оскарження судового рішення суду на підставі п.п. 3, 4 ч. 2 ст. 287 ГПК України, скаржник має зазначити про відсутність такого висновку щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; та/або зазначити підставу касаційного оскарження з урахуванням ч. 1, 3 ст. 310 ГПК України.

Так, у разі подання касаційної скарги на підставі п. 3 ч. 2 ст. 287 ГПК України (відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах) скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися.

Якщо скаржник вважає, що судами порушено норми процесуального права щодо не дослідження зібраних у справі доказів, неповного встановлення обставин справи, або встановлення обставин, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів, у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено або обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів та чому на думку скаржника останні є недопустимими, або зібрані у справі докази, які судом не досліджені, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права.

Отже, системний аналіз наведених положень ГПК України дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 287 ГПК України у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт (пункти) ч. 2 ст. 287 ГПК України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.

У касаційній скарзі Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України зазначає, що при ухвалені оскаржуваних судових рішень судами першої та апеляційної інстанції не повно та необгрунтовано досліджено наявні докази у справі, неправильно застосовано норми матеріального права та допущено порушення норм процесуального права. Доводи касаційної скарги фактично зводяться до власного викладення обставин справи стороною по справі.

Разом з тим, Міністерством розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України не дотримано вимог п. 5 ч. 2 ст. 290 ГПК України, оскільки в обґрунтування підстав для касаційного оскарження, скаржник зазначає, що касаційна скарга подається на підставі п. 1 ч. 2 ст. 287 та п.1 ч.3 ст. 310 ГПК України та зазначає, що апеляційною інстанцією не вірно застосовано вимоги ст. 30 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"( в редакції чинній до 19.01.2013), вимоги ст. ст. 41-44, 49-75 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції чинній з 19.01.2013), а також пункт 11 розділу 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції з19.01.2013 та вказує, що посилання суду апеляційної інстанції на правові висновки щодо застосування ч. 2 ст. 37 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції чинній з 19.01.2013), які викладені в постановах Верховного Суду від 04.04.20218, у справі № Б29/122-09, від 19.04.2018 у справі № 01/1720, від 22.05.2018 у справі № 5009/4987/12, від 10.07.2018 у справі № Б38/29/39-08, від 24.07.2018 у справі № 27/89б, від 25.08.2020 у справі №5023/4363/12 не можуть бути застосовані при прийнятті оскаржуваної постанови апеляційної інстанції.

Відтак, Міністерством розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України не дотримано вимог п. 5 ч. 2 ст. 290 ГПК України, оскільки при поданні касаційної скарги на підставі п. 1 ч. 2 ст. 287 ГПК України не зазначено постанови Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні, що є підставою для залишення її без руху.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 288 ГПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Частиною 2 ст. 288 ГПК України закріплено, що учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Згідно ч. 1 ст. 119 ГПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.

Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України оскаржується постанова Північного апеляційного господарського суду від 23.12.2020 у справі №910/18090/17, повний текст якої складено 24.12.2020, отже, двадцятиденний строк на оскарження зазначеної постанови у касаційному порядку починається з 25.12.2020 та закінчується 13.01.2021, проте із касаційною скаргою скаржник звернувся до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду 19.01.2021, тобто поза межами процесуального строку на касаційне оскарження, передбаченого ст. 288 ГПК України, разом із клопотанням про поновлення строку на подання касаційної скарги на оскаржуване судове рішення.

Клопотання Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України про поновлення строку на касаційне оскарження обґрунтоване тим, що повний текст постанови Північного апеляційного господарського суду від 23.12.2020 у справі №910/18090/17 отримано скаржником 31.12.2020, проте до клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження не додано доказів на підтвердження дати отримання копії оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції, як доказу який би підтверджував невчасне отримання оскаржуваної постанови.

Крім того, у клопотанні про поновлення строку, Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України зазначає, що оскільки скаржник є бюджетною установою, яка фінансується виключно з державного бюджету, то оплата судового збору здійснюється відповідно до вимог Порядку реєстрації та обліку бюджетних зобов`язань розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних в органах Держаної казначейської служби України, затвердженого наказом Мінфіну від 02.03.2012 №309, відповідно до якого загальний строк підготовки та опрацювання документів органом Казначейства становить від трьох до двадцяти робочих днів.

Відповідно до п. 7 ч.1, п.1 ч. 4 ст.290 ГПК України, у касаційній скарзі повинно бути зазначено дату отримання копії судового рішення суду апеляційної інстанції, що оскаржується та до касаційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, за наявності.

Відповідним доказом, що підтверджує дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції є зокрема, копія рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, що підлягає поверненню відправнику або копія конверту з трек-номером, яким Східний апеляційний господарський суд відправив копію оскаржуваного судового рішення скаржнику.

Для здійснення судом належної оцінки та перевірки доводів, наведених заявником в обґрунтування поважності причин пропуску строку касаційного оскарження, такі доводи повинні бути підтверджені відповідними письмовими документами або іншими доказами, з яких достовірно можна встановити існування обставин, зазначених у заяві про поновлення строку.

Постанова Північного апеляційного господарського суду від 23.12.2020 у справі №910/18090/17 була оприлюднена 28.12.2020 в Єдиному державному реєстрі судових рішень, інформацію з якого слід вважати загальновідомою згідно із Законом України "Про доступ до судових рішень", що дозволяло скаржнику ознайомитися з її повним текстом без одержання копії постанови від суду апеляційної інстанції в максимально стислі строки.

Інформація про стан судових справ є відкритою і кожна заінтересована особа може дізнатися про прийняті судом рішення за допомогою як контакт-центру суду так і за допомогою Єдиного державного реєстру судових рішень.

Оскільки, Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України на підтвердження доводів щодо пропуску строку на касаційне оскарження, викладених у клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження, не надано суду доказів отримання оскаржуваної постанови апеляційної інстанції, то підстави наведені у клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Північного апеляційного господарського суду від 23.12.2020 у справі №910/18090/17 не можна визнати поважними.

Частиною 3 ст. 292 ГПК України, передбачено, що касаційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених ст. 288 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Частиною 2 ст. 292 ГПК України встановлено, що у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 290 цього Кодексу, застосовуються положення ст.174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до ч.2 ст. 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Відтак, касаційна скарга Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України на постанову Північного апеляційного господарського суду від 23.12.2020 у справі №910/18090/17 підлягає залишенню без руху, з наданням скаржнику строку на усунення недоліків поданої касаційної скарги, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху на підставі ст. 174 ГПК України.

Усунувши недоліки касаційної скарги, скаржнику необхідно подати суду докази про дату вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху, для визначення дотримання заявником касаційної скарги строку на усунення недоліків касаційної скарги, встановленого ч. 2 ст.174 ГПК України.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.292 ГПК України , якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі п. 4 ч. 1 ст. 293 ГПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 174, 234, 235, 287, 290, 292 ГПК України, Суд,-

УХВАЛИВ:

1.Касаційну скаргу Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України на постанову Північного апеляційного господарського суду від 23.12.2020 у справі №910/18090/17- залишити без руху.

2.Надати Міністерству розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України строк для усунення недоліків, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху, а саме, 1) надати суду докази на підтвердження дати отримання оскаржуваної постанови апеляційної інстанції (копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, копії поштового конверту з трек-номером суду в якому надійшло оскаржуване судове рішення, чи довідку органу зв`язку тощо) або навести інші підстави для поновлення строку на касаційне оскарження; 2) надати суду заяву про усунення недоліків вищевказаної касаційної скарги, в якій скаржник має зазначити підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) ст. 287 ГПК України підстави (підстав), у спосіб, передбачений п. 5 ч. 2 ст. 290 ГПК України

3.Роз`яснити Міністерству розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України, що невиконання вимог цієї ухвали є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Касаційного господарського суду

у складі Верховного Суду Ткаченко Н.Г.