УХВАЛА

04 березня 2021 року

м. Київ

Справа № 910/26475/14

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Банаська О. О.

розглянув матеріали касаційної скарги Головного управління ДПС у м. Києві

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 27.01.2021

у складі колегії суддів: Копитової О. С. (головуючої), Грека Б. М., Отрюха Б. В.

та ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.11.2019

у складі судді Чеберяка П. П.

у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська інвестиційно-інжинірингова компанія"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

19.02.2021 Головне управління ДПС у м. Києві (далі - ГУ ДПС у м. Києві, скаржник) поштовим відправленням звернулось безпосередньо до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Північного апеляційного господарського суду від 27.01.2021 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.11.2019 у справі № 910/26475/14 в частині відмови у визнанні кредиторських вимог ГУ ДПС у м. Києві у розмірі 31 388,60 грн до боржника.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 910/26475/14 визначено колегію суддів у складі: Банаська О. О. - головуючого, Пєскова В. Г., Погребняка В. Я., що підтверджується витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 23.02.2021.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, Верховний Суд вважає за необхідне залишити її без руху з огляду на таке.

Статтею 290 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачені вимоги до форми і змісту касаційної скарги.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 290 ГПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з частиною другою статті 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено у Законі України "Про судовий збір".

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Як встановлено з матеріалів касаційної скарги, об`єктом оскарження є постанова Північного апеляційного господарського суду від 27.01.2021 та ухвала Господарського суду міста Києва від 11.11.2019 у справі № 910/26475/14 в частині відмови у визнанні кредиторських вимог ГУ ДПС у м. Києві у розмірі 31 388,60 грн до боржника.

Згідно з підпунктом 10 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання заяв кредиторів, які звертаються з грошовими вимогами до боржника після оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), а також після повідомлення про визнання боржника банкрутом становить 2 розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до підпункту 5 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до господарського суду касаційних скарг у справі про банкрутство становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Оскільки, як встановлено з матеріалів судової справи скаржником було подано заяву з кредиторськими вимогами до боржника 27.10.2015, відповідно до статті 7 Закону України "Про державний бюджет на 2015 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня встановлено у розмірі 1 218,00 грн.

Отже, за подання до Верховного Суду касаційної скарги на постанову Північного апеляційного господарського суду від 27.01.2021 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.11.2019 у справі № 910/26475/14 скаржнику належало сплатити судовий збір в сумі 4 872,00 грн (1218,00 * 2 * 200 %).

Натомість, скаржником доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі до касаційної скарги не надано.

Також, відповідно до статті 288 ГПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині четвертій статті 293 цього Кодексу.

Згідно цієї норми суд касаційної інстанції, у кожному конкретному випадку, повинен, з урахуванням конкретних обставин пропуску строку, оцінки доводів щодо причин їх пропуску, зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску такого строку.

Оскаржувана постанова Північного апеляційного господарського суду прийнята 27.01.2020 (повний текст якої, згідно відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень, складено 28.01.2021), отже останній день строку, встановленого для оскарження зазначеної постанови апеляційної інстанції в касаційному порядку припадав на 17.02.2021.

Однак, касаційну скаргу ГУ ДПС у м. Києві подано 19.02.2021.

Разом з тим, скаржником не порушується питання щодо поновлення строку на касаційне оскарження.

Відповідно до пункту 7 частини другої статті 290 ГПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено, зокрема, дата отримання копії судового рішення суду апеляційної інстанції, що оскаржується.

У пункті 1 частини четвертої статті 290 ГПК України передбачено, що до касаційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, за наявності.

Частиною третьою статті 292 ГПК України передбачено, що касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 288 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 293 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 292 ГПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відтак, суд зазначає, що касаційна скарга ГУ ДПС у м. Києві на постанову Північного апеляційного господарського суду від 27.01.2021 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.11.2019 у справі № 910/26475/14 підлягає залишенню без руху з наданням скаржнику строку на усунення недоліків поданої ним касаційної скарги, а саме надання:

- доказів, що підтверджують сплату судового збору в розмірі 4 872,00 грн;

- заяви про поновлення строку на касаційне оскарження та доказів на підтвердження дати отримання оскаржуваної постанови апеляційної інстанції (поштового конверту суду в якому надійшло саме оскаржуване рішення, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, довідка органу зв`язку тощо).

Суд також вважає за необхідне звернути увагу скаржника на те, що неусунення або неповне (неналежне) усунення зазначених недоліків протягом установленого строку матиме наслідком повернення касаційної скарги на підставі частини п`ятої статті 292 ГПК України.

На підставі викладеного та керуючись статтями 174, 234, 235, 288, 290, 292, 304, 326, Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на постанову Північного апеляційного господарського суду від 27.01.2021 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.11.2019 у справі № 910/26475/14 залишити без руху.

2. Надати скаржнику строк для усунення недоліків касаційної скарги тривалістю 10 днів з дня вручення копії цієї ухвали.

3. Попередити скаржника про наслідки недотримання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені частиною четвертою статті 174 Господарського процесуального кодексу України, а саме у разі невиконання вимог ухвали, у строк встановлений судом, касаційна скарга вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із касаційною скаргою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду О. О. Банасько