РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

01.03.2021Справа № 910/17236/20

Суддя Господарського суду міста Києва Бойко Р.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Імперія якості "Линник"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гіппо"

про стягнення 301 261,54 грн.

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Імперія якості "Линник" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гіппо" про стягнення 301 261,54 грн.

В обґрунтування позовних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю "Імперія якості "Линник" вказує, що у Товариства з обмеженою відповідальністю "Гіппо" наявна заборгованість з оплати поставленого позивачем згідно договору поставки №210819-01/12 від 21.08.2018 товару у розмірі 290 296,73 грн.

Крім того, позивач стверджує про наявність правових підстав для стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 2 192,96 грн. та пені у розмірі 8 771,85 грн., нарахованих за неналежне виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Гіппо" своїх грошових зобов`язань.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.11.2020 відкрито провадження у справі №910/17236/20; вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (без проведення судового засідання); встановлено сторонам строк для подання заяв по суті спору.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Ухвала Господарського суду міста Києва від 09.11.2020 про відкриття провадження у справі була направлена на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Гіппо", вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (01042, м. Київ, провулок Новопечерський, буд. 19/3, корпус 2, кабінет 33) та була отримана відповідачем 16.11.2020, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №040.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов у визначений у відповідності до положень Господарського процесуального кодексу України строк не скористався.

За таких обставин, справа підлягає вирішенню за наявними матеріалами з огляду на приписи ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва встановив наступне.

21.08.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Імперія якості "Линник", (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Гіппо" (покупець) укладено Договір поставки №210819-01/12 (надалі - Договір).

21.08.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Імперія якості "Линник" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Гіппо" (покупець) укладено протокол розбіжностей до Договору поставки №210819-01/12 від 21.08.201 (надалі - Протокол розбіжностей до Договору).

У відповідності до п. 1.1 Договору (з урахуванням Протоколу розбіжностей до Договору) постачальник зобов`язався передавати у власність покупця товар партіями у відповідності до погоджених постачальником замовлень покупця, а покупець зобов`язався проводити оплату за товар та приймати його на умовах даного договору.

Поставка товару здійснюється на підставі накладної (их) згідно замовлень покупця, яка (і) є невід`ємною частиною договору (п. 1.2 Договору).

У пункті 4.3 Договору погоджено, що передача товару постачальником і його прийняття покупцем по назві, асортименту, кількості і ціні здійснюється на підставі відповідної накладної і тільки у відповідності із замовленням покупця.

Відповідно до пункту 5.4 Договору (з урахуванням Протоколу розбіжностей до Договору) оплата за поставлений товар сум у розмірах, понад ліміт встановлений п. 5.5 Договору (пункт виключено), здійснюється покупцем в українській національній валюті - гривні в безготівковому порядку шляхом перерахування коштів на банківський рахунок постачальника кожні 40 календарні дні з дати поставки даного товару покупцю.

Відповідно до п. 8.2.1 Договору за порушення термінів розрахунків, передбачених п. 5.4 Договору покупець сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день протермінування.

Даний Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2019, але в будь-якому випадку до моменту його остаточного виконання. Дія Договору продовжується на один рік, якщо жодна із сторін не заявить письмово про його розірвання не пізніше, ніж за 5 днів до закінчення дії Договору (п. 9.1 Договору).

23.10.2020 позивач звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гіппо" з претензією, в якій вимагав сплатити заборгованість за поставлений товар у розмірі 276 312,64 грн.

Спір у справі виник у зв`язку з твердженнями позивача, що у відповідача наявна заборгованість з оплати поставленого позивачем згідно Договору поставки №210819-01/12г від 21.08.2019 товару у розмірі 290 296,73 грн. грн. Крім того, позивач стверджує про наявність правових підстав для стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 2 192,96 грн. та пені у розмірі 8 771,85 грн.

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем Договору, суд прийшов до висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором поставки, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання, в тому числі Глави 54 Цивільного кодексу України.

Також з аналізу умов Договору вбачається, що він є рамковим договором, тобто таким, що укладений з метою багаторазового застосування, який містять загальні умови поставки товару постачальником, та при цьому погодження істотних умов (найменування товару, кількість, вартість, тощо) кожного окремого зобов`язання з поставки товару (партії товару) погоджується сторонами, зокрема, у видаткових накладних.

Частиною 1 статті 265 Господарського кодексу України визначено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у обумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частинами 1, 2 ст. 712 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Даний Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2019, але в будь-якому випадку до моменту його остаточного виконання. Дія Договору продовжується на один рік, якщо жодна із сторін не заявить письмово про його розірвання не пізніше, ніж за 5 днів до закінчення дії Договору (п. 9.1 Договору).

Враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів, які б свідчили про припинення дії Договору (в порядку п. 9.1 Договору), суд дійшов висновку, що вказаний договір був чинним у спірний період.

З наявних в матеріалах справи видаткових накладних, які підписані сторонами та скріплені їх печатками, вбачається, що на умовах Договору відповідачу позивачем було поставлено товар на загальну суму 301 282,27 грн.

Відповідач не скористався своїм правом на спростування доводів позивача.

Позивач стверджує, що враховуючи здійснені відповідачем оплати, повернення товарів позивачу, в також здійснення зарахування зустрічних вимог, у відповідача наявна заборгованість за поставлений за видатковими накладними у загальному розмірі 290 296,73 грн.

Наведене підтверджуються наявними в матеріалах справи актами звіряння розрахунків, які підписані сторонами та скріплені їх печатками.

За таких обставин, враховуючи, що на виконання умов Договору позивачем було поставлено відповідачу товар у загальному розмірі 301 282,27 грн., в той час як відповідачем було частково сплачено за отриманий товар кошти, частину товару повернуто та зобов`язання відповідача з оплати товару припинилось на підставі ст. 601 Цивільного кодексу України, суд дійшов висновку, що заборгованість відповідача за Договором становить 290 296,73 грн.

Частина 1 статті 530 Цивільного кодексу України визначає, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін); зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події

Відповідно до пункту 5.4 Договору (з урахуванням Протоколу розбіжностей до Договору) оплата за поставлений товар сум у розмірах, понад ліміт встановлений п. 5.5 Договору (пункт виключено), здійснюється покупцем в українській національній валюті - гривні в безготівковому порядку шляхом перерахування коштів на банківський рахунок постачальника кожні 40 календарні дні з дати поставки даного товару покупцю.

В свою чергу, судом враховано, що Протоколом розбіжностей до Договору пункт 5.5 Договору виключено.

Отже, за умовами Договору оплата товару здійснюється протягом 40 календарних днів з дати поставки (дати видаткової накладної).

Таким чином, враховуючи приписи ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, п. 5.4 Договору, суд приходить до висновку, що станом на дату звернення позивача до суду покупець взятих на себе зобов`язань за Договором в повному обсязі не виконав, вартість переданого йому товару у визначений Договором строк не сплатив.

Частинами 1 та 2 статті 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч. 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України).

Аналогічні приписи закріплені у ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України.

Доказів поставки матеріалів станом на дату розгляду справи у суді відповідачем суду не надано.

Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується з нормами ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Наявність та обсяг заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "Гіппо" за Договором у розмірі 290 296,73 грн. підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та відповідачем не були спростовані, у зв`язку з чим позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Імперія якості "Линник" в частині стягнення суми основного боргу підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім того, позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 2 192,96 грн. та пені у розмірі 8 771,85 грн.

Як вбачається з викладеного позивачем в позові розрахунку, нарахування пені та 3% річних останнім здійснюється за період з 23.06.2020 по 02.11.2020.

Судом встановлено, що відповідач обов`язку по сплаті грошових коштів у визначений строк не виконав, допустивши прострочення виконання грошового зобов`язання, тому дії відповідача є порушенням договірних зобов`язань (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом або договором відповідальності.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Гіппо" не навело обставин, з якими законодавство пов`язує можливість звільнення його від відповідальності за порушення зобов`язання.

Пунктом 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

У відповідності до норм частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п. 8.2.1 Договору за порушення термінів розрахунків, передбачених п. 5.4 Договору покупець сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день протермінування.

Відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

З пунктів 8.2.1 Договору вбачається, що сторонами було визначено розмір (подвійна облікова ставка НБУ від суми заборгованості), порядок нарахування пені (за кожен день протермінування (прострочення), проте не визначено строку такого нарахування, а відтак в силу приписів ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України період нарахування штрафних санкцій обмежено піврічним терміном.

Водночас, з наданого позивачем розрахунку пені вбачається, що ним такий розрахунок здійснено з урахуванням приписів ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, за відсутності жодних заперечень відповідача з приводу правильності такого розрахунку, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення пені у розмірі 8 771,85 грн. є правомірними та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних, за відсутності жодних заперечень відповідача з приводу правильності такого розрахунку, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення 3% річних у 2 192,96 грн. є правомірними та підлягають задоволенню у повному обсязі.

За таких обставин, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Імперія якості "Линник" підлягають задоволенню у повному обсязі із стягненням з Товариства з обмеженою відповідальністю "Гіппо" заборгованості у розмірі 290 296,73 грн., пені у розмірі 8 771,85 грн. та 3% річних у розмірі 2 192,96 грн.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у розмірі покладається на відповідача з огляду на задоволення позову у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 13, 74, 76, 79, 129, 226, 233, 238, 239, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Імперія якості "Линник" задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Гіппо" (01042, м. Київ, провулок Новопечерський, буд. 19/3, корпус 2, кабінет 33; ідентифікаційний код 32650231) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Імперія якості "Линник" (43023, Волинська обл., м. Луцьк, вул. Індустріальна, буд. 6; ідентифікаційний код 36394884) заборгованість у розмірі 290 296 (двісті дев`яносто тисяч двісті дев`яносто шість) грн. 73 коп., пеню у розмірі 8 771 (вісім тисяч сімсот сімдесят одна) грн. 85 коп., 3% річних у розмірі 2 192 (дві тисячі сто дев`яносто дві) грн. 96 коп. та судовий збір у розмірі 4 518 (чотири тисячі п`ятсот вісімнадцять) грн. 92 коп. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Відповідно до п.17.5 ч.1 ПЕРЕХІДНИХ ПОЛОЖЕНЬ Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга подається до Північного апеляційного господарського суду або через Господарський суд міста Києва.

Суддя Р.В. Бойко