ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

01 березня 2021 року Справа № 915/197/21

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Мавродієвої М.В.,

розглянувши заяву: Фізичної особи - підприємця Ковтун Людмили Вікторівни (юридична адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса вказана заявником: АДРЕСА_2 ),

про стягнення з Фізичної особи - підприємця Білостоцького Юрія Миколайовича (юридична адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ; електронна адреса: ІНФОРМАЦІЯ_1 )

заборгованості у розмірі 17193,0 грн (17146,0 грн заборгованість з комунальних послуг, з яких: 13067,0 грн за використану електроенергію, 4079,0 грн за воду, 38,0 грн збитки від інфляції та 9,0 грн - 3% річних), яка виникла у зв`язку з невиконанням умов Договору оренди №005 об`єктів нерухомого майна від 14.10.2018,

в с т а н о в и в:

18.02.2021 Фізична особа - підприємець Ковтун Людмила Вікторівна звернулась до Господарського суду Миколаївської області з заявою б/н від 18.02.2021 (вх.№2541/21) про видачу судового наказу про стягнення з Фізичної особи - підприємця Білостоцького Юрія Миколайовича заборгованості у розмірі 17193,0 грн (17146,0 грн заборгованість з комунальних послуг, з яких: 13067,0 грн за використану електроенергію, 4079,0 грн за воду, 38,0 грн збитки від інфляції та 9,0 грн - 3% річних), яка виникла у зв`язку з невиконанням умов Договору оренди №005 об`єктів нерухомого майна від 14.10.2018.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу від 18.02.2021 здійснено автоматизований розподіл судової справи між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 915/197/21 та визначено головуючим суддею Мавродієву М.В.

У відповідності до ч.2 ст.12 ГПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про наявність його заявнику невідомо.

Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.147 ГПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст.148 цього Кодексу. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими законом для виконання судових рішень.

Приписами ст.148 ГПК України визначено, що судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним в письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

У відповідності до ч.ч.1, 2 ст.154 ГПК України суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом п`яти днів з дня її надходження. Розгляд проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника. За результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Суддя постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу (ч.2 ст.152 ГПК України).

Розглянувши подану заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу, з огляду на наступне.

У відповідності до п.п.1), 8) ч.1 ст.152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, зокрема, якщо: заяву подано з порушенням вимог статті 150 цього Кодексу; із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Згідно з вимогами ч.ч.2, 3 ст.150 ГПК України у заяві повинно бути зазначено, зокрема: вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги. До заяви про видачу судового наказу, зокрема, додаються: копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Таким чином, для задоволення заяви про видачу судового наказу, суд повинен перевірити виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу, на підставі викладених у ній обставин та доданих до заяви доказів.

Відповідно до ст.ст.76, 77, 78 ГПК України належними, допустимими та достовірними доказами є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ст.86 ГПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, в також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Із змісту заяви, поданої Фізичною особою - підприємцем Ковтун Л.В. вбачається, що заявник просить стягнути з боржника заборгованість у розмірі 17193,0 грн, з яких: 17146,0 грн заборгованість з комунальних послуг, з яких: 13067,0 грн за використану електроенергію, 4079,0 грн за воду, 38,0 грн збитки від інфляції та 9,0 грн - 3% річних, яка виникла у зв`язку з невиконанням умов Договору оренди №005 об`єктів нерухомого майна від 14.10.2018, який за мовчазною згодою сторін пролонгований до 2021 року. Посилаючись на умови договору заявник зазначає, що боржник повинен сплачувати орендну плату за користування нежитловими приміщеннями в сумі 15000,0 грн та щомісячно сплачувати комунальні послуги, які, за твердженням позивача, визначені в п.5.1 як "Орендні платежі" та у п.1 Додатку №1 до Договору.

З вказаних позивачем документів вбачається, що сторони погодили розмір та порядок сплати саме орендної плати. Доказів погодження сторонами умов щодо розміру та порядку сплати комунальних платежів позивачем суду не надано.

Тобто, матеріали заяви не містить повного переліку доказів (та самих доказів), якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги в частині стягнення заборгованості з комунальних послуг, що є порушенням ч.ч.2, 3 ст.150 ГПК України.

Тобто, із вищенаведеного вбачається, що вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються, не підтверджуються доданими до заяви документами.

Крім того, заявлені позивачем вимоги щодо стягнення з відповідача 38,0 грн збитки від інфляції та 9,0 грн 3% річних, нарахованих на суму заборгованості, також не підлягають задоволенню, оскільки є похідними від цієї суми.

На підставі викладеного, суд дійшов до висновку, що у задоволенні заяви про видачу судового наказу щодо стягнення з боржника заборгованості у розмірі 17193,0 грн (17146,0 грн заборгованість з комунальних послуг, з яких: 13067,0 грн за використану електроенергію, 4079,0 грн за воду; 38,0 грн збитки від інфляції та 9,0 грн 3% річних), слід відмовити на підставі п.п.1), 8) ч.1.ст.152 ГПК України.

За змістом ч.1 ст.153 цього Кодексу відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою після усунення її недоліків.

Крім того, суд звертає увагу заявника при повторному зверненні з такою самою заявою після усунення її недоліків, що у відповідності до ч.ч.2, 5 ст.91 ГПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Копії письмових доказів, які подаються до суду, оформлюються відповідно до вимог п.5.27 "Національного стандарту України. Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлювання документів. ДСТУ4163-2003", затвердженого наказом Держспоживстандарту України №55 від 07.04.2003. Відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

Вказані вимоги оформлення письмових доказів стосуються матеріалів заяви про видачу судового наказу наданих заявником у копіях, які не завірені належним чином.

Керуючись п.п.1), 8) ч.1, ч.2 ст.152, ст.ст.153, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Фізичній особі - підприємцю Ковтун Людмилі Вікторівні у видачі судового наказу про стягнення з Фізичної особи - підприємця Білостоцького Юрія Миколайовича заборгованості у розмірі 17193,0 грн (17146,0 грн заборгованість з комунальних послуг, з яких: 13067,0 грн за використану електроенергію, 4079,0 грн за воду, 38,0 грн збитки від інфляції та 9,0 грн 3% річних) за Договором оренди №005 об`єктів нерухомого майна від 14.10.2018.

2. Направити на адресу заявника Акт відділу документального забезпечення Господарського суду Миколаївської області б/н від 18.02.2021 на 1-му аркуші.

Ухвала суду, у відповідності до ч.2 ст.235 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Відповідно до п.1) ч.1 ст.255 ГПК України, ухвала про відмову у видачі судового наказу може бути оскаржена в апеляційному порядку у строки визначені ст.256 ГПК України.

Повний текст ухвали складено та підписано 01.03.2021.

Суддя М.В.Мавродієва