ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.03.2021м. ДніпроСправа № 904/7178/20

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Бєлік В.Г., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) представників сторін справу:

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРПАЙП НІКО ТЬЮБ", м. Нікополь, Дніпропетровська область

до Приватного підприємства "Дніпропетровський завод спецінструмента калібрів "ТЕХНОПРОГРЕС", м. Дніпро

про стягнення штрафних санкцій за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором поставки № 20160062 від 11.01.2016 у загальному розмірі 31 816,80 грн.

ПРОЦЕДУРА

Товариство з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРПАЙП НІКО ТЬЮБ" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Приватного підприємства "Дніпропетровський завод спецінструмента калібрів "ТЕХНОПРОГРЕС" заборгованість за договором поставки № 20160062 від 11.01.2016 у загальному розмірі 31 816,80 грн., яка складається з: пені у розмірі 20 437,80 грн., штрафу у розмірі 11 379 грн.

Дослідивши поданий позов, суд зазначає наступне.

Згідно приписів частини 1 статті 247 Господарського процесуального кодексу України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до частин 3-4 статті 12 Господарського процесуального кодексу України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

За змістом приписів частин 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Згідно положень ч.1 ст. 250 Господарського процесуального кодексу України питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Виходячи із вказаних вище положень Господарського процесуального кодексу України та беручи до уваги ціну позову (31 816,80 грн.), яка не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто поданий позов відноситься до малозначних справ, а також незначну складність характеру спірних правовідносин та обсяг необхідних доказів, що не потребує проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, суд дійшов висновку про розгляд поданої позовної заяви у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 05.01.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами, та запропоновано учасникам справи подати до суду: позивачу у строк до 05.02.2021 року: відповідь на відзив на позовну заяву за правилами, встановленими частинами третьою шостою статті 165 Господарського процесуального кодексу України (копію відповіді на відзив направити на адресу відповідача, докази надсилання надати до суду); відповідачу у строк до 25.01.2021 року: відзив на позовну заяву за правилами статті 165 Господарського процесуального кодексу України (копію відзиву направити на адресу позивача, докази надсилання надати до суду); заперечення проти розгляду справи у порядку спрощеного провадження (за наявності); заперечення щодо наведених позивачем у відповіді на відзив пояснень за правилами, встановленими частинами третьою шостою статті 165 Господарського процесуального кодексу України (копію заперечень направити на адресу позивача, докази надсилання надати до суду).

В зазначений строк відповідач відзив на позов не надав, але був належним чином повідомлений про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, що підтверджується поштовим повідомленням № 070 570), яке повернулось до суду 25.01.2021 року з відміткою «вручено 21.01.2021».

Отже, відповідач був обізнаний про перебування у провадженні Господарського суду Дніпропетровської області справи № 904/7178/20.

Згідно з ч. 2 статті 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищезазначене та беручи до уваги те, що позивачем заяви про збільшення та зменшення позовних вимог подано в строк, тому заяви про збільшення та зменшення позовних вимог приймається судом до розгляду, позовні вимоги розглядаються з урахування наданих позивачем заяв.

Відповідач не скористалися наданим йому законом правом подати письмові заперечення проти позову.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений ч.1 ст.251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзиву на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до вимог ч.2 ст.178 вказаного нормативно-правового акту.

Станом на час винесення рішення по справі відзив на позовну заяву, клопотання щодо необхідності надання додаткового строку на підготовку своєї правової позиції у справі від відповідача до канцелярії суду не надходило.

Виходячи з викладеного, а також враховуючи достатність наявних у справі доказів, згідно із ст.165 ГПК України, суд вбачає за можливе розглянути справу по суті заявлених вимог за наявними у ній документами відповідно до вимог ч.2 ст. 178 вказаного нормативно-правового акту.

Згідно з ч.4 ст.240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд,

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача викладена у позовній заяві, з урахуванням заяв про збільшення та зменшення позовних вимог.

Позов обґрунтований порушенням відповідачем своїх зобов`язань за договором поставки № 20160062 від 11.01.2016, а саме в частині своєчасної поставки товару.

Позивачем нараховані за неналежне виконання відповідачем умов договору пеню у розмірі 20 437,80 грн. та штраф у розмірі 11 379 грн.

Позивач ґрунтує свої вимоги на нормах статей 253, 509, 525, 526, 530, 548, 549, 612, 629 Цивільного кодексу України.

Позиція відповідача.

Відповідач не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву на позов та ознайомлення з матеріалами справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

Між Приватним підприємством "Дніпропетровський завод спецінструмента калібрів "ТЕХНОПРОГРЕС" (далі - постачальник, відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРПАЙП НІКО ТЬЮБ" (далі покупець, позивач) укладено Договір поставки № 20160062 від 11.01.2016 (надалі - договір)

Згідно п. 1.1. договору постачальник зобов`язується проставити, а покупець прийняти та оплатити продукцію матеріально-технічного призначення (Товар). Найменування, асортимент, номенклатура, сортамент, кількість товару зазначаються у специфікаціях, оформлених у вигляді додатків до договору, яке є його невід`ємною частиною.

Відповідно до п. 2.1. договору ціна товару, що постачається по Договору, визначається в гривнях та вказана в Специфікація до Договору. Ціна Товару не включає ПДВ, порядок нарахування якого встановлений Податковим кодексом України.

Ціна Товару визначається з урахуванням умов поставки (Інкотермс 2000), передбачених відповідних Специфікацій до Договору. Сума Договору складається із сум Специфікацій, що є невід`ємною частиною Договору. (п.п. 2.2., 2.4. договору).

Як сторони домовились у п. 4.1. договору розрахунок по договору проводиться Покупцем шляхом перерахування коштів в розмірі вартості Товару на рахунок Постачальника в порядку та в строки, передбачені відповідною Специфікацією.

На виконання умов Договору та погодженої сторонами специфікації № 16 від 10.07.2019 року, № 17 від 14.08.2019 року, № 18 від 23.09.2019 року, № 19 від 01.10.2019 року, відповідач повинен був поставити позивачеві товар.

Відповідно до погоджених в п. 3 специфікації термін поставки

- № 16 від 10.07.2019 року - протягом 70 календарних днів від дати підписання даної специфікації;

- № 17 від 14.08.2019 року - протягом 70 календарних днів від дати підписання даної специфікації;

- № 18 від 23.09.2019 року - протягом 70 календарних днів від дати підписання даної специфікації;

- № 19 від 01.10.2019 року - протягом 90 календарних днів від дати підписання даної специфікації.

Пунктом 10.1. договору сторони погодили, що договір вступає в силу з моменту фактичного підписання його повноваженими представниками сторін і діє до 31.12.2018 року.

Додатковою угодою № 5 від 18.10.2018 року до договору поставки № 20160062 від 11.01.2016 року сторони внесли зміни, а саме до п. 10.1. щодо терму дії договору: «Договір набуває чинності з моменту фактичного підписання його повноважними представниками сторін та скріплення їх підписи печатками сторін і діє до 21.12.2022 року, а в частині не виконання зобов`язань за договором до повного виконання сторонами прийнятих на себе зобов`язань.

Договір та додаткову угоду підписано сторонами та скріплений печатками сторін без жодних застережень та зауважень.

Згідно умов специфікації №81/20150204 від 15.11.2018 року Позивач 21.12.2018 року поставив відповідачу товар на суму 2430,00 грн., що підтверджується видатковою накладною № РН-0000294 від 21.12.2018 року.

Відповідно до п. 6 специфікації від 15.11.2018, розрахунок за товар Покупець здійснює в наступному порядку: авансовий платіж у розмірі 85% вартості товару протягом 1 календарного дня на підставі рахунку, пред`явленого Постачальником до оплати, остаточний розрахунок за поставлений товар проводиться протягом 30 календарних днів від дати поставки.

Товар поставляється на умовах «СРТ, склад Покупця, місто Нікополь, проспект, Трубників, 56» (Інкотермс 2010).

Відповідач свої зобов`язання за договором поставки № 20160062 від 11.01.2016, а саме в частині своєчасної поставки товару не виконав, що підтверджується видатковими накладними.

За межі не поставки та несвоєчасну поставку товару позивач нарахував відповідачеві, за договором поставки № 20160062 від 11 січня 2016 року по специфікації №16 від 10.07.2019 року, специфікації №17 від 14.08.2019 року, специфікації №18 від 23.09 .2019 року і специфікації № 19 від 01.10.2019 року, відповідно до п. 7.4. договору пеню у розмірі 20 437,80 грн. та штраф у розмірі 11 379,00 грн.

03 вересня 2020 року ТОВ «ІНТЕРПАЙП НІКО ТЬЮБ» направило на адресу Відповідача претензію за №1009 від 03.09.2020 року з вимогою: поставити недопоставлений товар та сплатити штрафні санкції в сумі 31 816,80 грн.

14 вересня 2020 року відповідно до видаткової накладної №РН-000111 від 09 вересня 2020 року відповідач здійснив поставку недопоставленого товару по специфікації №17 на суму 11 760,00 грн. з ПДВ.

ПП «ДЗСК «Технопрогрес» на претензію не відповів, штрафні санкції не оплатив, що і стало причиною спору та звернення з даним позовом до суду.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Щодо правовідносин сторін

Частиною 1 статті 11 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до частини 1 статті 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з частиною 1 статті 181 Господарського кодексу України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками.

Згідно з частиною другою статті 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Таким чином, між сторонами укладено договір поставки.

Щодо виконання договору поставки сторонами

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Спірним є строк поставки товару. Так, позивач вказує, що Термін поставки товару від дати підписання Специфікації повинен був бути поставлений, а саме: № 16 від 10.07.2019 року (протягом 70 календарних днів) до 17.09.2019 року, № 17 від 14.08.2019 року (протягом 70 календарних днів) до 23.10.2019 року, № 18 від 23.09.2019 року (протягом 70 календарних днів) до 02.12.2019 року, № 19 від 01.10.2019 року (протягом 90 календарних днів) до 29.12.2019 року.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Специфікація - це документ, який додається до договору поставки і є його невід`ємною частиною. У ній вказують дані, що характеризують предмет договору (включаючи найменування частин, вузлів і деталей певного виробу, їх кількість, матеріал, масу і т. ін.), асортимент (номенклатуру) товару, його ціну, строки поставки й інші умови.

Згідно ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Так, видаткова накладна фіксує факт отримання/передачі товарів або послуг.

Згідно з п. 2 Інструкції № 99 сировина, матеріали, паливо, запчастини, інвентар, худоба, насіння, добрива, інструмент, товари, основні засоби та інші ТМЦ, а також нематеріальні активи, грошові документи та цінні папери відпускаються покупцям або передаються безоплатно тільки за довіреністю одержувачів.

Факт належного отримання товару позивачем, а саме уповноваженою особою на отримання матеріальних цінностей, підтверджується видатковими накладними.

Отже судом було встановлено, що відповідачем порушено строки поставки товару, що підтверджується видатковими накладними № РН-0000108 від 05.11.2019 року, № РН-000094 від 10.08.2020 року, № РН-000095 від 10.08.2020 року, № РН-000013 від 11.02.2020 року, № РН-000078 від 02.07.2020 року, № РН-000079 від 02.07.2020 року, № РН-0000111 від 09.09.2020 року, № РН-000086 від 16.07.2020 року, № РН-000087 від 16.07.2020 року, № РН-0000003 від 16.01.2020 року, № РН-000036 від 01.04.2020 року та специфікаціями.

Щодо суми пені та штрафу

Відповідно до положень статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

За змістом ст.ст. 549, 551 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або iнше майно, якi боржник повинен передати кредиторовi у разi порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у вiдсотках вiд суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме i нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмiр встановлюється договором або актом цивiльного законодавства.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", платники грошових коштiв сплачують на користь одержувачiв цих коштiв за прострочку платежу пеню в розмiрi, що встановлюється за згодою сторiн.

Згідно з ч. 1 ст. 199 Господарського кодексу України виконання господарських зобов`язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобов`язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ст. 548 Цивільного кодексу України). Виконання зобов`язань може забезпечуватись згідно договору неустойкою (штрафом, пенею). Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 Цивільного кодексу України).

Згідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Тому період обчислення пені починається з наступного дня після дати, в якій зобов`язання з поставки мало бути виконано.

Згідно з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Згідно з ч. З ст. 232 Господарського кодексу України вимогу щодо сплати штрафних санкцій за господарське правопорушення може заявити учасник господарських відносин, права чи законні інтереси якого порушено.

Згідно пункту 7.4. Договору в разі порушення термінів поставки Товару Постачальник сплачує Покупцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується пеня, від вартості не поставленого в строк Товару за кожен день прострочення поставки. Пеня нараховується за весь період прострочення виконання зобов`язання і штраф 5% від вартості Товару. Якщо прострочення в поставці перевищила 10 календарних днів з моменту закінчення узгодженого терміну поставки, Покупець має право відмовитися від приймання і оплати Товару, термін поставки якого порушений, а якщо він вже оплачений -вимагати повернення грошових коштів. Грошові кошти повинні бути повернуті Покупцеві протягом 3-х банківських днів з дати письмової вимоги Покупця. При недотриманні зазначеного терміну повернення коштів Постачальник виплачує Покупцю пеню в розмірі 0,2% від суми не повернених коштів за кожен день прострочення, суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Пеня нараховується за весь період прострочення.

У зв`язку з несвоєчасним виконанням відповідачем своїх зобов`язань щодо порушення термінів поставки товару, позивачем останньому нараховано пеню у розмірі 20 437,80 грн за загальний період з 19.09.2019 по 02.04.2020 та штраф від вартості товару у розмірі 11 379,00 грн..

Враховуючи те, що факт порушення зобов`язання підтверджений належними та достатніми доказами, а також враховуючи, що сторони у договорі передбачили стягнення пені у разі прострочення поставки товару, суд доходить висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення пені.

Суд перевіривши розрахунок пені та штрафу, зазначає що вони є правильними. Тому, вимога щодо стягнення пені у розмірі 20 437,80 грн. та штрафу у розмірі 11 379,00 підлягає задоволенню.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (частина 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

За частиною 2 статті 74 Господарського процесуального кодексу України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (частина 4 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

Обов`язок доказування, а отже, і подання доказів відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України покладено на сторони та інших учасників справи, однак, не позбавляє суд, у випадку, передбаченому статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, витребувати у сторони ті чи інші докази.

На підставі статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, встановивши наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті.

На підставі викладеного позовні вимоги, з урахування збільшення позовних вимог, підлягають задоволенню у повному обсязі.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Щодо судового збору.

Згідно пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Тому судовий збір позивача у розмірі 2 102,00 грн. слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Приватного підприємства "Дніпропетровський завод спецінструмента калібрів "ТЕХНОПРОГРЕС" (49055, Дніпропетровська облсть, м. Дніпро, вул. Титова, буд. 3, кв. 36, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРПАЙП НІКО ТЬЮБ" (53201, Дніпропетровська область, м. Нікополь, пр. Трубників, буд. 56, ) пеню у розмірі 20 437,80 грн., штраф у розмірі 11 379,00 грн. та судовий збір у розмірі 2 102,00 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано - 05.03.2021 року.

Суддя В.Г. Бєлік