РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

04.03.2021Справа № 910/19659/20
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Булава Транс"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецбуд-4"

про стягнення 87368,81 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

Без виклику представників сторін (судове засідання не проводилось).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано указану позовну заяву про стягнення з Відповідача на користь Позивача боргу у сумі 45968 грн. та санкцій у сумі 41400,81 грн. за договором оренди №ДОБ 14.05/18 від 14.05.2018, у зв`язку з неналежним виконанням Відповідачем своїх зобов`язань повністю та вчасно оплатити грошові кошти за користування орендованим майном.

До матеріалів справи (до позовної заяви) залучені належні докази виконання Позивачем вимог ст. 172 ГПК України - надіслання Відповідачу копії позовної заяви та копій доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Судом також були вчинені всі належні дії для повідомлення Відповідача про відкриття судом провадження у справі - відповідна ухвала суду надсилалися на адресу місцезнаходження Відповідача, яка також є офіційною адресою його місцезнаходження згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Із залученого до матеріалів справи листа, у якому Відповідачу направлялася копія ухвали суду, убачається, що даний лист було повернуто суду поштою у зв`язку з тим, що працівникам пошти не вдалося вручити листи Відповідачу, позаяк адресат відмовився отримувати листа.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що неотримання листа з ухвалою суду Відповідачем та повернення її до суду є наслідками діяння (бездіяльності) самого Відповідача щодо його належного отримання.

Відтак, Відповідач вважається повідомленим про відкриття провадження у справі належним чином, оскільки судом було виконано всі покладені на нього обов`язки, а Відповідач, натомість, проявив процесуальну бездіяльність.

Враховуючи наведене, та за відсутності подання Відповідачем відзиву, суд вирішує справу за наявними матеріалами на підставі ч. 9 ст. 165 ГПК України та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

14.05.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Спецбуд-4» (далі - Відповідач, орендар) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Булава Транс» (далі - Позивач, орендодавець) було укладено Договір оренди №ДОБ 14.05/18 (далі - Договір) за умовами якого орендодавець передає, а орендар приймає в тимчасове оплатне користування обладнання, яке є об`єктом власності орендодавця. Орендар використовує отримане за цим договором обладнання у власній господарській діяльності дотримуючись вимог законодавства України та положень цього договору (п.1.1 Договору).

Відповідно до п. 1.2 Договору найменування обладнання, яке передається орендарю за цим договором, його комплектність, технічні характеристики (інші особливості в разі необхідності) зазначаються в акті прийому-передачі, який є додатком до цього договору та складає єдиний документ.

Сторони погодили, що відповідно до умов даного договору, сторона орендодавця може надавати орендарю також транспортні послуги (послуги перевезення вантажу) з застосуванням власного транспорту (1.3 Договору).

Пунктом 3.1 Договору встановлено, що орендар набуває право на отримання в оренду (фактичну передачу в його тимчасове володіння та користування) кожної одиниці обладнання, протягом трьох робочих днів після здійснення попередньої оплати першого періоду розрахунків за оренду такого обладнання, здійсненого в порядку п. 6.5 цього договору, якщо сторони не дійшли письмової згоди про інше.

Орендар має право отримати за згодою орендодавця одну, або декілька одиниць обладнання протягом строку дії договору. У зв`язку з наведеним, дата підписання договору та дата підписання акту прийому передачі можуть не співпадати. При передачі орендарю кожної одиниці обладнання або декількох одиниць обладнання за ним договором, сторони підписують Акт прийому-передачі, який є невід`ємною частиною договору. Такий Акт прийому-передачі складається безпосередньо орендодавцем та підписується Сторонами в двох екземплярах по одному для кожної зі Сторін (п. 3.2, 3.3 Договору).

Відповідно до п. 3.6 Договору підписання Акта прийому-передачі Сторонами свідчить про факт і дату передачі обладнання орендарю в оренду на умовах даного договору, з моменту підписання сторонами акта прийому передачі конкретної одинці або декількох одиниць обладнання, для них набувають чинності всі умови вказаного договору, а також умови, які викладені в акті прийому-передачі обладнання (п.3.7 Договору).

Відповідно до п. 4.1 Договору початок строку перебігу оренди кожної одиниці обладнання, за який нараховується орендна плата, відраховується з дати підписання Сторонами акта прийому-передачі такого обладнання.

Згідно з п. 6.1. Договору, орендар сплачує орендну плату шляхом безготівкового перерахунку на поточний рахунок орендодавця або сплати готівкою за весь строк користування орендованим обладнанням починаючи з дати підписання акту прийому-передачі обладнання в оренду згідно п. 3.3. договору і закінчуючи датою підписання акту повернення обладнання орендодавцю згідно п. 5.1 договору або датою припинення/розірвання договору, якщо Акт прийому-передачі не підписаний орендарем з його вини, або з моменту фактичного вилучення орендодавцем орендованого майна.

Розрахунок орендної плати здійснюється виключно орендодавцем на основі встановленого ним тарифу за добу або місяць оренди кожної окремої одиниці обладнання та вказується в акті прийому-передачі, який підписується сторонами договору при передачі обладнання в оренду (п. 6.2 Договору).

Пунктом 6.4 Договору встановлено, що період розрахунків орендаря становить 5 діб. Орендар сплачує оренду плату за кожен конкретний період в розмірі та на підставі Рахунків наданих орендодавцем. У вказані дати сторони підписують акти, якими засвідчують факт здійснення (надання) оренди обладнання за вказаний період.

Відповідно до п. 6.5 Договору орендар вносить орендну плату за оренду обладнання в наступному порядку:

- орендна плата до кінця першого періоду розрахунків вноситься попередньо за перший місяць: після підписання цього договору, і до фактичного отримання обладнання в оренду; (п. 6.5.1 Договору);

- за другий та кожний наступний період розрахунків, орендна плата вноситься попередньо, в строк за 3 робочі дні до початку такого періоду розрахунків; (п. 6.5.2 Договору).

Згідно з п. 9.1 Договору у випадку затримки орендарем внесення орендної плати на строк більше, ніж 5 (п`ять) діб. Орендодавець має право здійснити в односторонньому порядку заходи по припиненню користування обладнанням, вилучити обладнання, розірвати договір та вимагати стягнення неустойки за прострочку сплати згідно з законом та договором.

Термін дії Договору становить один рік з моменту його укладання (п.17.3 Договору).

Сторонами було підписано та скріплено печатками уповноважених сторін акти наданих послуг, що тим самим підтверджує те, що позивач передав, а відповідач прийняв відповідне обладнання у своє користування.

За умовами п.п. 7.2.1 п. 7.2 Договору орендодавець за цим договором має право, зокрема, вимагати від орендаря своєчасно сплачувати орендну плату за договором, а в разі прострочки, сплати неустойки згідно умов договору.

З долучених до матеріалів справи копій актів наданих послуг (№644 від 01.06.2018, №670 від 01.07.2018, №№770 від 31.07.2018, №835 від 31.08.2018, №959 від 29.09.2018, №1121 від 29.10.2018, №1332 від 08.11.2018, №1438 від 28.12.2018, №1570 від 31.12.2018, №43 від 27.01.2019, №147 від 12.02.2019, №122 від 26.02.2019, №170 від 14.03.2019, №218 від 28.03.2019, №373 від 01.04.2019, №289 від 13.04.2019, №344 від 27.04.2019, №406 від 01.05.2019, №407 від 13.05.2019, №461 від 27.05.2019, №523 від 31.05.2019, №524 від 12.06.2019, №606 від 26.06.2019, №607 від 30.06.2019, №№672 від 12.07.2019, №734 від 26.07.2019, №735 від 30.07.2019, №831 від 11.08.2019, №910 від 25.08.2019, №911 від 29.08.2019, №975 від 10.09.2019, №1071 від 24.09.2019, №1072 від 28.09.2019, №1143 від 10.10.2019) підписаних обома сторонами вбачається, що позивачем було надано відповідачу передбачені умовами Договору транспортні послуги з краном маніпулятором та оренду будівельного вагончика загалом на суму 124164 грн.

Позивач зазначає, що відповідачем було сплачено лише 88156 грн. за надані послуги та орендні платежі, на підтвердження чого до позову долучено копії платіжних доручень, однак починаючи з 21.05.2019 відповідач припинив внесення орендних платежів, проте, продовжував користуватися орендованим обладнанням.

Відповідно до положень п. 13.1.4 Договору цей договір підлягає достроковому розірванню у випадку якщо орендар не вносить орендну плату у розмірах та у строк встановлений даним Договором.

Позивач зазначив, що на підставі вказаних положень Договору 27.12.2019 ним в односторонньому порядку було розірвано Договір та здійснено повернення обладнання з оренди на підставі відповідних Актів, копії яких надано з позовом.

Разом з тим, наявна заборгованість по орендним платежам відповідачем не була погашена.

Суд приймає до уваги той факт, що позивачем відображено у акті звіряння взаємних розрахунків за січень 2018 року - грудень 2019 року який підписаний тільки позивачем, про надання ним послуг за Договором на суму 134124 грн., сплату відповідачем послуг на суму 88156 грн. та наявний борг у сумі 45968 грн.

Однак з наданих позивачем актів наданих послуг підтверджується сума лише на 124164 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З цього приводу суд наголошує, що акт звіряння може бути доказом на підтвердження обставин, зокрема, наявності заборгованості суб`єкта господарювання, її розміру, визнання боржником такої заборгованості тощо, однак за умови, що інформація, відображена в акті, підтверджена первинними документами та акт містить підписи уповноважених на його підписання сторонами осіб.

Подібний за змістом правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 20.08.2020 №902/959/19, від 28.07.2020 у справі № 904/2104/19, від 25.06.2020 у справі № 924/233/18, від 05.03.2019 у справі №910/1389/18.

Враховуючи наведене, наявність у відповідача не погашеної заборгованості в сумі 36008 грн. за надані послуги відповідно до Договору позивачем належним чином відповідно до ст.ст. 525, 526, 530, ЦК України та ст. 193 ГК України доведена, документально підтверджена і відповідачем не спростована, а отже підлягає задоволенню в цій частині, разом з тим, оскільки позивачем належними доказами не підтверджено факт надання ним послуг відповідачу на суму 9960 грн., то підстави для стягнення цієї суми боргу відсутні.

Виходячи з положень статті 610, частини 1 статті 612, статті 611 ЦК України, частини 2 статті 193 ГК України, Відповідач є порушником зобов`язання, що є підставою для застосування до нього правових наслідків, встановлених договором або законом.

Статтею 230 ГК України визначено, що порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій (неустойка, штраф, пеня).

Відповідно до п. 9.2 Договору за цим договором орендар несе наступну відповідальність:

- за кожен день прострочення внесення орендної плати згідно строків оплати, визначених цим Договором. Орендар сплачує орендодавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої грошової суми за кожен день прострочки. (п. 9.2.1 Договору);

- у випадку, якщо прострочка по оплаті орендної плати перевищує 10 календарних днів, орендар додатково сплачує штраф в розмірі 30 % від місячної орендної плати за кожне окремо порушення строків оплати по даному договору протягом всього строку дії договору (п. 9.2.2 Договору);

- у випадку, якщо прострочка по оплаті орендної плати перевищує 15 календарних днів орендар додатково сплачує штраф в розмірі 40 % від місячної орендної плати за кожне окреме порушення строків оплати по даному договору протягом всього строку дії договору (п. 9.2.3 Договору).

Згідно з частиною 1 статті 230 та частиною 6 статті 232 ГК України пеня за цим Кодексом визнається штрафною санкцією, нарахування якої, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

За приписами ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки відповідачем не було сплачено спірну суму коштів на рахунок позивача в установлені Договором строки, позивачем було нараховано на суму боргу передбачені умовами договору та ст. 625 ЦК України пеню, інфляційні втрати та 3 % річних.

З розрахунку Позивача викладеного у позовній заяві вбачається, що ним на суму прострочення 45968 грн. нараховано Відповідачу:

- на підставі пункту 9.2.1 Договору пеню в сумі 6749,51 грн. (в період з 28.12.2019 по 17.11.2020);

- на підставі статті 625 ЦК України 3% річних в сумі 1228,37 грн. (в період з 28.12.2019 по 17.11.2020) та інфляційні втрати в сумі 1250,33 грн. (в період з січня по жовтень 2020 року).

Заперечень щодо здійснених Позивачем нарахувань та наведених ним сум, а також контррозрахунку нарахованої заборгованості та штрафних і фінансових санкцій, Відповідачем суду надано не було.

Враховуючи, що позивачем було підтверджено суму боргу лише на 36008 грн., то відповідно суд здійснює перерахунок штрафних санкцій з урахуванням вказаної суми боргу.

Здійснюючи перерахунок заявлених позивачем штрафних санкцій та зокрема, пені, судом враховано п. 7 Перехідних положень Господарського кодексу України.

Судом було здійснено перерахунок заявлених Позивачем штрафних санкцій відповідно до якого з відповідача підлягає стягненню пеня в сумі 5289,55 грн., інфляційні втрати у сумі 979,58 грн. та 3% річних у сумі 962,21 грн.

У стягненні решти суми пені, 3% річних та інфляційних втрат у позові слід відмовити.

Що ж стосується заявлених позивачем до стягнення штрафів у сумі 13790,40 грн. (30 % від суми боргу) та у сумі 18382,20 грн. (40 % від суми боргу) з посиланням на положення п. 9.2.2 та п. 9.2.3 Договору, якими передбачена відповідальність за прострочення сплати орендної плати понад 10 днів (застосовується 30% від суми боргу) та у випадку прострочення більше ніж 15 днів (застосовується 40% від суми боргу) то суд зазначає наступне.

У даному випадку одночасне застосування п. 9.2.2 та п. 9.2.3 Договору не відповідає ст. 61 Конституції України яка каже, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи, що відповідачем було порушено строки оплати грошового зобов`язання за Договором понад 15 днів, то у даному випадку правомірним є застосовуння п. 9.2.3 Договору щодо нарахування на суму боргу 40 % штрафу, тоді як стягнення ще і 30 % штрафу по суті є подвійною відповідальністю за одне й те саме порушення грошового зобов`язання.

З наведеного слідує, що підстав для стягнення з відповідача 13790,40 грн. (30 % від суми боргу) відсутні, а отже в цій частині вимоги позову задоволенню не підлягають.

Разом з тим, суд задовольняє вимогу щодо стягнення з відповідача 40 % штрафу від розміру боргу, та оскільки матеріалами справи підтверджується наявність боргу у сумі 36008 грн., то відповідно від цієї суми рахується штраф, а тому сума штрафу складає 14403,20 грн.

У частині стягнення 3979 грн. штрафу суд відмовляє.

Судові витрати, у які позивачем заявлено судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу, відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на обидві сторони пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Керуючись статтями 86, 126, 129, ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178, ст.ст. 232, 233, 237, 238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецбуд-4" (02125, м. Київ, вул. Старосільська, будинок 1-А; ідентифікаційний код 35182445) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Булава Транс" (08170, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Юрівка, вул. Набережна, будинок 12; ідентифікаційний код 35671867) 36008 (тридцять шість тисяч вісім) грн. боргу, 5289 (п`ять тисяч двісті вісімдесят дев`ять) грн. 55 коп. пені, 979 (дев`ятсот сімдесят дев`ять) грн. 58 коп. інфляційних втрат, 962 (дев`ятсот шістдесят дві) грн. 21 коп. 3% річних, 14403 (чотирнадцять тисяч чотириста три) грн. 20 коп. 40% штрафу, 1386 (одну тисячу триста вісімдесят шість) грн. 82 коп. судового збору та 5278 (п`ять тисяч двісті сімдесят вісім) грн. 09 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

У решті позову відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України, і може бути оскаржено в порядку та строк встановлені статтями 254, 256, 257 ГПК України.

Суддя Сташків Р.Б.