ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" березня 2021 р. Справа № 924/4/21

м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Субботіної Л.О. за участю секретаря судового засідання Мізика М.А., розглянувши матеріали

за позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія Нафтогаз України" м.Київ

до Комунального підприємства "Тепловик" смт Теофіполь Хмельницької області

про стягнення 120867,71 грн

Представники сторін: не викликались

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Хмельницької області 04.01.2021 надійшла позовна заява Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія Нафтогаз України" м. Київ до Комунального підприємства "Тепловик" смт Теофіполь Хмельницької області про стягнення 120867,71грн, з яких 65888,23 грн основного боргу, 12296,80 грн пені, 9421,93 грн 3% річних та 33260,75грн інфляційних втрат. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що на виконання умов укладеного між сторонами договору №2245/16-БО-34 постачання природного газу від 15.12.2016 позивач передав у власність відповідача природний газ на загальну суму 65888,23 грн, що підтверджується актами приймання-передачі природного газу. Однак відповідач здійснював оплату за переданий газ несвоєчасно та не виконав зобов`язання у визначений договором строк, чим порушив умови господарського зобов`язання, зокрема, вимоги п. 6.1 договору. Сума простроченого та несплаченого основного боргу відповідача перед позивачем за договором складає 65888,23 грн. В зв`язку із вказаним позивач на підставі п. 8.2 договору та ч. 2 ст.625 ЦК України нарахував відповідачу пеню, 3% річних та інфляційні втрати.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 04.01.2021 вказану позовну заяву передано для розгляду судді Субботіній Л.О.

Ухвалою суду від 05.01.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі №924/4/21 в порядку розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Даною ухвалою суд встановив сторонам строк для подачі відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечень на відповідь на відзив.

Відповідач відзиву на позов не подав.

За приписами ч. 1 ст. 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

На виконання приписів Господарського процесуального кодексу України з метою повідомлення відповідача про розгляд справи, суд надіслав відповідачу ухвалу від 05.01.2021 рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Вказана ухвала отримана відповідачем 13.01.2021, про що свідчить наявна в матеріалах справи судова повістка.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Таким чином, враховуючи, що відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи та не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами відповідно до приписів ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Суд під час розгляду матеріалів справи встановив наступні обставини.

Між Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (постачальник) та Комунальним підприємством "Тепловик" (споживач) 15.12.2015 укладено договір №2245/16-БО-34 постачання природного газу (далі - договір), згідно з п. 1.1 якого постачальник зобов`язується передати у власність споживачу у 2016 році природний газ, а споживач зобов`язується прийняти та оплатити цей газ, на умовах цього договору.

Газ, що постачається за цим договором, використовується споживачем виключно для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води бюджетним установам /організаціям та іншим споживачам (п.1.2 договору).

Згідно з п. 2.1 договору постачальник передає споживачу з 01 березня 2016 року по 31 березня 2016 року (включно) газ обсягом до 31,122 тис. куб. м., у тому числі по місяцях: січень - 10,602 тис. куб. м., лютий - 9,918 тис. куб. м., березень - 10,602 тис. куб. м.

Приймання - передача газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному місяці поставки, оформлюється актом приймання - передачі газу. Обсяг використання газу споживачем у відповідному місяці поставки встановлюється шляхом складання добових обсягів, визначених на підставі показів комерційного вузла/вузлів обліку газу (п. 3.4 договору).

Відповідно до п. 3.5 договору не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем поставки газу, споживач зобов`язується надати постачальнику: завірену копію акта про фактичний обсяг розподіленого/протранспортованого за цим договором природного газу за розрахунковий місяць, складеного між споживачем та оператором ГРМ/ГТС; у разі надання технічного акту на загальний обсяг розподіленого/протранспортованого природного газу, споживач надає детальну розбивку газу за категоріями за власним підписом; підписані та скріплені печатками споживача два примірника акта приймання - передачі газу, у якому зазначаються фактичні обсяги використаного газу в розрахунковому місяці, його фактична ціна та вартість. Постачальник не пізніше 8-го числа, повертає споживачу один примірник оригіналу акта, підписаного уповноваженим представником та скріпленого печаткою, або надає в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта. Акти є підставою для остаточних розрахунків між сторонами.

Ціна на природний газ на дату укладення договору визначається відповідно до п. 5.2 цього договору. В подальшому ціна на газ визначається шляхом підписання сторонами відповідних додаткових угод до договору на підставі ціни, що розміщується на офіційному веб-сайті постачальника. У разі зміни ціни постачальником, така ціна є обов`язковою для сторін даного договору. Споживач підписанням цього договору підтверджує, що погоджується з даним порядком визначення та зміни ціни (п. 5.1 договору).

Згідно з п. 5.2 договору ціна за 1000 куб. м газу на дату укладання договору становить 6 474,00 грн без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування та розподіл природного газу крім того збір у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ - 2%;

До сплати за 1000 куб.м. природного газу - 6 603,48 грн, крім того ПДВ - 20% всього з ПДВ - 7924,18 гривень.

У разі зміни на офіційному веб-сайті постачальника цін на газ, вони є обов`язковими за цим договором з моменту введення їх в дію (з дати, зазначеної у відповідному прейскуранті). Споживач самостійно відслідковує інформацію щодо цін на відповідний місяць поставки і вважається повідомленим про зміну цін з дати розміщення інформації на веб-сайті постачальника, але не пізніше дати введення їх в дію, або з дати направлення на електронну адресу споживача проекту додаткової угоди, інформаційного повідомлення тощо (п.5.3 договору).

Пунктом 6.1 договору визначено, що оплата за природний газ проводиться споживачем виключно грошовими коштами відповідно до цін, умов і порядку зарахування коштів, визначених у п. 5.2 цього договору або у відповідних додаткових угодах (п. 5.1 даного договору).

Датою оплати вважається дата зарахування коштів на рахунок Постачальника.

Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

За умовами п. 7.2 договору споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати поставлений природний газ в розмірі та порядку, передбаченому даним договором (п.6).

Згідно з п. 8.2 договору у разі невиконання споживачем умов пункту 6.1. цього договору постачальник має право не здійснювати поставку газу споживачу або обмежити поставку пропорційно до кількості несплачених обсягів з наступною поставкою цих обсягів при умові їх оплати та наявності технічної можливості. У разі невиконання споживачем пункту 6.1. цього договору він зобов`язується сплатити постачальнику, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Строк, у межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків річних, встановлюється тривалістю у 5 років (п.10.3 договору).

Договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін і діє в частині реалізації газу з 01 січня 2016 року до 31 березня 2016 року (включно), а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення (п.12 договору).

Договір підписаний та скріплений відтисками печаток сторін.

31.12.2015 між сторонами укладено додаткову угоду №1 до договору постачання природного газу, за умовами якої, зокрема, пункт 1.2 договору викладено в наступній редакції: "1.2. Газ, що постачається за цим договором, використовується споживачем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами/організаціями та іншими споживачами." Пункт 5.1 викладено таким чином: "5.1. Ціна на природний газ визначається відповідно до п.5.2 цього договору. В подальшому ціна на газ визначається шляхом підписання сторонами відповідних додаткових угод до договору на підставі ціни, що розміщується на офіційному веб-сайті постачальника. У разі зміни ціни постачальником, така ціна є обов`язковою для сторін даного договору. Споживач підписанням цього договору підтверджує, що погоджується з даним порядком визначення та зміни ціни."

Додатковою угодою №2 від 29.01.2016 сторони виклали п. 5.2 договору в наступній редакції: "Ціна за 1000 куб.м. газу за цим договором з 01 лютого 2016 року становить 6239,00 гривень, крім того податок на додану вартість -20%.

До ціни газу додається тариф на транспортування природного газу магістральними трубопроводами ПАТ "Укртрансгаз", відповідно до території ліцензованої діяльності ПАТ "Хмельницькгаз", - 111,80 грн, крім того ПДВ - 20%, всього з ПДВ - 134,16 грн.

До сплати за 1000 куб.м. природного газу - 6350,80 грн, крім того ПДВ - 20%, всього з ПДВ - 7620,96 грн."

Додатковою угодою №3 від 22.02.2016 сторони виклали п. 5.2 договору в наступній редакції: "Ціна за 1000 куб.м. газу за цим договором з 01 березня 2016 року становить 6255,00 гривень, крім того податок на додану вартість -20%.

До ціни газу додається тариф на транспортування природного газу магістральними трубопроводами ПАТ "Укртрансгаз", відповідно до території ліцензованої діяльності ПАТ "Хмельницькгаз", - 111,80 грн, крім того ПДВ - 20%, всього з ПДВ - 134,16 грн.

До сплати за 1000 куб.м. природного газу - 6366,80 грн, крім того ПДВ - 20%, всього з ПДВ - 7640,16 грн."

Додаткові угоди підписано та скріплено відтисками печаток сторін.

На виконання умов договору та додаткових угод, позивач поставив відповідачу природний газ на загальну суму 65888,23грн, що підтверджується актами приймання - передачі природного газу від 31.01.2016 (за січень 2016 року) на суму 49214,09грн, від 29.02.2016 (за лютий 2016 року) на суму 13847,28грн, від 31.03.2016 (за березень 2016 року) на суму 2826,86грн.

Акти приймання-передачі підписані представниками сторін без зауважень, а також скріплені відтисками їх печаток.

Матеріали справи містять сальдо Комунального підприємства "Тепловик" та банківську роздруківку по операціях останнього за договором №2245/16-БО-34, відповідно до яких заборгованість відповідача перед позивачем становить 65888,23грн.

Також у матеріалах справи наявна копія Статуту акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.12.2016 № 1044 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26.10.2020 № 997).

Аналізуючи надані докази, оцінюючи їх в сукупності, суд приймає до уваги наступне.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України (далі - ГК України) майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

З положень ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), ст. 173 ГК України вбачається, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно з п.1 ч.2 ст.11 ЦК України однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, а в силу вимог ч.1 ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Суд встановив, що між сторонами було укладено договір постачання природного газу від 15.12.2015 № 2245/16-БО-34 (далі - договір), відповідно до умов якого позивач зобов`язався передати у власність відповідачу у 2016 році природний газ, а відповідач зобов`язався прийняти та оплатити цей газ на умовах цього договору.

На виконання умов договору позивач передав, а відповідач прийняв природний газ на загальну суму 65888,23грн, що підтверджується підписаними сторонами та скріпленими відтисками їх печаток актами приймання-передачі природного газу, а саме: від 31.01.2016 (за січень 2016 року) на суму 49214,09грн, від 29.02.2016 (за лютий 2016 року) на суму 13847,28грн, від 31.03.2016 (за березень 2016 року) на суму 2826,86грн.

Положеннями ст. 692 ЦК України врегульовано порядок оплати товару за договорами купівлі-продажу, який згідно з ч. 2 ст. 712 ЦК України застосовується також до договорів поставки. Зокрема, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (ч. 1 ст. 692 ЦК України).

Відповідно до п. 6.1 договору оплата за природний газ проводиться споживачем виключно грошовими коштами відповідно до цін, умов і порядку зарахування коштів, визначених у п. 5.2 цього договору або у відповідних додаткових угодах (п. 5.1 даного договору). Датою оплати вважається дата зарахування коштів на рахунок Постачальника. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Таким чином, з урахуванням п. 6.1 договору, відповідач повинен був сплатити позивачу 49214,09 грн у строк до 14.02.2016 включно, 13847,28грн - до 14.03.2016 включно, 2826,86 грн - до 14.04.2016 включно.

Положеннями ст. ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України встановлено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускається.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Невиконання зобов`язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) стаття 610 ЦК України визначає, як порушення зобов`язання.

Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Суд встановив, що відповідач не розрахувався із позивачем за поставлений природний газ, що підтверджується випискою по операціях за договором №2245/16-БО-34 за період з 01.01.2016 по 30.11.2020. Доказів протилежного матеріали справи не містять.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення з відповідача 65888,23 грн основного боргу є правомірними та підлягають задоволенню.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Статтею 230 ГК України передбачено обов`язок учасника господарських відносин сплатити неустойку, штраф, пеню у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 2 ст. 551 ЦК України передбачено, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

У п. 8.2 договору сторони передбачили, що у разі невиконання споживачем пункту 6.1. цього договору він зобов`язується сплатити постачальнику, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Строк, у межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, штрафів, пені, відсотків річних, інфляційних нарахувань, встановлюється тривалістю у 5 років (п.10.3 договору).

Позивач заявив до стягнення пеню в розмірі 12296,80 грн, з яких 9314,37 грн за період з 16.02.2016 по 15.08.2016 нарахована на суму боргу за газ, отриманий у січні 2016 року; 2506,50 грн за період з 15.03.2016 по 14.09.2016 на суму боргу за газ, отриманий у лютому 2016 року та 475,93 грн за період з 15.04.2016 по 14.10.2016 на заборгованість за газ, отриманий у березні 2016 року.

Перевіривши розрахунок заявленої до стягнення суми пені, суд дійшов висновку, що позивач правомірно в межах максимально можливих нарахувань заявив до стягнення 12296,80 грн пені.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач просить стягнути з відповідача 9421,93грн 3% річних, з яких 7071,50 грн за період з 16.02.2016 по 30.11.2020 нарахована на суму боргу за газ, отриманий у січні 2016 року, 1957,92 грн за період з 15.03.2016 по 30.11.2020 на суму боргу за газ, отриманий у лютому 2016 року та 392,51 грн за період з 15.04.2016 по 30.11.2020 на заборгованість за газ, отриманий у березні 2016 року, а також інфляційні втрати в сумі 33260,75 грн за березень 2016 року - листопад 2020 року (згідно з розрахунком).

Суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок 3 % річних та інфляційних втрат, дійшов висновку про правомірність та правильність такого нарахування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).

Відповідно до ст. 73 ГПК доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч. 3 ст. 13, ст. 74 ГПК України).

Приймаючи до уваги наведені вище положення закону, враховуючи встановлені судом факти та зміст позовних вимог, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Згідно ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача, в зв`язку із задоволенням позову.

Керуючись ст. ст. 20, 24, 27, 73, 74, 76-79, 86, 129, 232, 233, 236-238, 240-242, 247, 252, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" м.Київ до Комунального підприємства "Тепловик" смт Теофіполь Хмельницької області про стягнення 120867,71 грн задовольнити.

Стягнути з Комунального підприємства "Тепловик" (30600, Хмельницька обл, смт Теофіполь, вул. Щорса, буд. 25, )на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (м.Київ, вул.Б.Хмельницького, буд. 6, код 20077720) 65888,23 грн (шістдесят п`ять тисяч вісімсот вісімдесят вісім гривень 23 коп.) основного боргу, 12296,80 грн (дванадцять тисяч двісті дев`яносто шість гривень 80 коп.) пені, 9421,93 грн. (дев`ять тисяч чотириста двадцять одну гривню 93 коп.) 3% річних, 33260,75грн (тридцять три тисячі двісті шістдесят гривень 75 коп.) інфляційних втрат, 2102,00грн. (дві тисячі сто дві гривні 00 коп.) витрат по оплаті судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складання повного тексту судового рішення. Порядок подання апеляційної скарги визначений ст. 257 ГПК України та підпунктом 17.5 пункту 17 Розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України.

Суддя Л.О. Субботіна

Віддруковано у 3 примірниках: 1- до справи, 2- позивачу (01601, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6), 3- відповідачу (30600, Хмельницька обл., смт Теофіполь, вул. Щорса, буд. 25).Надіслати рекомендованим листом з повідомленням про вручення.