Господарський суд
Житомирської області
_______________________________________
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" березня 2021 р. м. Житомир Справа № 906/2/21

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Кравець С.Г.

секретар судового засідання: Гекалюк О.І.

за участю представників сторін:

від позивача: Хоменко М.П., адвокат, ордер серії АІ №1077989 від 31.12.2020,

від відповідача: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ад-Інструмент" (м.Київ)

до Товариства з обмеженою відповідальністю" Вокер" (с.Радовель, Олевський

район, Житомирський область)

про стягнення 44333,03грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Ад-Інструмент" звернулося до господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю" Вокер" про стягнення 44333,03грн, з яких: 36533,31грн основного боргу, 2681,45грн 3% річних та 5118,27грн інфляційних втрат, а також судових витрат.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором поставки №183 від 18.06.2018 в частині оплати поставленого відповідачу товару на суму 36533,31грн.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 14.01.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та розгляд справи по суті призначено на 09.02.2021.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 09.02.2021 розгляд справи по суті відкладено на 02.03.2021.

Представник позивача в судовому засіданні 02.03.2021 позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити з підстав, наведених у позові. Вказав, що 19.06.2018 відповідач здійснив оплату майже половини вартості товару та в той же день забрав товар. Однак зазначив, що надати видаткові накладні позивач не може у зв`язку з необізнаністю менеджерів з бухгалтерією. Посилається на те, що не завжди видаткові накладні підтверджують факт отримання товарно-матеріальних цінностей. Вказує, що відповідач не звертався з вимогою про повернення безпідставно сплачених коштів, а тому на думку представника позивача, такі дії свідчать про те, що відповідач отримав товар, але свідомо ухиляється від його оплати посилаючись на формальний довід про не підписання накладних.

Відповідач в судове засідання 02.03.2021 повноважного представника не направив.

02.03.2021 від представника відповідача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника відповідача у зв`язку з неможливістю прибути в судове засідання. В даному клопотанні представник просить позов залишити без задоволення з підстав, викладених у відзиві на позов.

Згідно з частиною 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи наявність заяви відповідача про розгляд справи без участі уповноваженого представника останнього, неявка якого в засідання суду не перешкоджає розгляду справи, господарський суд дійшов висновку про розгляд справи за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши подані документи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

Матеріали справи свідчать про те, що 18.06.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Ад-Інструмент" (постачальник/позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю" Вокер" (покупець/відповідач) було укладено договір поставки, відповідно до п.1.1 якого постачальник зобов`язується в обумовлений даним договором строк поставити та передати у власність, а покупець - прийняти та оплатити товар відповідно до видаткових накладних, на умовах та в порядку, визначених даним договором.

Згідно з п.2.1-2.3 договору, асортимент, кількість та ціна товару по кожній конкретній партії визначається сторонами у замовленні та вказується у відповідній специфікації або накладній. Товар повинен відповідати всім стандартам, встановленим для товару даного виду. Якість товару повинна бути підтверджена документами, які необхідні для товару даного виду згідно чинних правил торгівлі.

Розділом 3 договору сторони, зокрема, погодили: Постачальник має право: на своєчасне одержання товару; вимагати належного виконання покупцем положень цього договору; Постачальник зобов`язаний: належним чином виконувати умови цього договору; своєчасно передавати покупцю визначений договором товар; нести гарантійні зобов`язання щодо товару протягом строку, визначеного цим договором; Покупець має право: на своєчасне одержання товару відповідно до договору; вимагати належного виконання постачальником положень цього договору; Покупець зобов`язаний: належним чином виконувати умови цього договору; своєчасно сплачувати за поставлений товар.

Згідно з п.4.1 договору, платежі здійснюються покупцем шляхом перерахування грошових коштів на рахунок постачальника, вказаний в договорі в національний валюті (грн) за курсом продажу Євро фізичним особам комерційним банком ПАТ КБ "Приватбанк" м.Києва.

За згодою сторін загальна сума продажу обладнання складає 71533,31грн (п.4.2 договору).

При цьому сторони домовились про наступний порядок проведення розрахунків:

а) до "20" червня 2018 року - 35000,00грн (тридцять п`ять тисяч) гривень 00 копійок;

б) до "20 липня" 2018 року - 36533,31грн (тридцять шість тисяч п`ятсот тридцять три) гривні 31 копійка (п.4.3 договору).

Днем здійснення платежу вважається день, в якому сума, що підлягає сплаті, буде зарахована на поточний рахунок постачальника (п.4.4 договору).

Згідно з п.5.1 договору, передача товару покупцю здійснюється не раніше здійснення покупцем оплати за товар.

За умовами п.5.2 договору, здача товару постачальником і його приймання покупцем по найменуванню, кількістю і ціні здійснюється на підставі Специфікації та видаткової накладної.

Пунктом 5.4 договору сторони погодили, що постачальник зобов`язується надати покупцю всі необхідні документи на товар, а саме: рахунок, видаткову накладну, податкову накладну.

Даний договір, згідно з умовами п.9.1, набирає чинності з дати його підписання та діє до "31" грудня 2018 року, проте у будь-якому випадку до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за договором.

Матеріалами справи підтверджується, що згідно з платіжним дорученням №2693 від 19.06.2018, відповідачем було перераховано позивачу грошові кошти в сумі 35000,00грн з призначенням платежу "попередня оплата за матеріали згідно рахунку NСФ-0000289 від 18.06.2018" (а.с.11).

Позивач у позові посилається на те, що ним у повному обсязі поставлено відповідачу товар: домкрат ДПВ 30.75.25; насос ручний гідравлічний НРГ-7010; швидкороз`ємне з`єднання БРС-П; знімач підшипника маточини універсальний, 24 предм. (С-1025) Alloid; стержень M20*1000 DIN 975 різьбовий бп 10,9; гайка М20 DIN 934 шестигранна бп 10; шайба М20 DIN 125 плоска 140 HV бп; знімач сайлен-блоків універсальний Alloid НС-4803 (1); випресовувальник шворнів ВШ75-125 в комплекті з насосом; олива пневматична PARAMO PNEUMAT 22 (1л.); вороток 3/4» Г-подібний 450 мм, арт.6581-18; перехідник 1/2" зов. "ялинка" під шланг діаметром 12 мм; роз`єм б/с 90/R-2 1/2F Гигант; штуцер швидкозйомний 90-1 1/2М Гигант. Водночас, зазначає, що відповідач провів оплату одержаного товару лише частково, на суму 35000,00грн; оплату товару на суму 36533,31грн відповідачем проведено не було у зв`язку з чим позивач просить сягнути з відповідача на свою користь 36533,31грн боргу за поставлений товар, а також на підставі ст.625 ЦК України - 3% річних в сумі 2681,45грн та інфляційні втрати в сумі 5118,27грн за несвоєчасну оплату отриманого товару.

Оцінивши подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з такого.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором, правовідносини за яким регулюються Господарським кодексом України та Цивільним кодексом України щодо поставки та купівлі-продажу.

Відповідно до ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Однією з підстав виникнення господарського зобов`язання згідно ст.174 Господарського кодексу України, є господарський договір.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

За змістом положень ст.193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Статтею 265 Господарського кодексу України визначено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Дана норма кореспондується зі ст.712 Цивільного кодексу України, відповідно до якої за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст.655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст.662 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Суд зазначає, що відповідно до статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства. Первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, аналог власноручного підпису або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Відповідальність за несвоєчасне складання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку та недостовірність відображених у них даних несуть особи, які склали та підписали ці документи.

Тобто, саме ці документи є первинними бухгалтерськими документами, які засвідчують факт здійснення господарської операції і містять інформацію про кількість, асортимент, вартість переданого товару, осіб які брали участь у здійсненні господарської операції.

За умовами укладеного між сторонами договору поставки, позивач зобов`язався поставити та передати у власність товар відповідно до специфікації та видаткових накладних (п.1.1, 2.1, п.5.2, 5.3 договору), а відповідач зобов`язався прийняти і оплатити товар (п.1.1, 4.1, 4.3 договору).

Отже, з урахуванням положень укладеного між сторонами договору, документом, який підтверджує як факт виконання позивачем зобов`язання з поставки товару відповідачеві, так і факт виникнення у останнього зобов`язання з його оплати, є видаткова(і) накладна(і).

Між тим, суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні первинні бухгалтерські документи - накладна(і) на поставку позивачем відповідачу товару на виконання умов договору укладеного між сторонами договору від 18.06.2018. Також матеріали справи не містять специфікації.

Відповідач у відзиві на позов визнає факт укладення між сторонами договору поставки від 18.06.2018 та перерахування на його виконання коштів згідно платіжного доручення №2693 від 19.06.2018, однак вказує, що товар відповідачу поставлено не було; накладні між сторонами не підписувались.

Ухвалою суду від 14.01.2021 позивача було зобов`язано надати докази, які підтверджують викладені у позовній заяві обставини: специфікацію, видаткову(і) накладну(і) на передачу товару за договором поставки №183 від 18.06.2018 (оригінали для огляду в судовому засіданні, належним чином засвідчені копії - до матеріалів справи). Однак, позивач вимоги ухвали суду не виконав, витребуваних документів суду на надав.

Як визначає ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 статті 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

За поданими до справи доказами, позивачем не доведено тих обставин, на які він посилається як на підстави своїх вимог - поставку відповідачу товару, відтак, у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості за поставлений товар в сумі 36533,31грн, та як наслідок нарахування 2681,45грн 3% річних та 5118,27грн інфляційних втрат за несвоєчасну оплату отриманого товару, які є похідними від основної вимоги, суд відмовляє у зв`язку з їх недоведеністю та безпідставністю.

За змістом ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Звертаючись до суду з позовом сторони повинні враховувати те, що визначення та наповнення доказової бази переданого на розгляд суду спору покладаються саме на сторони, а не на суд. Суд вирішує спір на підставі поданих сторонами доказів.

Суд, відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України, оцінивши наявні докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, дійшов висновку про відмову у задоволення позовних вимог.

Судові витрати, відповідно до ст.129 ГПК України, у зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог покладаються на позивача.

Керуючись статтями123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Ад-Інструмент" до Товариства з обмеженою відповідальністю" Вокер" про стягнення 44333,03грн, з яких: 36533,31грн основного боргу, 2681,45грн 3% річних та 5118,27грн інфляційних втрат, а також судових витрат - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 05.03.21

Суддя Кравець С.Г.

Друк.

2,3 - сторонам (рек.з пов.),

4 - представнику позивача - адвокату Хоменко М.П. на електронну адресу: ІНФОРМАЦІЯ_1

5 - представнику відповідача - Алейникова О.С. на електронну адресу: ІНФОРМАЦІЯ_2