ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"25" лютого 2021 р.м. Одеса Справа № 916/126/20

Господарський суд Одеської області у складі судді Д`яченко Т.Г.

При секретарі судового засідання Аганін В.Ю.

розглянувши матеріали скарги Товариства з обмеженою відповідальністю „НОР-ЕСТ АГРО на бездіяльність державного виконавця Лиманського РВДВС Південного МРУ Міністерства юстиції (м. Одеса) у виконавчому провадженні №62988737 щодо примусового виконання наказу господарського суду Одеської області від 07.08.2020р. у справі №916/126/20

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю „НОР-ЕСТ АГРО (09800, Київська обл., Тетіївський район, м. Тетіїв, вул. Соборна, 3; )

До відповідача: Фермерського господарства „КАБЛАШ (67532, Одеська обл., Лиманський район, село Дмитрівка, вул. Східна, 91-А; )

про стягнення 1870726,56 грн.

Суб`єкт оскарження Державний виконавець Лиманського РВДВС Південного МРУ Міністерства юстиції (м. Одеса) Костюков С.С.

За участю:

Від позивача (скаржника): Бонтлаб В.В., адвокат за довіреністю

Від відповідача: не з`явився

Від відділу ДВС: не з`явився

Встановив: Рішенням господарського суду Одеської області від 10.06.2020 р. у справі №916/126/20 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю „НОР-ЕСТ АГРО задоволено повністю. Стягнуто з Фермерського господарства „КАБЛАШ на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „НОР-ЕСТ АГРО заборгованість за Договором купівлі-продажу №37/18/32 від 07.02.2018р. у розмірі 1663484 грн. 20 коп., штрафні санкції (пеню) у розмірі 207242 грн. 36 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 28060 грн. 91 коп.

07.08.2020 р. на виконання вказаного рішення господарським судом Одеської області був виданий наказ про його примусове виконання щодо стягнення з Фермерського господарства „КАБЛАШ на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „НОР-ЕСТ АГРО заборгованості за Договором купівлі-продажу №37/18/32 від 07.02.2018р. у розмірі 1663484 грн. 20 коп., штрафних санкцій (пені) у розмірі 207242 грн. 36 коп. та витрат по сплаті судового збору у розмірі 28060 грн. 91 коп.

08.02.2021р. до господарського суду Одеської області від Товариства з обмеженою відповідальністю „НОР-ЕСТ АГРО надійшла скарга на бездіяльність державного виконавця Лиманського РВДВС Південного МРУ Міністерства юстиції (м. Одеса) у виконавчому провадженні №62988737 щодо примусового виконання наказу господарського суду Одеської області від 07.08.2020р. у справі №916/126/20.

Відповідно до витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 08.02.2021р. скаргу від 08.02.2021р. вх. № ГСОО 2-149/21 передано на розгляд судді Д`яченко Т.Г.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 09.02.2021р. прийнято скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „НОР-ЕСТ АГРО на бездіяльність державного виконавця Лиманського РВДВС Південного МРУ Міністерства юстиції (м. Одеса) у виконавчому провадженні №62988737 щодо примусового виконання наказу господарського суду Одеської області від 07.08.2020р. у справі №916/126/20 до розгляду та призначено розгляд скарги на "18" лютого 2021 р. о 11:30. Запропоновано Лиманському РВДВС Південного МРУ Міністерства юстиції (м.Одеса) надати матеріали виконавчого провадження з виконання наказу суду у справі №916/126/20 та письмові пояснення щодо поданої Товариством з обмеженою відповідальністю „НОР-ЕСТ АГРО скарги. Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю „НОР-ЕСТ АГРО вх. № ГСОО 3502/21 задоволено. Проведення судового засідання для розгляду справи по суті "18" лютого 2021 року о 11:30 в режимі відеоконференції здійснити за допомогою системи відеоконференцзв`язку "EаsyCon" (за вебпосиланням: vkz.court.gov.ua).

18.02.2021р. до суду від Лиманського РВДВС Південного МРУ Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшло клопотання про відкладення судового засідання.

У судовому засіданні 18.02.2021р. судом було оголошено перерву по розгляду скарги до 25.02.2021р. о 12:30.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 18.02.2021р. повідомлено державного виконавця Лиманського РВДВС Південного МРУ Міністерства юстиції (м.Одеса) Костюкова С.С. та Фермерське господарство „КАБЛАШ про судове засідання, яке відбудеться "25" лютого 2021 р. о 12:30.

22.02.2021р. до суду Лиманським РВДВС Південного МРУ Міністерства юстиції (м.Одеса) було подано відзив на скаргу.

В обґрунтування поданої скарги вх. № ГСОО 2-149/21 від 08.02.2021р. на бездіяльність державного виконавця Лиманського РВДВС Південного МРУ Міністерства юстиції (м.Одеса) у виконавчому провадженні №62988737 щодо примусового виконання наказу господарського суду Одеської області від 07.08.2020р. у справі №916/126/20 скаржником було зазначено суду наступне.

Як зазначає скаржник, відповідно до постанови Лиманського РВДВС Південного МРУ Міністерства юстиції (м. Одеса) від 09 вересня 2020р. відкрито виконавче провадження №62988737 щодо примусового виконання наказу господарського суду Одеської області від 07 серпня 2020 року у справі №916/126/20 про стягнення із Фермерського господарства „КАБЛАШ на користь Товариство з обмеженою відповідальністю „НОР-ЕСТ АГРО заборгованості за договором купівлі-продажу №37/18/32 від 07.02.2018 року у розмірі 1663484,20 грн. штрафних санкцій (пені) у розмірі 207242,36 грн. та витрат по сплаті судового збору у розмірі 28060,91 грн., однак, на сьогодні наказ господарського суду Одеської області від 07.08.2020р. по справі №916/126/20 не виконаний.

За твердженням скаржника, відповідно до офіційних відомостей, котрі містяться на офіційному веб-сайті Автоматизованої системи виконавчих проваджень, за період із 19 листопада 2020 року по 04 лютого 2021 року, в силу дії обов`язкових норм Закону України Про виконавче провадження, своєчасних, належних, допустимих та об`єктивних виконавчих дій не вчинялось.

В обґрунтування поданої скарги скаржник посилався на ст. 19 Конституції України, ст.1, ст. 3, ч.ч. 1, 2 ст. 18, ч.ч. 4,5 ст. 18, ч. 8 ст. 48 Закону України „Про виконавче провадження та зазначав, що згідно вимог Закону України „Про виконавче провадження державний виконавець повинен періодично проводити перевірки з метою належного виконання рішення суду. Такі перевірки мають вчинятися державним виконавцем систематично, доказів дотримання та виконання даного пункту (вимоги законодавства) не було дотримано - станом на дату подання даної скарги у матеріалах виконавчого провадження не існує.

Скаржник зазначав, що законодавцем передбачений чіткий порядок здійснення дій у виконавчому провадженні. Враховуючи те, що виконавець наділений владними повноваженнями, то він повинен дотримуватись цих вимог законодавства з метою забезпечення максимального дотримання засад, передбачених ст. 2 Закону України „Про виконавче провадження, зокрема, такими засадами є верховенство права, законність, справедливість, неупередженість та об`єктивність, гласність та відкритість виконавчого провадження, разом з тим, порушення зазначених засад має наслідком порушення безпосередньо прав сторін виконавчого провадження.

За твердженнями скаржника, порушення зазначених засад має наслідком порушення безпосередньо прав сторін виконавчого провадження. При цьому здійснення виконавцем комплексу дій, які визначені законом, будуть вважатися належними у разі вжиття останнім усіх необхідних (можливих) заходів у їх передбаченій нормативно-правовим актом певній послідовності для повного виконання виконавчого документу у встановлені законом строки, з дотриманням прав учасників виконавчого провадження - стягувана та боржника.

Під час виконавчого провадження кожна дія або рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Під час виконавчого провадження кожна дія або рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання дій та прийняття рішень.

Скаржник просить суд врахувати, що виконавче провадження також має свої процесуальні правила, які закріпленні в законі і недобросовісність державного виконавця може призвести до незадовільної організації виконавчого провадження й порушення прав однієї зі сторін у виконавчому провадженні: стягувана чи боржника. Поверхове вчинення виконавчих дій, ігнорування норм матеріального та процесуального права може призвести до істотного порушення строків здійснення виконавчих дій.

Скаржник посилався на ч. 8 ст. 48 Закону України „Про виконавче провадження та зазначав, що періодичність проведення таких перевірок чітко визначена Законом України „Про виконавче провадження, тобто такі перевірки не мають вчинятися виконавцем одноразово.

Також скаржник посилався на п. 10 Розділу І, п.п. 2-4 Розділу VI Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 05.08.2016р. за №2432/5, та зазначав, що обов`язковість внесення державним виконавцем відомостей про вчинення всіх виконавчих дій у виконавчому провадженні до Автоматизованої системи виконавчого провадження передбачена Законом України Про виконавче провадження, Законом України „Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів, Інструкції з організації примусового виконання рішення, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року №2832/5, Положенням про автоматизовану систему виконавчого провадження, котре затверджено Наказом Міністерства юстиції України від 05.08.2016 року за №2432/5.

Керуючись статтею 19 Закону України „Про виконавче провадження, Товариством з обмеженою відповідальністю „НОР-ЕСТ АГРО було направлено до Лиманського РВДВС Південного МРУ Міністерства юстиції (м. Одеса) клопотання №10- 4/11 від 10 листопада 2020 року про вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №62988737 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області від 07 серпня 2020 року у справі №916/126/20, котре було отримано 18 листопада 2020 року. Натомість, як вказує скаржник, дане клопотання Лиманським РВДВС Південного МРУ Міністерства юстиції (м. Одеса) залишено без задоволення з нехтуванням вимог (пропозицій) щодо вжиття належних та допустимих виконавчих дій.

Товариство з обмеженою відповідальністю „НОР-ЕСТ АГРО звертає увагу суду на те, що Лиманський РВДВС Південного МРУ Міністерства юстиції (м. Одеса) належних, повних та об`єктивних виконавчих дій щодо примусового виконання наказу господарського суду Одеської області від 07 серпня 2020 року у справі №916/126/20 не вчинив, що є порушенням норм виконавчо-процесуального законодавства.

За твердженнями скаржника, Товариство з обмеженою відповідальністю „НОР-ЕСТ АГРО, ознайомившись із матеріалами виконавчого провадження №62988737 щодо примусового виконання наказу господарського суду Одеської області від 07 серпня 2020 року у справі №916/126/20 в Автоматизованій системі виконавчих проваджень та тими даними/відомостями про вжиті заходи та застосовані виконавчі дії Лиманським РВДВС Південного МРУ Міністерства юстиції (м. Одеса), котрі останнім розміщенні в даній системі на підтвердження їх вжиття та/або застосування, зазначає про порушення та недотримання Лиманським РВДВС Південного МРУ Міністерства юстиції (м. Одеса) як статей 10, 18, 26 Закону України „Про виконавче провадження в цілому, так і положення частини 8 статті 48 Закону України „Про виконавче провадження зокрема.

Як зазначає скаржник, виявлення рахунків Боржника як в загальному, так і на предмет відкриття Боржником нових рахунків із метою уникнення від виконання рішення суду у даній справі, за період із 19 листопада 2020 року по 04 лютого 2021 року не проводилась взагалі, тобто має місце порушенням/не дотриманням положення частини 8 статті 48 Закону України „Про виконавче провадження також було зазначено суду, що відсутні докази прийняття банківськими установами арешту та обмеження у використанні коштів боржника, що, в свою чергу, надає можливість вільно та безперешкодно користуватись ними для власних цілей відмінних із необхідністю погашення заборгованості згідно наказу господарського суду Одеської області від 07 серпня 2020 року у справі №916/126/20.

Скаржник вказує суду, що боржник є суб`єктом господарювання зареєстрованого як юридична особа, здійснює свою діяльність із обов`язковим здійсненням сплати податків, ЄСВ, військового збору, тощо (навіть при мінусових показниках), та відповідно до офіційного он-лайн сервісу ДПС України заборгованості по будь-яким податках не має.

Отже, на думку скаржника, є всі підстави стверджувати, що Лиманським РВДВС Південного МРУ Міністерства юстиції їм. Одеса) виконавчі заходи в рамках виконавчого провадження №62988737 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області від 07 серпня 2020 року у справі №916/126/20 здійснюються формально.

За посиланням скаржника, підтвердженням та/або спростування бездіяльності державного виконавця Лиманського РВДВС Південного МРУ Міністерства юстиції (м.Одеса) щодо вказаного вище порушення можу слугувати та слугує відомості (виписка, довідка, тощо) із обслуговуючих банків боржника про рух коштів по відповідному рахунку в період із 19 листопада 2020 року по 04 лютого 2021 року - чого наразі не вбачається та/або не існує.

Товариство з обмеженою відповідальністю „НОР-ЕСТ АГРО, за результатами аналізу норм та положень Закону України „Про виконавче провадження та Інструкції з організації примусового виконання рішення, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року №2832/5, Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, котре затверджено Наказом Міністерства юстиції України від 05.08.2016 року за №2432/5, зазначає та просить врахувати, що Лиманським РВДВС Південного МРУ Міністерства юстиції (м. Одеса) не був позбавлений як раніше, так і й станом на сьогодні здійснити такі виконавчі заходи в рамках виконавчого провадження №62988737 щодо примусового виконання наказу господарського суду Одеської області від 07 серпня 2020 року у справі №916/126/20 (за період із 19 листопада 2020 року по 04 лютого 2021 року не було зроблено) на предмет перевірки та встановлення джерел доходів Боржника.

Натомість, як підтверджують матеріали виконавчого провадження №62988737 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області від 07 серпня 2020 року у справі №916/126/20 за період перебування наказу на примусовому виконанні, платіжні вимоги на списання коштів Лиманським РВДВС Південного МРУ Міністерства юстиції (м. Одеса) взагалі не виставлялись.

Також скаржник посилався на ч. 2 ст. 36 Закону України „Про виконавче провадження та зазначав, що відсутність обґрунтованого висновку стосовно належного та повного вчинення виконавцем визначених законом дій щодо розшуку майна боржника дає підстави вважати передчасним висновок про відсутність такого майна у боржника, та як результат про передчасність наявності підстав для посилання на неможливість виконання судового рішення за рахунок відсутності майна у боржника - адже, відсутність майна у боржника належним чином не підтверджена, а наявність майна у Боржника належним чином не перевірена.

Також скаржник посилався на ч. 1 ст. 5, п. 19 ст. 18, п. 5 ст. 19, ч. 2 ст. 56, ст. 75, ст. 76 Закону України „Про виконавче провадження та на ст. 337 Господарського кодексу України та зазначав, що матеріалами даної справи на сьогодні підтверджено, що керівник боржника як його посадова, уповноважена та компетентна особа вживає всіх можливих заходів у невиконанні рішення суду, котрі виразились та виражаються як у ухилення /невиконання рішення суду, так і приховування майна за рахунок котрого була б можливість здійснити виконання рішення суду у даній справі.

Законом України „Про виконавче провадження» закріплено право державного виконавця, у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатись до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України.

Проте, відповідно до відомостей щодо виконавчого провадження №62988737 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області від 07 серпня 2020 року у справі №916/126/20, котрі розміщені в Автоматизованій системі виконавчих проваджень, керівник Боржника Лиманським РВДВС Південного МРУ Міністерства юстиції (м. Одеса) відповідно до положень чинного законодавства України за невиконання рішення суду, ухилення від його виконання, перешкоджання у його виконання, а також невиконання законних вимог державного виконавця, до адміністративної та/або кримінальної відповідальності не притягався.

У зв`язку із цим, як наслідок визначеної бездіяльності державного виконавця Лиманського РВДВС Південного МРУ Міністерства юстиції (м. Одеса) у виконавчому провадженні №62988737 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області від 07 серпня 2020 року у справі №916/126/20, розшук, опис, реалізація/продаж відповідного рухомого майна не може відбутись та не відбувається.

Також скаржник просив суд врахувати, що відповідно до офіційних відомостей із ЄДРПОУ щодо боржника, останній є виробником сільськогосподарської продукції, із використанням земельних ділянок, належних його на праві власності та/або використанні.

Поряд із цим, скаржник зазначає, що на сьогодні органом ДВС не враховано та не застосовано положення статей 4, 14, 18 Закону України „Про державну статистику, враховуючи положення статей 80, 81 Цивільного кодексу України, частини восьмої статті 19 та статті 55 Господарського кодексу України, враховуючи вдосконалення державних статистичних спостережень у галузі сільського господарства, положення та змісту Наказу Державного комітету статистики України від 27 серпня 2008 року за №296 „Про затвердження інструкцій щодо заповнення форм державних статистичних спостережень у галузі сільського господарства, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 вересня 2008 року за №877/15568, керуючись нормами Закону України Про виконавче провадження, Інструкції з організації примусового виконання рішення, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року №2832/5 - у виконавчому провадженні №62988737 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області від 07 серпня 2020 року у справі №916/126/20 не здійснено заходи примусового виконання щодо направлення запитів до районного (обласного) відділу статистики із вимогою про надання інформації статистичного спостереження сільськогосподарської діяльності Боржника за формами звітності, визначених Наказом Державним комітетом статистики України від 27 серпня 2008 року за №296 „Про затвердження інструкцій щодо заповнення форм державних статистичних спостережень у галузі сільського господарства та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 вересня 2008 року за №877/15568, з метою отримання відповідної необхідної статистичної інформації.

Водночас, за посиланням скаржника, сам факт здійснення окремих дій щодо виявлення майна та коштів боржника, без встановлення та дослідження обставин, що державним виконавцем проводилась перевірка майнового стану боржника з відповідною періодичністю, встановленою ч. 8 ст. 48 Закону України „Про виконавче провадження, не свідчить про належне виконання державним виконавцем своїх обов`язків щодо розшуку майна боржника та здійснення заходів, необхідних для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення. В свою чергу, відсутність обґрунтованого висновку стосовно належного та повного вчинення державним виконавцем визначених законом дій щодо розшуку майна боржника дає підстави вважати передчасним висновок про відсутність такого майна у боржника.

Скаржник зазначає, що відповідно до аналізу статті 10 Закону України Про виконавче провадження об`єктом звернення стягнення є таке майно боржника як кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами.

Також було звернуто увагу суду скаржником та зазначено, що Лиманський РВДВС Південного МРУ Міністерства юстиції (м. Одеса) належних, повних, своєчасних та об`єктивних виконавчих дій щодо примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області від 07 серпня 2020 року у справі №916/126/20 не вчинив, що є порушенням норм виконавчо-процесуального законодавства, зокрема та не обмежуючись статей 10, 18, 26, 36, 48 Закону України Про виконавче провадження, котрі визначають порядок та строки здійснення перевірки майнового стану Боржника.

З урахуванням викладеного та зазначеного, Товариство з обмеженою відповідальністю „НОР-ЕСТ АГРО просить суд визнати за період із 19 листопада 2020 року по 04 лютого 2020 року неправомірною бездіяльність державного виконавця Лиманського РВДВС Південного МРУ Міністерства юстиції (м. Одеса) у виконавчому провадженні №62988737 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області від 07 серпня 2020 року у справі №916/126/20, котра виразилась у порушенні строків та порядку вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №62988737 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області від 07 серпня 2020 року у справі №916/126/20 із врахуванням статей 10, 13, 18, 26, 36, 48, 53, 54 Закону України Про виконавче провадження та зобов`язати державного виконавця або іншу посадову особу Лиманського РВДВС Південного МРУ Міністерства юстиції (м. Одеса) усунути допущене порушення (поновити порушене право заявника) шляхом дотримання строків та порядку вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №62988737 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області від 07 серпня 2020 року у справі №916/126/20 із врахуванням статей 10, 13, 18, 26, 36, 48, 53, 54 Закону України Про виконавче провадження.

Відповідно до поданого відзиву на скаргу, Державним виконавцем Лиманського РВДВС Південного МРУ Міністерства юстиції (м. Одеса) було зазначено суду наступне.

Держаним виконавцем було зазначено суду, що постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №62988737 була винесена 09.09.2020р. та направлена сторонам виконавчого провадження, боржником вимоги виконавчого документу в строк, наданий державним виконавцем для самостійного виконання, виконано не було.

Також було зазначено суду, що відповідно до акту державного виконавця від 06.10.2020р. встановлено, що боржник за адресою, вказаній у виконавчому документі фактично не знаходиться, діяльність не веде, майно відсутнє.

Також було зазначено суду, що 07.10.2020р. державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та направлено сторонам виконавчого провадження до відома, реєструючим органам до виконання.

Також було пояснено суду, що державним виконавцем винесено постанови про арешт коштів боржника, відповідно до яких було накладено арешт на відповідні рахунки боржника.

Державним виконавцем Лиманського РВДВС Південного МРУ Міністерства юстиції (м. Одеса) було пояснено суду, що ним 20.10.2020р. надіслано запит до Южненського управління ДПС в Одеській області відносно надання інформації, коли в останнє боржник звітував до ДПС та розмір прибутку отриманого боржником від усіх видів діяльності за 2020р.

Суд, розглянувши матеріали поданої скарги Товариства з обмеженою відповідальністю „НОР-ЕСТ АГРО на бездіяльність державного виконавця Лиманського РВДВС Південного МРУ Міністерства юстиції (м. Одеса) у виконавчому провадженні №62988737 щодо примусового виконання наказу господарського суду Одеської області від 07.08.2020р. у справі №916/126/20, проаналізувавши норми чинного законодавства, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 339 ГПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Згідно до ч.ч. 1, 2 ст. 342 ГПК України, скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Положеннями ст. 343 ГПК України визначено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Скарга Товариства з обмеженою відповідальністю „НОР-ЕСТ АГРО обґрунтована неналежним виконанням з боку державного виконавця Лиманського РВДВС Південного МРУ Міністерства юстиції (м. Одеса) виконавчих дій, відповідно до положень Закону України „Про виконавче провадження.

Відповідно до ст. 1 Закону України „Про виконавче провадження, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно до ст. 2 Закону України „Про виконавче провадження, виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" (ч. 1 ст. 5 Закону України „Про виконавче провадження.).

Як встановлено судом, Постановою державного виконавця Лиманського РВДВС Південного МРУ Міністерства юстиції (м. Одеса) від 09.09.2020р. відкрито виконавче провадженні №62988737 щодо примусового виконання наказу господарського суду Одеської області від 07.08.2020р. у справі №916/126/20 про стягнення з Фермерського господарства „КАБЛАШ на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „НОР-ЕСТ АГРО 1898786,56 грн.

Згідно до ст. 10 Закону України „Про виконавче провадження, заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України „Про виконавче провадження, під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України „Про виконавче провадження, Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно до ч. 2 ст. 18 Закону України „Про виконавче провадження, виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону України „Про виконавче провадження, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників; з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду; безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх; накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв`язку з виконавчим провадженням; використовувати за згодою власника приміщення для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувача або боржника за їхньою згодою для перевезення майна; звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення; приймати рішення про відстрочку та розстрочку виконання рішення (крім судових рішень), за наявності письмової заяви стягувача; звертатися до суду з поданням про розшук дитини, про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання; звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб; викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні.

У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу; залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; застосовувати під час примусового виконання рішень фото- і кінозйомку, відеозапис; вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження; у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів; залучати в разі потреби до проведення чи організації виконавчих дій суб`єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача; отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Згідно до ч. 5 ст. 18 Закону України „Про виконавче провадження, під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України „Про виконавче провадження, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: за заявою стягувача про примусове виконання рішення; за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді; якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом; якщо виконавчий документ надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземної держави, до повноважень яких належить розгляд цивільних чи господарських справ, іноземних чи міжнародних арбітражів) у порядку, встановленому законом; у разі якщо виконавчий документ надійшов від Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

Згідно до ч. 2 ст. 36 Закону України „Про виконавче провадження, розшук боржника - юридичної особи, майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням.

Виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника. (ч. 8 ст. 48 Закону України „Про виконавче провадження).

Слід зазначити, що п. 1 ст. 8 Закону України „Про виконавче провадження визначено, що реєстрація виконавчих документів, документів виконавчого провадження, фіксування виконавчих дій здійснюється в автоматизованій системі виконавчого провадження, порядок функціонування якої визначається Міністерством юстиції України. Вільний та безоплатний доступ до інформації автоматизованої системи виконавчого провадження забезпечує Міністерство юстиції України у мережі Інтернет на своєму офіційному веб-сайті з можливістю перегляду, пошуку, копіювання та роздрукування інформації, на основі поширених веб-оглядачів та редакторів, без необхідності застосування спеціально створених для цього технологічних та програмних засобів, без обмежень та цілодобово. Інформація повинна містити відомості про час її розміщення.

Рішення виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби виготовляються за допомогою автоматизованої системи виконавчого провадження. У разі тимчасової відсутності доступу до автоматизованої системи допускається виготовлення документів на паперових носіях з подальшим обов`язковим внесенням їх до автоматизованої системи не пізніше наступного робочого дня після відновлення її роботи.. (ч. 4 ст. 8 Закону України „Про виконавче провадження).

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 53 Закону України „Про виконавче провадження, виконавець має право звернути стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб, а також на майно та кошти, що належать боржнику від інших осіб. Зазначені особи зобов`язані подати на запит виконавця у визначений ним строк відомості про належне боржнику майно, що перебуває у них, та майно чи кошти, які вони повинні передати боржнику.

Відповідно до ст. 54 Закону України „Про виконавче провадження виконавець має право звернутися за інформацією про дебіторську заборгованість боржника до податкових органів. Податкові органи зобов`язані протягом трьох робочих днів з дня одержання відповідної вимоги виконавця надати виконавцю необхідні документи та інформацію.

Відповідно до п. 10 розділу І Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 05.08.2016р. №2432/5, система забезпечує можливість формування державним виконавцем, на виконанні у якого перебував (перебуває) виконавчий документ, проєкту заяви про виплату винагороди з використанням відомостей, наявних у Системі. Після перевірки відомостей, що мають зазначатися у заяві, та їх редагування (за необхідності) проєкт заяви зберігається державним виконавцем та блокується програмними засобами Системи для можливості редагування. У разі виявлення помилок у проєкті заяви, що був збережений державним виконавцем, такий проєкт у Системі визнається державним виконавцем помилковим та формується новий проєкт заяви.

Виконавцем до Системи обов`язково вносяться відомості про проведення всіх виконавчих дій та прийняття процесуальних рішень. До Системи в обов`язковому порядку вносяться також відомості про всі документи, отримані на запит виконавця, заяви сторін виконавчого провадження, відповіді на них та їх скановані копії. Відомості про проведення виконавчих дій вносяться до Системи одночасно з виготовленням документа, на підставі якого вчиняється виконавча дія, або одночасно з виготовленням документа, яким оформлюється проведення виконавчої дії. У разі здійснення виконавчої дії за межами органу державної виконавчої служби (офіса приватного виконавця) відомості про таку дію вносяться до Системи не пізніше наступного робочого дня після її проведення. Постанови виконавця, а також інші документи виконавчого провадження виготовляються за допомогою Системи. Виготовлення постанов та інших документів виконавчого провадження не в Системі забороняється. У разі тимчасової відсутності доступу до Системи (через перебої в електропостачанні тощо), як виняток, допускається виготовлення документів виконавчого провадження без використання Системи з подальшим обов`язковим внесенням таких документів до системи в день усунення причин, що перешкоджали доступу до неї. (п.п. 2-4 розділу ІV Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 05.08.2016р. № 2432/5.).

На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку, що державним виконавцем Лиманського РВДВС Південного МРУ Міністерства юстиції (м. Одеса) не вживалися належні та об`єктивні дії щодо примусового виконання наказу господарського суду Одеської області у справі №916/126/20 від 07 серпня 2020 року, зворотнє не було спростовано суб`єктом оскарження.

Згідно з п.2 розділу І Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого наказ Міністерства юстиції України від 05.08.2016р. №2432/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12.08.2016р. за №1126/29256, автоматизована система виконавчого провадження (далі - Система) - комп`ютерна програма, що забезпечує збирання, зберігання, облік, пошук, узагальнення, надання відомостей про виконавче провадження, формування Єдиного реєстру боржників та захист від несанкціонованого доступу.

Відповідно до п.п.2,3 розділу IV Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, виконавцем до Системи обов`язково вносяться відомості про проведення всіх виконавчих дій та прийняття процесуальних рішень. До Системи в обов`язковому порядку вносяться також відомості про всі документи, отримані на запит державного виконавця, заяви сторін виконавчого провадження, відповіді на них та їх скановані копії. Відомості про проведення виконавчих дій вносяться до Системи одночасно з виготовленням документа, на підставі якого вчиняється виконавча дія, або одночасно з виготовленням документа, яким оформлюється проведення виконавчої дії. У разі здійснення виконавчої дії за межами органу державної виконавчої служби (офіса приватного виконавця) відомості про таку дію вносяться до Системи не пізніше наступного робочого дня після її проведення.

Згідно з положеннями п.п.1,2 розділу VІ Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, Міністерство юстиції України забезпечує вільний та безоплатний доступ до інформації Системи у мережі Інтернет на своєму офіційному веб-сайті з можливістю перегляду, пошуку, копіювання та роздрукування інформації (на основі поширених веб-оглядачів та редакторів) без обмежень та цілодобово у формі відкритих даних. З метою забезпечення доступу до інформації Системи сторонам виконавчого провадження у постанові про відкриття виконавчого провадження роз`яснюється таке право, вказуються адреса відповідного веб-сайту в мережі Інтернет, а також ідентифікатор для доступу до інформації про виконавче провадження та порядок його використання. Система забезпечує можливість формування сторонами виконавчого провадження узагальненої інформації про рішення (виконавчі дії), прийняті (вчинені) виконавцем, із зазначенням дати їх прийняття (вчинення) та з можливістю роздрукування такої інформації.

Отже, державним виконавцем вносяться відомості про вчинення всіх виконавчих дій у виконавчому провадженні до автоматизованої системи виконавчого провадження, доступ до якої є відкритим у мережі Інтернет з урахуванням наявного у сторони виконавчого провадження ідентифікатору для доступу до інформації про виконавче провадження.

За таких обставин, господарський суд дійшов висновку, що наявні відомості про вчинення виконавчих дій, які відображені у Інформації про виконавче провадження, за відсутності доказів зворотного, є достовірними та повними.

До того ж, господарським судом враховано, що відповідно до положень ч.2 ст.74 ГПК України, у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Між тим, державним виконавцем не надано до суду жодних доказів на підтвердження вчинення ним всіх необхідних передбачених Законом України "Про виконавче провадження" виконавчих дій, на які посилався скаржник у поданій скарзі за період з 19 листопада 2020р. по 04 лютого 2021р., що в свою чергу надає можливість суду визнати обставину невчинення державним виконавцем таких дій встановленою.

Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п.3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012р. № 11-рп/2012).

Судом критично оцінюються докази та документи, а також відповідні пояснення, що були надані держаним виконавцем за час розгляду справи, оскільки, як з`ясовано судом, надані державним виконавцем докази, на підтвердження здійснення ним відповідних виконавчих дій, що передбачено Законом України „Про виконавче провадження, засвідчують виконання ним таких заходів з приводу виконання наказу суду, поза межами періоду, що є предметом розгляду справи, також суд вважає за необхідне зазначити, що державним виконавцем не було здійснено усіх виконавчих дій, на які посилався скаржник, а також, як з`ясовано судом, державним виконавцем не було дотримано періодичності вчинення обумовлених Законом України „Про виконавче провадження виконавчих дій.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що вимоги скаржника Товариства з обмеженою відповідальністю „НОР-ЕСТ АГРО, викладені у скарзі на бездіяльність державного виконавця Лиманського РВДВС Південного МРУ Міністерства юстиції (м. Одеса) у виконавчому провадженні №62988737 щодо примусового виконання наказу господарського суду Одеської області від 07.08.2020р. у справі №916/126/20 підлягають задоволенню судом, у зв`язку з їх відповідністю фактичним обставинам справи, вимогам чинного законодавства, доведеністю та обґрунтованістю.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Приписами ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального Кодексу України передбачено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Згідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За результатами дослідження наданих суду доказів під час розгляду скарги, судом встановлено, що державним виконавцем не вчинялися виконавчі дії з примусового виконання наказу господарського суду Одеської області від 07.08.2020р. по справі №916/126/20 відповідно до положень Закону України „Про виконавче провадження за період з 19 листопада 2020р. по 04 лютого 2021р.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку щодо задоволення вимог Товариства з обмеженою відповідальністю „НОР-ЕСТ АГРО, викладених у скарзі на бездіяльність державного виконавця Лиманського РВДВС Південного МРУ Міністерства юстиції (м. Одеса) у виконавчому провадженні №62988737 щодо примусового виконання наказу господарського суду Одеської області від 07.08.2020р. у справі №916/126/20.

Керуючись ст.ст. 234, 340, 342 Господарського процесуального кодексу України, Законом України „Про виконавче провадження, суд

У Х В А Л И В:

1.Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „НОР-ЕСТ АГРО на бездіяльність державного виконавця Лиманського РВДВС Південного МРУ Міністерства юстиції (м.Одеса) у виконавчому провадженні №62988737 щодо примусового виконання наказу господарського суду Одеської області від 07.08.2020р. у справі №916/126/20 задовольнити повністю.

2.Визнати за період із 19 листопада 2020 року по 04 лютого 2021 року неправомірною бездіяльність державного виконавця Лиманського РВДВС Південного МРУ Міністерства юстиції (м. Одеса) у виконавчому провадженні №62988737 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області від 07 серпня 2020 року у справі №916/126/20, котра виразилась у порушенні строків та порядку вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №62988737 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області від 07 серпня 2020 року у справі №916/126/20 із врахуванням статей 10, 13, 18, 26, 36, 48, 53, 54 Закону України Про виконавче провадження.

3.Зобов`язати державного виконавця або іншу посадову особу Лиманського РВДВС Південного МРУ Міністерства юстиції (м. Одеса) усунути допущене порушення (поновити порушене право заявника) шляхом дотримання строків та порядку вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №62988737 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області від 07 серпня 2020 року у справі №916/126/20 із врахуванням статей 10, 13, 18, 26, 36, 48, 53, 54 Закону України Про виконавче провадження.

Повний текст ухвали складено та підписано 02.03.2021р.

Ухвала набирає чинності 25.02.2021р. та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складення повного тексту ухвали.

Суддя Т.Г. Д`яченко