ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"05" березня 2021 р. Черкаси справа № 925/267/21

Господарський суд Черкаської області у складі судді Кучеренко О.І., розглянув заяву фізичної особи-підприємця Дмитренко Лесі Іванівни про забезпечення позову фізичної особи-підприємця Дмитренко Лесі Іванівни до Захаревич Людмили Миколаївни про стягнення 516589,78 грн,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Дмитренко Леся Іванівна 04.03.2021 до пред`явлення позову до Господарського суду Черкаської області подала заяву про забезпечення позову, у якій просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) вчиняти будь-які дії з продажу, дарування, міни, відчуження, застави або зміни власника у будь-який спосіб щодо належного їй нерухомого майна магазину АДРЕСА_2 реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01.

Заява мотивована тим, що 05.09.2019 між фізичною особою-підприємцем Дмитренко Лесею Іванівною (орендодавцем) та громадянкою ОСОБА_1 (орендарем) укладено договір оренди майна, за умовами якого орендодавець зобов`язався передати орендарю, а орендар зобов`язався прийняти у строкове платне користування майно, а саме торгівельний павільйон, що знаходиться на ринку «Центральний» за адресою: АДРЕСА_3 , а також зобов`язався сплачувати орендодавцю орендну плату. У зв`язку з несплатою орендарем плати за договором, заборгованість ОСОБА_1 станом на 23.11.2020 становить 395 943,94 грн, що підтверджується актом звірки взаєморозрахунків між підприємцем Дмитренко Л.І. та ОСОБА_1 ..

Заявниця зазначає, що з відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна їй стало відомо, що ОСОБА_1 володіє на праві власності 2/3 частин квартири АДРЕСА_4 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №01 та магазином №42 по вул. Чигиринській у м. Черкаси, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01.

Як вказує заявник, за наявною інформацією з сайту olx, на ньому міститься оголошення про продаж магазину №42 по вул. Чигиринській у м. Черкаси, а оскільки в житловому будинку АДРЕСА_2 розміщено лише один магазин є об`єктивні підстави вважати, що ОСОБА_1 має намір здійснити відчуження належного їй нерухомого майна з метою ухилення від виконання договірних зобов`язань.

На переконання заявника наведені обставини є підставою для вжиття заходів забезпечення позову, оскільки існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання майбутнього рішення суду про стягнення заборгованості, а дії ОСОБА_1 спрямовані на відчуження належного їй майна з метою ухилення від виконання договірних зобов`язань.

Розглянувши заяву фізичної особи-підприємця Дмитренко Лесі Іванівни про забезпечення позову суд зазначає, що статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод «Право на ефективний засіб юридичного захисту» встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову. При цьому, вжиття заходів до забезпечення позову має на меті запобігти утрудненню чи неможливості виконання рішення господарського суду, прийнятого за результатами розгляду справи, або забезпечити ефективний захист чи поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, у разі задоволення позову (Постанова об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.08.2018 у справі №910/1040/18).

Відповідно статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову; забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно зі статтею 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову та подати докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Водночас, суд вважає за необхідне зазначити, що обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу до забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову та як наслідок ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі.

У своїй заяві про забезпечення позову фізична особа-підприємець Дмитренко Леся Іванівна просить суд заборонити Захаревич Л.М. вчиняти будь-які дії з продажу, дарування, міни, відчуження, застави або зміни власника у будь-який спосіб щодо належного їй на праві власності магазину, який знаходиться по вул. Чигиринській у м. Черкаси. Разом з тим, заявниця не вказує яким саме чином дії Захаревич Л.М. щодо розпорядження своїм майном свідчать про її намір ухилитися від виконання договірних зобов`язань і що невжиття таких заходів істотно ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивачки, за захистом яких вона має намір звернутися до суду.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поставки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Отже, для доведення необхідності застосування заходів щодо забезпечення позову, заявник зобов`язаний довести та належними доказами підтвердити вчинення дій відповідачем, які спрямовані на його ухилення від виконання зобов`язання. Надані на підтвердження необхідності застосування заходів забезпечення докази, зокрема, копія оголошення про продаж майна боржниці датоване ще 02.11.2020, що також не може бути переконливим доказом на підтвердження вчинення нею дій спрямованих на ухилення від виконання своїх зобов`язань, а може свідчити про зворотнє, що таке відчуження і вчинене з метою отримання коштів для погашення своєї заборгованості.

З урахуванням наведеного та враховуючи відсутність зв`язку між запропонованим заявником заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, суд дійшов висновку, що застосування такого виду забезпечення позову є необґрунтованим, а наведені заявницею підстави не свідчать про те, що дії Захаревич Л.М. щодо розпорядження майном, яке належить їй на праві власності, вплинуть на виконання рішення суду про стягнення грошових коштів. Відтак заява фізичної особи-підприємця Дмитренко Лесі Іванівни до задоволення не підлягає.

Керуючись статтями 136-140, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити фізичній особі-підприємцю Дмитренко Лесі Іванівні у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Ухвала набирає чинності з моменту підписання та може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду протягом 10 днів з дня набрання нею чинності.

Суддя О.І.Кучеренко