ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

24.02.2021м. ДніпроСправа № 904/2759/20

За позовом ОСОБА_1 , м. Дніпро

до відповідача-1: Приватного підприємства "Кримстройдизайн", м. Дніпро

відповідача-2: Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, м. Дніпро

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: ОСОБА_2 , м. Дніпро

про скасування рішення загальних зборів власників та запису у реєстрі

Суддя Євстигнеєва Н.М.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1

Від відповідача-1: Ромащенко К.В., адвокат

Від відповідача-2: не з`явився

Від третьої особи: не з`явився

С У Т Ь С П О Р У :

У травні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до ПП "Кримстройдизайн" та Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, про визнання незаконним та скасування рішення загальних зборів власників ПП "Кримстройдизайн" № 22/12/18 від 22 грудня 2018 року; визнання незаконним та скасування запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про внесення відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах від 27.12.2018 № 2029790 щодо зміни керівника юридичної особи ПП "Кримстройдизайн".

Позовні вимоги обґрунтовані, тим що рішення загальних зборів власників ПП "Кримстройдизайн" № 22/12/18 від 22 грудня 2018 року, прийняте всупереч приписам статуту приватного підприємства та Господарського кодексу України, порушує права позивача як одного із власників приватного підприємства.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 04.08.2020, залишеною без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 23.09.2020, закрито провадження у справі на підставі п. 3 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.12.2020 ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 04.08.2020 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 23.09.2020 у справі за № 904/2759/20 скасовано, а справу передано до Господарського суду Дніпропетровської області для продовження розгляду.

Згідно з витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 22.12.2020 справу передано для розгляду судді Євстигнеєвій Н.М.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 28.12.2020 прийнято справу 904/2759/20 до свого провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 26 січня 2021 року. З 26.01.2021 оголошено перерву на 10.02.2021, з 10.02.2021 до 24.02.2021.

Відповідач-2 та третя особа у підготовче засідання не з`явилися, явку повноважних представників не забезпечили, про день, час, місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

24 лютого 2021 року від ОСОБА_1 до господарського суду надійшла заява про відвід судді Євстигнеєвої Н.М. від розгляду справи №904/2759/20, яка скерована до юридичної особи приватного права - "Господарський суд Дніпропетровської області".

ОСОБА_1 заявляє, що довіра до суду, і правосуддя загалом, має базуватись виключно на засадах чіткого дотримання і виконання норм чинного законодавства, в сукупності їх відповідності чинним міжнародним договорам, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і які є частиною національного законодавства України.

Заявник вказує, що відповідно до ст.129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим для виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Тобто, на думку заявника, з вищенаведеного слід вважати, що рішення, яке має бути винесено за результатом розгляду в даній справі, буде винесено "іменем України" - Іменем офіційно припиненої 01 грудня 1991 року Української РСР, шляхом невиконання постанови ЦВК №60 від 04.12.1991, рішення Конституційного Суду України від 11.07.1997 №3-зп у справі №1/1909-97, рішення Конституційного Суду України від 05.10.2005 №6-рп/2005 у справі №1-5/2005, висновків Конституційного суду України у його Рішенні від 16.04.2008 у справі №1-2/2008, рішення Конституційного суду України від 30.09.2010 №20рп /2010 по справі №1-45/2010.

Таким чином, на думку ОСОБА_1 , ухвалені даним судом рішення за результатами розгляду даної справи, у відсутність офіційних доказів прийняття Конституції України від 28.06.1996 на Всеукраїнському референдумі Українського народу Самостійної української держави України, будуть нікчемними, та свідчитимуть про невиконання чинної Конституції України і повалення конституційного ладу шляхом свідомого невиконання: постанови ЦВК №60 від 04.12.1991, рішення Конституційного Суду України від 05.10.2005 №6-рп/2005 у справі №1-5/2005, рішення Конституційного Суду України від 11.07.1997 №3-зп у справі №1/1909-97, рішення Конституційного суду України від 30.09.2010 №20рп /2010 по справі №1-45/2010.

На підставі викладеного, в світлі не введення в дію чинної Конституції України (254к/96-ВР), висловлює свою недовіру даному суду (як установі яка не відповідає вимогам статті 124 Конституції та не утворена відповідно до статті 125 Конституції України - законом), та заявляє про відвід судді Євстигнеєвої Н.М. в даному провадженні, як особі, що не набула відповідних конституційних повноважень, визначених статтями 127 і 128 Основного закону (Конституції), та не вправі здійснювати судочинство.

Відповідач-1 проти задоволення заяви заперечує.

Розглянувши заявлений відвід, суддя вважає його необгрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ч. 3 ст. 38 ГПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Відповідно до ч. 3 ст. 39 ГПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Отже, заява ОСОБА_1 , про відвід судді не підлягає передачі на розгляд іншому судді.

Відповідно до статті 129 Конституції України, судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Основними засадами судочинства, зокрема, є законність; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Правосуддя в Україні здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних та інших ознак (стаття 9 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

Частиною 1 статті 2 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч.2 статті 42 Господарського процесуального кодексу України учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи.

Як встановлено судом, в обґрунтування заяви про відвід судді позивач зазначає, що суддя Євстигнеєва Н.М. є особою, що не набула відповідних конституційних повноважень визначених статтями 127 і 128 Основного закону (Конституції).

Розглянувши заяву позивача про відвід суд вважає його необґрунтованим з наступних підстав.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені в статті 35 Господарського процесуального кодексу України.

Так суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

При цьому, перелік обставин, за наявності яких суддя безумовно підлягає відводу є вичерпним, а тому виключає можливість їх розширеного тлумачення.

Інших мотивів, які б свідчили про упередженість та необ`єктивність судді Євтигнеєвої Н.М., безпосередньо та однозначно вказували б на її особисту небезсторонність чи упереджене ставлення до позивача або особисту прихильність до інших учасників справи у заяві про відвід судді позивачем не наведено, відповідних доказів не надано.

Одночасно, ст.15 Кодексу суддівської етики визначено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Положення зазначеної коментованої статті випливають з принципу об`єктивності, визначеному у Бангалорських принципах поведінки суддів, відповідно до якого об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Відповідно до Бангалорських принципів поведінки суддів, які схвалено Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 №2006/23 від 19.05.2006, незалежність судових органів є передумовою забезпечення правопорядку та основною гарантією справедливого вирішення справи в суді. Отже, суддя має відстоювати та втілювати в життя принцип незалежності судових органів в його індивідуальному та колективному аспектах.

Пунктом 1.1 Бангалорських принципів поведінки суддів передбачено, що суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від стороннього впливу, спонукання, тиску, загроз чи втручання, прямого чи опосередкованого, що здійснюється з будь-якої сторони та з будь-якою метою. Одночасно, вказаними Принципами унормовано, що об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків.

Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Згідно п.п.2.1, 2.2 Бангалорських принципів поведінки суддів при виконанні своїх обов`язків суддя вільний від будь-яких схильностей, упередженості чи забобонів. Поведінка судді в процесі засідання та за стінами суду має сприяти підтримці та зростанню довіри суспільства, представників юридичної професії та сторін у справі до об`єктивності суддів та судових органів.

Відповідно до п.2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Означеним пунктом до таких випадків віднесено, зокрема, те, що у судді склалося реальне упереджене ставлення до якоїсь зі сторін або судді з його власних джерел стали відомі певні докази чи факти стосовно справи, яка розглядається.

Отже, при розгляді справи суд керується саме нормами чинного господарського процесуального законодавства, засадами здійснення господарського судочинства та дотримується вимог Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого розгляду спору.

Наведені в письмовій заяві про відвід судді Євстигнеєвої Н.М. обставини не свідчать про наявність підстав, передбачених статтею 35 Господарського процесуального кодексу України, заявником в порушення приписів ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, не надано жодних доказів на підтвердження упередженості та необ`єктивності судді Євстигнеєвої Н.М. при розгляді даної справи.

Враховуючи вищезазначене, керуючись статтями 38, 35, 39, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати заяву ОСОБА_1 про відвід судді Євстигнеєвої Н.М. від розгляду справи №904/2759/20 необґрунтованою.

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Євстигнеєвої Н.М. від розгляду справи №904/2759/20.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її оголошення - 24.02.2021 та не підлягає оскарженню.

Повний текст ухвали складено - 26.02.2021

Суддя Н.М. Євстигнеєва