ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

01.03.2021 Справа № 905/332/21

Суддя Господарського суду Донецької області Устимова А.М., розглянувши позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжрегіональний експертно-технічний центр «Неопром» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Донбаський експертний центр» про стягнення 948512,23грн, з яких: основна заборгованість - 703573,20грн, пеня - 130161,04грн, штраф 7% - 49250,12грн, інфляційні збитки - 45450,83грн 3% річних - 20077,04грн, та додані до неї документи,-

В С Т А Н О В И В:

19.02.2021, шляхом надіслання поштового відправлення Товариство з обмеженою відповідальністю «Міжрегіональний експертно-технічний центр «Неопром» звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Донбаський експертний центр» про стягнення 948512,23грн, з яких: основна заборгованість - 703573,20грн, пеня - 130161,04грн, штраф 7% - 49250,12грн, інфляційні збитки - 45450,83грн 3% річних - 20077,04грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем грошових зобов`язань за договором на виконання роботи №133/010919 від 01.09.2019 в частині повної та вчасної оплати за надані послуги, внаслідок чого у відповідача утворилася заборгованість в розмірі 703573,20грн, що стало підставою для нарахування позивачем пені, штрафу 7%, інфляційних збитків та 3% річних.

Згідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.02.2021 для розгляду даної справи визначена суддя Устимова А.М.

Дослідивши подані матеріали позовної заяви на відповідність вимогам господарського процесуального законодавства, суд вважає за необхідне залишити її без руху, зважаючи на наступне.

Позовна заява за формою та змістом повинна відповідати положенням статей 162, 164 Господарського процесуального кодексу України, а також вимогам статті 172 цього Кодексу.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно по положень до ч.2 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Частиною 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставки судового збору встановлюються у розмірах, які залежать від найменування документа і дії, за яку справляється судовий збір, та платника судового збору.

Так, зазначеним законом визначено ставки судового збору за подання позовної заяви до господарського суду, суду загальної юрисдикції та до адміністративного суду.

Згідно з п.п. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру судовий збір справляється у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Позивачем у позовній заяві визначено ціну позову в розмірі 948512,23грн, а отже, останній повинен сплатити судовий збір в розмірі 1,5 відсотка ціни позову як за вимогу майнового характеру, тобто в розмірі 14227,68грн.

У переліку документів, вказаних позивачем в якості додатків в тексті позовної заяви, зазначені докази сплати судового збору.

Дослідивши додатки до позовної заяви, судом встановлено, що позивачем на підтвердження сплати судового збору надано до суду копію платіжного доручення №1919 від 18.02.2021 на суму 14227,70грн.

Суд зазначає, що відповідно до абзацу другого п.2.21 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України», платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою подаються до господарського суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Вищезазначене кореспондується з п. 2 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 17.09.2012 № 01-06/1260/2012 «Про оформлення платіжних документів на перерахування судового збору», згідно з яким платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором. Відповідні документи подаються до господарського суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Таким чином, додана позивачем до позовної заяви копія платіжного доручення №1919 від 18.02.2021 на суму 14227,70грн не є належним доказом сплати судового збору.

Така правова позиція є сталою в судовій практиці і викладена в ухвалах Верховного Суду від 14.02.2019 у справі № 918/702/18, від 23.01.2019 у справі №904/1081/18, від 12.02.2019 у справі №924/491/17 і суд не вбачає підстав для відступу від зазначеної позиції у цій справі.

Відтак, за висновками суду, доказів на підтвердження виконання вимоги п.2 ч.1 ст.164 Господарського процесуального кодексу України щодо надання до суду доказів сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі позивачем не надано.

Також, частиною другою статті 164 Господарського процесуального кодексу України встановлений обов`язок щодо надання позивачем до позовної заяви всіх наявних доказів.

Згідно із ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ч.ч.1,2 ст. 91 Господарського процесуального кодексу України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Порядок засвідчення копій документів визначений пунктом 5.27 Національного стандарту України, затвердженого Державним комітетом з питань технічного регулювання та споживчої політики №55 від 07.04.2003 «ДСТУ 4163-2003», відповідно до якого відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

Згідно з висновком щодо застосування норм права, який викладений у постанові Верховного суду від 11.07.2018 у справі №904/8549/17, неналежним чином засвідчені документи є недопустимими доказами у справі.

Дослідивши надані позивачем додатки до позовної заяви, судом встановлено, що всі копії документів містять штамп «Згідно з оригіналом», ініціали, прізвище та підпис особи яка засвідчила ці копії, однак не містять дати засвідчення копії та назви посади особи яка їх засвідчила, а отже не можуть вважатися засвідченим належним чином відповідно до вимог чинного законодавства.

Відтак, за висновками суду, позивачем не виконано вимоги ч.2 ст.164 Господарського процесуального кодексу України щодо надання до суду всіх наявних доказів.

З врахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Міжрегіональний експертно-технічний центр «Неопром» не виконано вимоги п.2 ч.1 ст.164, ч.2 ст.164 Господарського процесуального кодексу України. Вказане, згідно до вимог ч.1 ст.174 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення позовної заяви без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

За правилами частин першої, другої статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Керуючись статтями 12, 162-164, 174, 234-235 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В:

1.Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжрегіональний експертно-технічний центр «Неопром» (адреса місцезнаходження: 85302, Донецька обл., місто Покровськ, вулиця Центральна, будинок 148-В; ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Донбаський експертний центр» (адреса місцезнаходження: 84100, Донецька обл., місто Слов`янськ, вулиця Василівська, будинок 27; ) про стягнення 948512,23грн, з яких: основна заборгованість - 703573,20грн, пеня - 130161,04грн, штраф 7% - 49250,12грн, інфляційні збитки - 45450,83грн 3% річних - 20077,04грн - залишити без руху.

2.Товариству з обмеженою відповідальністю «Міжрегіональний експертно-технічний центр «Неопром» протягом десяти днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху усунути недоліки позовної заяви шляхом направлення до суду оригіналу платіжного доручення №1919 від 18.02.2021 на суму 14227,70грн на підтвердження сплати судового збору за подання позовної заяви до господарського суду та належним чином засвідчених всіх копій додатків до позовної заяви (із зазначенням дати засвідчення копій та назви посади особи яка їх засвідчила).

3.Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю «Міжрегіональний експертно-технічний центр «Неопром», що у разі якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці господарського суду Донецької області на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою:://dn.arbitr.gov.ua.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку окремо від рішення суду не підлягає, набирає законної сили з моменту її підписання.

Копію цієї ухвали відповідно до положень статті 9 Господарського процесуального кодексу України направити учасникам справи до відома.

Суддя А.М. Устимова