УХВАЛА

01 березня 2021 року

м. Київ

Справа № 921/275/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Васьковського О.В. - головуючого, Білоуса В.В., Погребняка В.Я.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Державного підприємства "Зарубинський спиртовий завод"

на постанову Західного апеляційного господарського суду від 16.09.2020

у складі колегії суддів: головуючий - Желік М.Б., суддів: Гриців В.М., Галушко Н.А.

та рішення Господарського суду Тернопільської області від 07.02.2020

у складі судді Сидорук А.М.

у справі № 921/275/19

позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські енергетичні системи",

до Державного підприємства "Зарубинський спиртовий завод"

про присудження до виконання обов`язку в натурі, а саме: зобов`язання повернути із оренди обладнання в натурі за Договором оренди обладнання №04-07/18 від 04.07.2018,

в межах провадження у справі про банкрутство №11/б-1203

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Дігюнса"

про банкрутство Державного підприємства "Зарубинський спиртовий завод"

ВСТАНОВИВ:

15.01.2021, поштовим відправленням, Державне підприємство "Зарубинський спиртовий завод" звернулося безпосередньо до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Західного апеляційного господарського суду від 16.09.2020 та рішення Господарського суду Тернопільської області від 07.02.2020 у справі №921/275/19 в порядку статей 286-289 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) та клопотало про поновлення строку на касаційне оскарження.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №921/275/19 було визначено колегію суддів Верховного Суду у складі: головуючий суддя - Васьковський О.В., суддя - Білоус В.В., суддя - Погребняк В.Я., що підтверджується витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.02.2021.

Оцінюючи зазначені скаржником доводи в обґрунтування пропуску ним строку на касаційне оскарження, Суд виходить з такого.

Відповідно до статті 288 ГПК України, касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Як вбачається з касаційної скарги, предметом касаційного оскарження є постанова суду апеляційної інстанції від 16.09.2020, яка була прийнята за результатом апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції від 07.02.2020; повний текст постанови апеляційного суду складено 24.09.2020.

Отже, постанова Західного апеляційного господарського суду від 16.09.2020 у справі №921/275/19 підлягала касаційному оскарженню протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення, а саме до 15.10.2020 включно.

Державне підприємство "Зарубинський спиртовий завод" касаційну скаргу на постанову апеляційного суду подано 03.02.2021, про що свідчить штамп на поштовому конверті адресованого до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, тобто після перебігу строку встановленого для подання касаційної скарги, передбаченого Господарським процесуальним кодексом України, разом із клопотанням про його поновлення.

Клопотання Державного підприємства "Зарубинський спиртовий завод" про поновлення строку подання касаційної скарги мотивовано обчисленням строку касаційного оскарження з дати отримання тексту оскаржуваної постанови апеляційного суду - 15.01.2021, що підтверджується заявою про видачу копії судового рішення наручно від 13.01.2021 та копією отриманої постанови апеляційного суду.

Частиною 1 статті 119 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Суд касаційної інстанції, у кожному конкретному випадку повинен, з урахуванням конкретних обставин пропуску строку, оцінки доводів щодо причин їх пропуску, зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску такого строку.

Отже можливість поновлення пропущеного строку судом касаційної інстанції не є необмеженою, а вирішення цього питання пов`язується із наявністю поважних причин пропуску строку.

Верховний Суд виходить з того, що для оцінки поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, інтереси та (або) обов`язки, має значення момент у часі, коли ця особа дізналася про результат розгляду справи.

Так, відповідно до Єдиного державного реєстру судових рішень представник скаржника/відповідача - Котик Т.О. був присутній у судовому засіданні 16.09.2020 при оголошенні вступної та резолютивної частини судового рішення, що оскаржується.

Тобто неотримання поштової кореспонденції від Західного апеляційного господарського суду не підтверджує той факт, що скаржник не знав про такий розгляд, оскільки це спростовується присутністю представника скаржника/відповідача при оголошенні вступної та резолютивної частини судового рішення, що оскаржується.

Відтак звернення з касаційною скаргою 03.02.2021, тобто майже через 3 місяці, беручи до уваги викладені вище обставини, не підтверджує неможливість звернутися з касаційною скаргою раніше, враховуючи, що постанова Західного апеляційного господарського суду від 16.09.2020 оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень 28.09.2020.

Отже, Верховний Суд визнає неповажними наведені у касаційній скарзі підстави пропуску строку на касаційне оскарження.

Відповідно до частини 3 статті 292 Господарського процесуального кодексу України в чинній редакції передбачено, що касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 288 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 293 цього Кодексу.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, Верховний Суд встановив, що скаргу подано без додержання вимог щодо змісту касаційної скарги, викладених у пункті 5 частини другої статті 290 Господарського процесуального кодексу України, згідно з яким у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав), з огляду на таке.

Відповідно до частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.

В обґрунтування підстав для відкриття касаційного провадження скаржник посилається на пункт 4 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України та зазначає, що відповідно до цього пункту рішення оскаржується з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4 частини 3 статті 310 Господарського процесуального кодексу України.

Суд зауважує, що з огляду на приписи пункту 1 частини 3 статті 310 Господарського процесуального кодексу України, недослідження зібраних у справі доказів може бути підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд лише за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 287 цього Кодексу.

Посилаючись у касаційній скарзі на те, що при прийнятті рішення і постанови мали місце неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права, скаржник зазначив, що висновок Верховного суду щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах відсутній (п. 3 ч. 2 ст.287 ГПК України).

Проте, суд зауважує, що скаржнику необхідно надати письмові пояснення в яких конкретизувати визначені у касаційній скарзі підстави касаційного оскарження, а саме зазначити норму права (пункт, абзац, частина тощо) щодо якої відсутній висновок її застосування із конкретизацією змісту правовідносин, в яких цей висновок відсутній, та обґрунтувати необхідність формування єдиної правозастосовчої практики щодо цієї норми для правильного вирішення цієї справи.

Відповідно до частини 2 статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Оскільки скаржником не доведено поважності причин пропуску встановленого законом строку на подання касаційної скарги, клопотання про поновлення строку подання касаційної скарги на постанову Західного апеляційного господарського суду від 16.09.2020 та рішення Господарського суду Тернопільської області від 07.02.2020 у справі № 921/275/19 задоволенню не підлягає, а касаційна скарга підлягає залишенню без руху, з наданням скаржнику строку на усунення недоліків, а саме - навести інші поважні причини пропуску строку на касаційне оскарження з обґрунтуванням поважності підстав його пропуску та виконати вимоги пункту 5 частини другої статті 290 Господарського процесуального кодексу України та зазначити підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

На підставі викладеного та керуючись статтями 174, 234, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд, -

У Х В А Л И В:

1. Визнати неповажними наведені Державним підприємством "Зарубинський спиртовий завод" підстави для поновлення строку на касаційне оскарження постанови Західного апеляційного господарського суду від 16.09.2020 та рішення Господарського суду Тернопільської області від 07.02.2020 у справі №921/275/19.

2. Касаційну скаргу Державного підприємства "Зарубинський спиртовий завод" на постанову Західного апеляційного господарського суду від 16.09.2020 та рішення Господарського суду Тернопільської області від 07.02.2020 у справі №921/275/19 залишити без руху.

3. Надати Державному підприємству "Зарубинський спиртовий завод" строк на усунення недоліків касаційної скарги протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

4. Роз`яснити Державному підприємству "Зарубинський спиртовий завод", що у разі невиконання вимог цієї ухвали у встановлений строк у відкритті касаційного провадження буде відмовлено на підставі положень пункту 4 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий О.В. Васьковський

Судді В.В. Білоус

В.Я. Погребняк