ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"02" березня 2021 р. Справа № 924/1362/20

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Гладюка Ю. В., при секретарі Сарело Р.О., розглянувши матеріали справи

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "СК Промінь", с. Мала Клітна, Красилівський р-н., Хмельницька обл.

до 1. Сільськогосподарського кооперативу "Промінь", с. Мала Клітна, Красилівський р-н., Хмельницька обл.

2. Заслучненської сільської ради Красилівського району Хмельницької області, с. Заслучне, Красилівський р-н., Хмельницька обл.

про визнання права власності

за участю представників сторін:

від позивача Костенко С.С. згідно ордеру

від відповідача не з`явився

встановив:

Позивач у позові просить суд визнати за ним право власності на майно - транспортний засіб марки ВАЗ, модель 2131, 1999 року випуску, шасі № НОМЕР_1 .

Обгрунтовуючи позов, позивач зазначає, що спірне майно передано йому у власність з пайового фонду СГК „Промінь (відповідач 1) згідно рішення зборів членів СГК „Промінь від 23.06.17 № 2 (оформлено протоколом) на підставі акту прийому-передачі від 23.06.17 № 21. При цьому, на звороті майнового сертифікату ХМКР № 021018 від 14.06.17 головою СГК „Промінь зроблено відмітку про його погашення у зв`язку з виділенням позивачу майна в натурі на підставі акту прийому-передачі.

Тобто, набуття права власності позивача на частину пайового фонду СГК „Промінь (автомобіль ВАЗ 2131, 1999 року випуску) підтверджується свідоцтвом про право власності на майновий пай та актом прийому-передачі. При цьому, зазначено, що згідно чинного законодавства України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає з закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно закону позивач, як співвласник, має право на виділ своєї частки майна у натурі, що перебуває у спільній частковій власності (що має місце в спірних правовідносинах). У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна, для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає держреєстрації.

Незважаючи на це, Регіональний сервісний центр в Хмельницькій області повідомив про те, що здійснення реєстрації транспортного засобу на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майнового сертифікату) та акту прийому-передачі майна не видається можливим, оскільки вони, в розумінні профільного законодавства не являються документами, що підтверджують правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення транспортних засобів. Тобто, станом на дату подання позову, позивач фактично позбавлений двох складових права власності на належне йому майно, а саме - на законних підставах не може користуватися та розпоряджатися ВАЗ 2131, шасі № НОМЕР_1 , що зумовлено неможливістю зареєструвати даний ТЗ. Тому, вказані обставини змусили позивача звернутись до суду.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, наполягав на його задоволенні.

Відповідач СК „Промінь свого представника до суду не направив, письмового відзиву не подав. Належність повідомлення даного відповідача про дату, час та місце судового засідання підтверджується наявним у справі поштовим повідомленням про вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідач Заслучненська сільська рада свого представника до суду не направив, письмового відзиву не подав. 26.01.21 даний відповідач направив клопотання про розгляд справи за відсутності його представника.

Таким чином, суд, в порядку ч. 9 ст. 165 ГПК України розглядає справу за наявними матеріалами.

Матеріалами справи встановлено.

Згідно протоколу № 2 від 23.06.17 року зборів членів сільськогосподарського кооперативу „Промінь на порядок денний зборів винесено питання про розгляд заяви ТОВ „СК Промінь щодо виділення в натурі майна, що відноситься до пайового фонду СГК „Промінь. По першому питанню порядку денного слухали голову СГК „Промінь, яка повідомила, що до СГК „Промінь звернулось ТОВ „СК Промінь з заявою, в якій зазначає, що ТОВ „СК Промінь викупило майнові паї СК „Промінь і просить виділити в натурі ТОВ „СК Промінь біологічні активи, нерухоме майно та транспортні засоби і техніку (згідно переліку), в тому числі ВАЗ 2131 „НИВА з ціною у пайовому фонді 15 400 грн. Всього ТОВ „СК Промінь прорсить виділити рухомого, нерухомого майна та біологічних активів на 16 138 229 грн. Право ТОВ „СК Промінь на виділення вказаного майна підтверджується наданими сертифікатами на право власності на пайове майно на загальну суму 16 138 229 грн.

Згідно вказаного вище протоколу за результатами голосування по вказаному питанню порядку денного прийнято рішення виділити в натурі ТОВ „СК Промінь біологічні активи, нерухоме майно, рухоме майно та техніку і транспорт (згідно переліку), в тому числі ВАЗ 2131 вартістю 15 400 грн.

Також в протоколі вказано уповноважити голову СГК Терлецьку Г.В. погасити майнові сертифікати, підписати з ТОВ „СК Промінь акти прийому-передачі виділеного в натурі майна та всі інші документи, необхідні для реалізації процедури виділення в натурі такого майна.

14.06.17 ТОВ „СК Промінь видано свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ХМКР № 021018, за яким позивач має право на пайовий фонд майна КСГП „Промінь, реорганізованого в СК „Промінь, відповідно до списку осіб, які мають право на майновий пай, затвердженого зборами співвласників.

На свідоцтві міститься засвідчений підписом напис: „Погашено в зв`язку з виділенням ТОВ „СК „Промінь майна в натурі згідно акту прийому-передачі майна № 21 від 23.06.17.

Також, 23.06.17 під № 21 між сільськогосподарським кооперативом „Промінь та ТОВ „СК Промінь підписано та скріплено печатками акт прийому-передачі майна, за яким сільськогосподарський кооператив „Промінь передає, а ТОВ „СК Промінь приймає у власність майно ВАЗ 2131 „НИВА 1999 року випуску № кузова НОМЕР_1 , у кількості 1 од., за ціною в пайовому фонді 15 400 грн.

До справи додано також свідоцтво про реєстрацію ТЗ від 08.04.2000 серії НОМЕР_2 на ВАЗ 2131, 1999 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , за яким власником автомобіля є селянська спілка „Промінь.

В листі від 17.05.19 № 18 адресованому Регіональному сервісному центру МВС в Хмельницькій області, ТОВ „СК Промінь просить надати роз`яснення:

- чи є свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії ХМКР № 021021, видане Малоклітянською сільською радою від 14.06.17 з відміткою про виділення майна в натурі та акт прийому-передачі майна № 24 від 23.06.17 в розумінні п. 8 Порядку-2 документами, що підтверджують правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення транспортних засобів?;

- чи може товариство на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена кооперативного сільськогосподарського підприємства серії ХМКР № 021021, виданого Малоклітнянською сільською радою від 14.06.17 з відміткою про виділення майна в натурі та акту прийому-передачі майна № 24 від 23.06.17, дотримуючись при цьому інших вимог, передбачених п. 8 Порядку-2, здійснити державну реєстрацію (перереєстрацію) транспортного засобу у сервісних центрах МВС або через центри надання адміністративних послуг?

Листом від 04.06.19 № 31/22 (на вищевказаний лист) Регіональний сервісний центр в Хмельницькій області повідомив позивачу, що здійснення держреєстрації ТЗ на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) та акту прийому-передачі майна надані позивачем не представляється можливим, оскільки такі не передбачені Порядком.

У листі від 08.06.19 № 2299/03 Державна реєстраційна служба України роз`яснила, що свідоцтво з відміткою про виділення майна в натурі індивідуально, акт прийому-передачі майна були підставою для оформлення прав власності на майно в установленому порядку. Враховуючи те, що Наказ Мінагрополітики від 14.03.01 № 62 „Про затвердження Порядку розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств втратив чинність та на даний час відсутній інший спеціальний нормативно-правовий акт, направлений на врегулювання порядку виділення членам реорганізованого с/г підприємства майна, Укрдержреєстр вважає, що свідоцтво з відміткою про виділення майна в натурі та акт прийому-передачі майна є підставою для проведення держреєстрації прав з видачею свідоцтва про право власності.

09.01.20 Заслучненською сільською радою Красилівського району Хмельницької області прийнято рішення № 7, яким серед іншого почато процедуру реорганізації Малоклітнянської сільської ради шляхом приєднання до Заслучненської сільської ради. Зазначено Заслучненська сільська рада є правонаступником всього майна, прав та обов`язків Малоклітнянської сільської ради.

14.09.20 господарським судом Хмельницької області ухвалено рішення у справі № 924/545/20 за позовом ТОВ „СК Промінь до СГК „Промінь до Заслучненської сільської ради за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів Регіональний сервісний центр в Хмельницькій області про визнання за ТОВ „СК Промінь права власності на ТЗ, яким позов задоволено. Визнано за позивачем право власності на ТЗ (згідно переліку).

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні у справі докази та давши їм оцінку в сукупності, при аналізі норм чинного законодавства, яке регулює спірні відносини, суд враховує наступне.

Частиною 1 ст. 1 Господарського процесуального кодексу України визначено, що підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб`єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

У відповідності до ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. При цьому, ст. 12 ЦК України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Частиною 1 ст.15 ЦК України закріплено право кожної особи на захист свого цивільного права у випадку його порушення, невизнання або оспорювання. Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликане поведінкою іншої особи.

Отже, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. В пунктах 1-10 ч. 2 ст.16 ЦК України наведено перелік способів захисту цивільних прав та інтересів. До того ж, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

В силу частини 1 статті 20 ЦК України право на захист особа здійснює на свій розсуд. При цьому, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Згідно ст. 20 Господарського кодексу України, держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб`єктів господарювання та споживачів. Кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб`єктів захищаються шляхом: визнання наявності або відсутності прав, визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб`єктів, що суперечать законодавству, ущемлюють права та законні інтереси суб`єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом; відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб`єктів господарювання; припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення; присудження до виконання обов`язку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних санкцій; застосування оперативно-господарських санкцій; застосування адміністративно-господарських санкцій; установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; іншими способами, передбаченими законом. Порядок захисту прав суб`єктів господарювання та споживачів визначається цим Кодексом, іншими законами.

Відповідно до ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Як передбачено ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 325 Цивільного кодексу України суб`єктами права приватної власності є фізичні та юридичні особи. Фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати. Склад, кількість та вартість майна, яке може бути у власності фізичних та юридичних осіб, не є обмеженими.

Відповідно до вимог ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст.77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Наявними в матеріалах справи доказами підтверджується, що позивач у встановленому законом порядку набув право власності на спірний автомобіль.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимога позивача про визнання за ним права власності на транспортний засіб є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 256 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Позови задовольнити.

Визнати за товариством з обмеженою відповідальністю "СК ПРОМІНЬ" (, Хмельницька обл., Красилівський р-н., с. Мала Клітна) право власності на майно, а саме: транспортний засіб марки ВАЗ, модель 2131, 1999 року випуску, шасі № НОМЕР_1 .

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. (ч.1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. (ч.1 ст. 256 ГПК України).

Повний текст рішення складено 04.03.21.

Суддя Ю.В. Гладюк

Віддрук. 4 прим:

1- до справи

2- позивачу (31033, Хмельницька обл., Красилівський р-н., с. Мала Клітна)

3 - відповідачу 1 (31033, Хмельницька обл., Красилівський р-н., с. Мала Клітна)

4 - відповідачу 2 (31050, Хмельницька обл., Красилівський р-н., с. Заслучне, пл. І.О. Масловського, буд. 2)

Всім рекомендованим з повідомленням