ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"01" березня 2021 р.м. Одеса Справа № 916/49/21

Господарський суд Одеської області у складі: суддя Волков Р.В.,

При секретарі судового засідання Ісаку Д.П.,

розглянувши справу №916/49/21

за позовом Приватного підприємства «ФАРАТ» (вулиця Лузанівська, будинок 80, місто Одеса, 65102, )

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «МАЯК-ПІВДЕНЬ» (вулиця Лазурна, будинок 5, квартира 11, місто Чорноморськ, Одеська область, 68000, )

про стягнення 200459,73 грн.

Представники сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «ФАРАТ» звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "МАЯК-ПІВДЕНЬ" про стягнення 200459,73 грн. заборгованості. Ухвалою від 06.01.2021 відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 03.02.2021.

Також 05.01.2021 до суду надійшла заява Приватного підприємства «ФАРАТ» (вх.№2-8/21) про забезпечення позову. Ухвалою від 06.01.2021 заяву про забезпечення позову було задоволено, накладено арешт на грошові кошти, які наявні на всіх банківських рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю "МАЯК-ПІВДЕНЬ", а також на рахунках в інших банківських та фінансових установах, які будуть виявлені під час виконання ухвали суду, у розмірі ціни позову 200459,73 грн., суми сплаченого судового збору 3007,00 грн., витрат на правову допомогу у розмірі 20000,00 грн., всього на загальну суму 223466,73 грн грн.

01.02.2021 відповідачем подано клопотання про відкладення розгляду справи (вх.№2755/21). 03.02.2021 розгляд справи відкладено на 17.02.2021, протокольно задоволено клопотання про відкладення. 17.02.2021 судове засідання відкладено на 01.03.2021. 01.03.2021 від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без участі позивача (вх.№5677/21). 01.03.2021 складено вступну та резолютивну частини рішення.

В обґрунтування вимог позивач вказує, що 17.01.2019 між відповідачем (Замовник) та позивачем (Постачальник) укладено договір поставки хлібобулочної продукції №17/01-2. Зазначає, що на виконання договору здійснено поставку товарів, що підтверджується видатковими накладними та товарно-транспортними накладними, на загальну суму 8126959,73 грн. Відповідачем здійснено часткову оплату на суму 7926500,00 грн. Наразі існує заборгованість у розмірі 200459,73 грн.

Відповідач правом на подання відзиву не скористався, представника у судові засідання не направляв, про розгляд справи повідомлявся належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, які містяться у матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

П.1 ст.202 ЦК України встановлює, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Ст. 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічна норма міститься і в ст.193 ГК України, яка регламентує, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Стаття 525 ЦК України забороняє односторонню відмову від зобов`язання або зміну його умов, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Маяк-Південь» (далі Замовник, відповідач) та Приватним підприємством «Фарат» (далі Постачальник, позивач) укладено Договір поставки хлібобулочної продукції №17/01-2 від 17.01.2019 (далі Договір), відповідно до п.1.1. (у редакції Додаткової угоди №1 від 18.01.2019) якого Постачальник зобов`язується поставити та передати Покупцеві окремими партіями товари в асортименті згідно заявки Замовника, надалі разом товар, а Замовник прийняти і оплатити такі товари в порядку та на умовах, передбачених цим Договором та діючим законодавством України.

П.2.2.5 Договору визначено, що датою поставки товару вважається дата отримання товару, зазначена в видатковій накладній та/або товарно-транспортній накладній. Право власності на товар переходить до Замовника з дати поставки.

Пунктом 4.3. Договору визначено, що оплата товару Покупцем здійснюється у безготівковій формі на умовах 100% передплати. Ціна товару, яка входить у партію поставки, остаточно узгоджується та вказується сторонами у видатковій накладній на поставку партії товару (п.4.4.).

Згідно з п.4.5. Договору датою платежу за Товар вважається дата зарахування грошових коштів, сплачуваних Покупцем за Товар, на розрахунковий рахунок Постачальника.

П.9.1. Договору встановлено, що він вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання Сторонами і діє до 31.12.2019 або до повного його виконання. Пунктом 9.2. Договору визначено, що він діє по 31.12.2019 та автоматично буде продовжений на наступний рік, якщо жодна зі сторін не заявить про намір припинити його дію не пізніше, ніж за місяць до закінчення терміну дії договору. Подібне продовження договору може бути використано багаторазово.

Між сторонами підписувались Специфікації до Договору, якими погоджувались ціни на товар. Надалі Додатковими угодами також вносились зміни до Специфікацій.

Судом встановлено, що Постачальником було здійснено поставку на загальну суму 8126959,73 грн., що підтверджується видатковими накладними та товарно-транспортними накладними, копії яких містяться у матеріалах справи, у т.ч.:

- У січні 2019 було здійснено поставку на загальну суму 271241,45 грн.;

- У лютому 2019 було здійснено поставку на загальну суму 381656,11 грн.;

- У березні 2019 було здійснено поставку на загальну суму 200561,93 грн.;

- У квітні 2019 було здійснено поставку на загальну суму 314510,16 грн.;

- У травні 2019 було здійснено поставку на загальну суму 328432,33 грн.;

- У червні 2019 було здійснено поставку на загальну суму 305470,22 грн.;

- У липні 2019 було здійснено поставку на загальну суму 352034,26 грн.;

- У серпні 2019 було здійснено поставку на загальну суму 375011,94 грн.;

- У вересні 2019 було здійснено поставку на загальну суму 363964,22 грн.;

- У жовтні 2019 було здійснено поставку на загальну суму 367348,08 грн.;

- У листопаді 2019 було здійснено поставку на загальну суму 341193,28 грн.;

- У грудні 2019 було здійснено поставку на загальну суму 374099,62 грн.;

- У січні 2020 було здійснено поставку на загальну суму 396497,39 грн.;

- У лютому 2020 було здійснено поставку на загальну суму 426113,56 грн.;

- У березні 2020 було здійснено поставку на загальну суму 380527,85 грн.;

- У квітні 2020 було здійснено поставку на загальну суму 343775,94 грн.;

- У травні 2020 було здійснено поставку на загальну суму 307181,74 грн.;

- У червні 2020 було здійснено поставку на загальну суму 278133,94 грн.;

- У липні 2020 було здійснено поставку на загальну суму 293795,48 грн.;

- У серпні 2020 було здійснено поставку на загальну суму 308296,08 грн.;

- У вересні 2020 було здійснено поставку на загальну суму 355335,09 грн.;

- У жовтні 2020 було здійснено поставку на загальну суму 415719,78 грн.;

- У грудні 2020 було здійснено поставку на загальну суму 316552,94 грн.

Зазначені накладні підписані сторонами без зауважень та підтверджують виконання Постачальником своїх зобов`язань за Договором.

На виконання зобов`язань з оплати товару Замовником було сплачено 7926500,00 грн., що підтверджується виписками по рахунку (т.4 а.с.23-39). Доказів повної оплати за поставлений товар відповідачем не надано.

Вказані обставини додатково підтверджуються актом звірки взаємних розрахунків за період січень 2019-грудень 2020 (т.4 а.с.9-22), який підписаний сторонами без зауважень.

Отже, доказів здійснення повної оплати товару у матеріалах справи відсутні, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про обґрунтованість вимоги позивача про стягнення суми заборгованості у загальному розмірі 200459,73 грн.

Суд звертає увагу на те, що Договір між сторонами укладений 17.01.2019, тоді як видаткові накладні, які містяться у матеріалах справи, датовані, починаючи з 12.01.2019.

Так, відповідно до видаткових накладних №Ф-00012984 від 12.01.2019 на суму 19859,03 грн. (т.1 а.с. 65), №Ф-00012920 від 13.01.2019 на суму 4294,86 грн. (т.1 а.с. 64), №Ф-00012987 від 14.01.2019 на суму 14805,06 грн. (т.1 а.с.63), №Ф-00012957 від 15.01.2019 на суму 14189,75 грн. (т.1 а.с.62), №Ф-00012959 від 16.01.2019 на суму 12941,97 грн. (т.1 а.с.61) було поставлено товар на загальну суму 66090,67 грн.

Зазначені видаткові накладні підписані сторонами без зауважень, як і інші видаткові накладні, які містяться у матеріалах справи, на підтвердження виконання зобов`язань з поставки також додатково надано товарно-транспортні накладні за цими поставками, крім того, ці накладні включено до акту звірки.

Судом враховано, що відповідно до ч. 1 ст. 181 ГК України допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків (п. п. 1, 2 ст. 205 ЦК України).

З урахуванням наведеного суд дійшов до висновку, що між сторонами існують зобов`язання за укладеним у спрощений спосіб договором купівлі-продажу (поставки товару) за вищезазначеними накладними.

Щодо настання зобов`язань з оплати за товар, суд вказує, що частиною 1 ст. 692 ЦК України встановлено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Отже, за вищевказаними накладними у відповідача виникли зобов`язання з оплати в силу вимог зазначеної статті.

Згідно з ч.1 ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до п.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з ч.1 ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 175, 193, 230, 231 ГК України, ст.ст. 11, 15, 16, 202, 525, 526, 610, 611, 655, 692, 712 ЦК України, ст.ст. 73, 74, 75, 77, 79, 86, 91, 98, 129, 232, 233, 236, 238, 240, 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Приватного підприємства «ФАРАТ» (вулиця Лузанівська, будинок 80, місто Одеса, 65102, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «МАЯК-ПІВДЕНЬ» (вулиця Лазурна, будинок 5, квартира 11, місто Чорноморськ, Одеська область, 68000, ) про стягнення 200459,73 грн., - задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «МАЯК-ПІВДЕНЬ» (вулиця Лазурна, будинок 5, квартира 11, місто Чорноморськ, Одеська область, 68000, ) на користь Приватного підприємства «ФАРАТ» (вулиця Лузанівська, будинок 80, місто Одеса, 65102, код ЄДРПОУ 24769,73 грн. заборгованості, 4142,86 грн. витрат зі сплати судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Відповідно до ч.7 ст. 145 ГПК України заходи забезпечення позову, накладені ухвалою Господарського суду Одеської області від 06.01.2021 у справі №916/49/21, продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом двадцяти днів з моменту складення повного тексту.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Вступна та резолютивна частина рішення складені в судовому засіданні 01.03.2021. Повний текст рішення складений та підписаний 03 березня 2021 р.

Суддя Р.В. Волков