УХВАЛА
м. Київ

19.02.2021Справа № 910/2222/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Ягічевої Н.І., розглянувши

позовну заяву Міністерства оборони України

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРЕМІУМ ФІНАНС ГРУП"

про зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Міністерство оборони України (далі - позивач) звернулася до Господарського суду міста Києва із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРЕМІУМ ФІНАНС ГРУП (далі - відповідач) про зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем в порушення умов договору №286/2/18/177 від 29.12.2018 (далі - договір) та відповідно до актів про порушення договірних зобов`язань №4 від 29.12.2018, №9 від 07.03.2019, №13 від 03.04.2019, №37 від 09.07.2019, №47 від 31.07.2019, №37 від 10.09.2020, №42 від 09.10.2020, №44 від 09.11.2020, №52 від 11.12.2020 не проведено своєчасного освіження наявних запасів продовольства, що призвело до псування 163788, 974 кг консервів м`ясних, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з позовом про зобов`язання відповідача вчинити дії по договору, а саме - поставити до в/ч НОМЕР_1 якісні консерви м`ясні на заміну зіпсованих, у яких закінчився термін придатності у зазначеній кількості.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд встановив, що подана позовна заява не відповідає вимогам статей 162, 164 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Так, відповідно до пункту 3 частини 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити, зокрема, зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці, обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Частиною 1 статті 163 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що ціна позову визначається: у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку (пункт 1); у позовах, які складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог (пункт 3).

При цьому суд виходить з того, що майновий позов (позовна вимога майнового характеру) - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці.

Тобто будь-який майновий спір має ціну. Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми використання останнього.

Наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову.

Натомість до позовних заяв немайнового характеру відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці. Під немайновим позовом слід розуміти вимогу про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що не піддається грошовій оцінці (аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.08.2020 по справі № 910/13737/19).

У даному випадку вимогою Міністерства оборони України є зобов`язання відповідача вчинити дії по договору від 29.12.2018 №286/2/18/177, а саме поставити до в/ч НОМЕР_1 якісні консерви м`ясні на заміну зіпсованих, у яких закінчився термін придатності, у кількості 163788, 975 кг.

Водночас, у вступній частині позовної заяви вказано: "позовна заява немайнового характеру".

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Судовий збір згідно з ч. 1, 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Ставки судового збору визначені у таких розмірах: за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за заяву про вжиття заходів та забезпечення позову - 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" станом на 01.01.2021 прожитковий мінімум на одну особу для працездатних осіб становить 2270, 00 грн.

У якості доказу сплати судового збору позивач надав платіжне доручення №286/2/4672 від 29.12.2020 на суму 2102, 00 грн, зазначивши про сплату вимоги немайнового характеру. Однак, суд вважає, що предметом позову є вимога майнового характеру, оскільки позов про зобов`язання відповідача поставити якісні консерви м`ясні подано на захист майнового інтересу позивача.

Отже, позивач мав визначити судовий збір з тієї вартості майна (майнових прав), на яке він просить визнати право, та сплатити цей судовий збір як за вимогу майнового характеру.

При цьому, в позовній заяві позивачем не вказано точної вартість майна - консерв м`ясних, які мають бути поставлені відповідачем, а лише кількість такого майна, та суд не може самостійно її визначити з доданих до позовної заяви доказів з огляду на різницю в ціні даного виду продукції харчування за 1 кг у різних актах стану освіження продовольства або взагалі незазначення його ціни.

Отже, станом на час подання позовної зави суд не може самостійно зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Частиною 1 статті 174 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

При цьому, залишення позовної заяви без руху - це тимчасовий захід, який застосовується судом з метою усунення позивачем недоліків позовної заяви та дотримання порядку її подання, визначеного Господарським процесуальним кодексом України.

За таких обставин, оскільки позивачем не дотримано вимог, встановлених статтґми 162, 164 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне залишити позовну заяву Міністерства оборони України без руху та надати позивачу строк для усунення допущених недоліків позовної заяви.

На підставі викладеного та керуючись статтями 162, 164, 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Залишити позовну заяву Міністерства оборони України без руху.

2. Встановити позивачу строк для усунення недоліків - протягом 10 днів з дня отримання даної ухвали.

3. Встановити Міністерству оборони України спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду:

- зазначення ціни позову майнового характеру;

- оригіналу платіжного документа про доплату судового збору у встановленому законом розмірі.

4. Роз`яснити позивачу, що якщо недоліки позовної заяви не будуть усунуті у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із такою заявою.

5. Згідно частиною 2 статті 235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання. Дана ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя Н.І. Ягічева