ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" лютого 2021 р. м. Київ Справа №911/3196/20

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вектор-будмонтаж», (01024, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 13/1)
До Товариства з обмеженою відповідальністю «Профенерго інжиніринг», (08700, Київська обл., м. Обухів, вул. Малишка, 2)
Про стягнення 454999,94 грн.
Суддя Третьякова О.О.

Секретар судового засідання Капля Є.В.

Представники:

Від позивача Трофимов С.О. - адвокат
Від відповідача не з`явились
Обставини справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Вектор-будмонтаж» (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Київської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Профенерго інжиніринг» (далі - відповідач) 454999,94 грн заборгованості за надані послуги.

Позовні вимоги мотивовані порушенням відповідачем грошових зобов`язань за договором від 24.06.2020 №2406/20 про надання послуг великотоннажних та інших технологічних транспортних засобів, будівельних машин і механізмів.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 10.11.2020 №911/3196/20 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вектор-будмонтаж» залишено без руху та встановлено спосіб та строк усунення недоліків позовної заяви.

В установлений строк від позивача до суду надійшли документи на виконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Провадження у справі за вказаними вимогами відкрито ухвалою Господарського суду Київської області від 23.11.2020 №911/3196/20, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 10.12.2020, встановлено учасникам справи строки для вчинення необхідних процесуальних дій тощо.

10.12.2020 Господарським судом Київської області на місці, без виходу до нарадчої кімнати постановлено ухвалу з занесенням до протоколу судового засідання про відкладення підготовчого засідання у справі №911/3196/20 на 14.01.2021, про що повідомлено відповідача ухвалою в порядку ст. 120-121 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідач 14.01.2021 в підготовче засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце підготовчого засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу №760.

14.01.2021 Господарським судом Київської області на місці, без виходу до нарадчої кімнати постановлено ухвалу з занесенням до протоколу судового засідання про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 11.02.2021, про що повідомлено сторін ухвалою в порядку ст. 120-121 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідач в судове засідання 11.02.2021 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Згідно відомостей, які містяться на веб-сайті «Укрпошта» (відстеження поштового відправлення за №394), ухвалу Господарського суду Київської області від 14.01.2021 №911/3196/20 про призначення даної справи до судового розгляду по суті отримано відповідачем 01.02.2021, отже, про розгляд даної справи по суті спору відповідач був повідомлений належним чином.

У встановлений процесуальним законодавством та судом в ухвалі від 23.11.2020 строк відповідач відзив на позовну заяву не подав, вимог позивача не заперечив.

Згідно з ч.9 ст.165 та ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до вищевказаних норм Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу за наявними в ній матеріалами.

Присутній в судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити з підстав, вказаних в позовній заяві.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши представника позивача, присутнього в судовому засіданні, проаналізувавши позовні вимоги, з`ясувавши всі фактичні обставин справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши наявні докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд

встановив:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Профенерго інжиніринг» (далі замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вектор-будмонтаж» (далі виконавець) укладено договір від 24.06.2020 №2406/20 про надання послуг великотоннажних та інших технологічних транспортних засобів, будівельних машин і механізмів (далі - договір), відповідно до якого в порядку та на умовах, передбачених цим договором, виконавець на власний ризик та власними засобами зобов`язується надавати замовнику послуги великотоннажних та інших технологічних транспортних засобів, будівельних машин і механізмів (надалі за текстом техніки), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити надані послуги (п. 1.1 договору).

Згідно з п.3.2.6 договору замовник зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі оплачувати послуги, надані виконавцем замовнику на підставі погоджених сторонами протягом дії цього договору замовлень, актів приймання-передачі наданих послуг, рахунків-фактур.

Відповідно до п.3.3.4 договору виконавець має право своєчасно та в повному обсязі отримувати оплату за надані послуги.

Згідно з п.3.4.1 договору виконавець зобов`язаний належним чином виконувати умови цього договору та дотримуватись норм чинного законодавства України.

Пунктом 3.4.9 договору виконавець зобов`язався після завершення надання послуг за відповідними замовленнями складати та надавати замовнику у двох автентичних примірниках оригінали актів приймання-передачі наданих послуг.

Ціна (загальна вартість) цього договору визначається в національній валюті України гривні, та складається із цін (загальної вартості) витрат виконавця на мобілізацію/демобілізацію, монтаж/демонтаж техніки та ціни (загальної вартості) наданих технікою послуг, згідно з погодженими сторонами актами приймання-передачі наданих послуг (п. 3.4.10 договору).

Відповідно до п.4.5, 4.6 договору оплата наданих технікою послуг здійснюється замовником на умовах 100% відсоткової передплати на підставі погодженого сторонами замовлення та виставлених виконавцем рахунків-фактур. При цьому рахунок-фактура не є первинним документом бухгалтерського обліку, носить інформаційний характер та його відсутність не звільняє замовника від виконання обов`язку щодо оплати наданих послуг. За погодженням сторін може використовуватись інший порядок розрахунків, узгоджений у замовленні. Остаточний розрахунок за фактично надані послуги техніки здійснюється замовником протягом 10 (десяти) банківських днів з дати погодження сторонами акту приймання-передачі наданих послуг безпосередньо на підставі на підставі цього акту, без виставлення окремого рахунку-фактури.

Згідно з п.5.1 договору надані послуги передаються виконавцем та приймаються замовником за актом приймання-передачі наданих послуг великотоннажних та інших технологічних транспортних засобів будівельних машин і механізмів.

Цей договір набуває чинності з моменту його підписання належним чином уповноваженими представниками і засвідчення печатками (за наявності) сторін та діє до 31 грудня 2021 року (п.10.1 договору).

На виконання умов вказаного договору позивач надав відповідачу передбачені договором послуги на загальну суму 649889,39 грн, що підтверджується актами здачі-приймання робіт (наданих послуг) від 30.06.2020 №ГОВБ0000015 на суму 22200 грн, від 03.07.2020 №ГОВБ0000017 на суму 16500 грн, від 11.07.2020 №ГОВБ0000022 на суму 16500 грн, від 14.07.2020 №ГОВБ0000027 на суму 11000 грн, від 16.07.2020 №ГОВБ0000031 на суму 5500 грн, від 28.07.2020 №ГОВБ0000038 на суму 32999,98 грн, від 28.07.2020 №ГОВБ0000041 на суму 16500 грн, від 31.07.2020 №ГОВБ0000045 на суму 16500 грн, від 31.07.2020 №ГОВБ0000046 на суму 16500 грн, від 06.08.2020 №ГОВБ0000052 на суму 27500 грн, від 07.08.2020 №ГОВБ0000053 на суму 33000 грн, від 15.08.2020 №ГОВБ0000063 на суму 110688,14 грн, від 24.08.2020 №ГОВБ0000073 на суму 77000,45 грн, від 31.08.2020 №ГОВБ0000077 на суму 65999,95 грн, від 07.09.2020 №ГОВБ0000085 на суму 38499,97 грн, від 11.09.2020 №ГОВБ0000092 на суму 21999,98 грн, від 21.09.2020 №ГОВБ000102 на суму 32999,98 грн, від 30.09.2020 №ГОВБ000113 на суму 38499,97 грн, від 30.09.2020 №ГОВБ000114 на суму 11000 грн, від 13.10.2020 №ГОВБ000130 на суму 16499,99 грн, від 16.10.2020 №ГОВБ000126 на суму 21999,98 грн. Зазначені акти здачі-приймання робіт підписані в двосторонньому порядку представниками сторін та скріплені печатками позивача та відповідача. Належним чином засвідчені копії зазначених документів наявні в матеріалах справи.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Профенерго інжиніринг» частково розрахувалось за надані послуги в розмірі 194888,45 грн, що підтверджується банківською випискою з рахунку позивача в АТ КБ «Приватбанк» за період з 01.06.2020 по 29.10.2020, засвідчена копія якої наявна в матеріалах справи.

Проте, відповідач в порушення своїх договірних зобов`язань за надані послуги по переліченим вище актам здачі-приймання робіт не розрахувався в повному обсязі, внаслідок чого за ним утворилась заявлена до стягнення сума боргу, різниця між вартістю наданих послуг та частковою оплатою вказаних послуг відповідачем.

Згідно з ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Нормами ст.173 Господарського кодексу України встановлено, що господарським визначається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншими учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно з ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Приписами ч.1 ст.175 Господарського кодексу України встановлено, що майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Так, в силу ст.526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Положеннями ч.1 ст.901 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч.1 ст.903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Оскільки відповідач не здійснив розрахунку за надані послуги, він є таким, що порушив взяті на себе зобов`язання, в зв`язку з чим позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.

Спір у справі виник у зв`язку з порушенням відповідачем взятих на себе грошових зобов`язань за договором.

Враховуючи, що відповідач свої грошові зобов`язання за укладеним договором в повному обсязі та своєчасно не виконав, заявлена до стягнення сума відповідачем не сплачена, доказів протилежного матеріали справи не містять, суд дійшов висновку про те, що позивач правомірно звернувся до суду з заявленими вимогами про стягнення з відповідача основного боргу у розмірі 454999,94 грн, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, як такі, що є обґрунтованими, доведеними, відповідачем не запереченими та належним чином не спростованими.

Згідно з ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Відповідно до ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст.74 Господарського процесуального кодексу України).

Належними у розумінні ч.1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Згідно з ч.2 ст.76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За приписами ч. 1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування (ч.1 ст.79 Господарського процесуального кодексу України).

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до ст.124 Господарського процесуального кодексу України позивачем в позовній заяві зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Позивач просить покласти на відповідача понесені ним витрати зі сплати судового збору в сумі 6825,00 грн, які сплачено позивачем відповідно до платіжного доручення від 02.11.2020 №60.

Також, до закінчення судових дебатів у справі представник позивача повідомив суд про намір подання доказів в підтвердження розміру судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, за правилами ч.8 ст.129 Господарського процесуального кодексу України.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються судом на відповідача.

Керуючись ст.2, 7, 8, 11, 14, 18, 20, 73-80, 129, 233, 236-238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Вектор-будмонтаж» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Профенерго інжиніринг» про стягнення 454999,94 грн заборгованості за надані послуги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Профенерго інжиніринг» (08700, Київська обл., м. Обухів, вул. Малишка, 2, ідентифікаційний код 38274512) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вектор-будмонтаж» (01024, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 13/1, ідентифікаційний код 41923020) 454999 (чотириста п`ятдесят чотири тисячі дев`ятсот дев`яносто дев`ять) грн 94 коп. заборгованості за надані послуги та 6825 (шість тисяч вісімсот двадцять п`ять) грн витрат зі сплати судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд Київської області протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 02.03.2021.

Суддя О.О. Третьякова