УХВАЛА

м. Київ

24.02.2021Справа № 910/2604/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Мандриченка О.В., розглянувши заяву компанії МакДональдз Інтернешнл Проперті Компані, Лтд., компанія штату Делавер (США) про забезпечення позову

у справі № 910/2604/21

За позовом МакДональдз Інтернешнл Проперті Компані, Лтд., компанія штату Делавер (США)

до Державне підприємство «Український інститут інтелектуальної власності»

(відповідач 1);

Товариство з обмеженою відповідальністю «БІГДАК» (відповідач 2);

про визнання недійсним свідоцтва на знаки для товарів і послуг та зобов`язання

вчинити дії.

Представники сторін не викликалися;

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва звернулася компанія МакДональдз Інтернешнл Проперті Компані, Лтд., компанія штату Делавер (США) з позовом до Державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності» (відповідач 1) та Товариства з обмеженою відповідальністю «БІГДАК» (відповідач 2) про визнання недійсними повністю свідоцтв України на знаки для товарів і послуг № 274201 від 10 квітня 2020 р. та № 274202 від 10 квітня 2020 р.

Через відділ діловодства суду 22.02.2021 року представником позивача було подано заяву про забезпечення позову, в якій останній просив вжити заходи забезпечення позову, а саме: заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «БІГДАК» (ідентифікаційний код: 41758348, адреса: 03039, Україна, м. Київ, просп. Валерія Лобановського, буд. 119, літера «X», офіс 25) передавати у будь-який спосіб повністю чи частково право власності на знаки для товарів і послуг за свідоцтвами України № № 274201, 274202 від 10 квітня 2020 р. стосовно товарів і послуг 29, 35 класів МКТП або ж відмовлятися від зазначених свідоцтв України на знаки для товарів та послуг; заборонити Державному підприємству «Український інститут інтелектуальної власності» (ідентифікаційний код: 31032378; адреса місцезнаходження: 01601, Україна, м. Київ, вул. Глазунова, буд. 1) вносити будь-які зміни до Державного реєстру свідоцтв України стосовно власника знаку для товарів і послуг за свідоцтвами України № № 274201, 274202 від 10 квітня 2020 р. стосовно товарів і послуг 29, 35 класів МКТП або ж відмови від зазначених свідоцтв України на знаки для товарів та послуг.

Вказану вище заяву про забезпечення позову представник позивача мотивує тим, що невжиття даних заходів може призвести до наступних наслідків:

- ТОВ «БІГДАК» може передати право власності на оскаржувані свідоцтва України № № 274201, 274202 від 10 квітня 2020 р. на знаки для товарів і послуг будь-якій іншій особі (особам), в тому числі, фізичній особі або іноземній юридичній особі;

- ТОВ «БІГДАК» може відмовитись від оскаржуваних свідоцтв України № № 274201, 274202 від 10 квітня 2020 р.

Позивач зазначає, що скориставшись такими правами, ТОВ «БІГДАК» створить ситуацію, при якій буде неможливо виконати рішення суду у випадку задоволення позову, а також утруднить вирішення справи по суті.

Господарський суд міста Києва, розглянувши заяву компанії МакДональдз Інтернешнл Проперті Компані, Лтд. про забезпечення позову, вважає за необхідне задовольнити її з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

У пункті 1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" зазначено, що у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

-розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

-забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

-наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

-імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

-запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Пунктом 7 ст. 16, пунктом 1 ст. 18 Закону України «Про охорону прав на торговельні марки» встановлено, що власник свідоцтва може передавати будь-якій особі право власності на знак повністю або відносно частини зазначених у свідоцтві товарів і послуг, на підставі договору, а також в будь-який час може відмовитися від свідоцтва повністю або частково на підставі заяви, поданої до НОІВ. Крім того, в силу приписів статті 22 «Право повторної реєстрації» даного Закону «Ніхто інший, крім колишнього власника свідоцтва, не має права на повторну реєстрацію знака протягом двох років після припинення дії свідоцтва згідно із пунктами 1-2 статті 18 цього Закону».

Відповідно до пункту 2 ст. 1114 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) фак передання виключних майнових прав інтелектуальної власності, які відповідно до цього Кодексу або іншого закону є чинними після їх державної реєстрації, підлягає державній реєстрації.

До того ж, пунктом 2.2 Положення про Державний реєстр свідоцтв України на знаки для товарів і послуг, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України від 10.10.2002 № 10 (надалі - Положення), встановлено, що реєстр містить такі відомості із зазначенням міжнародних цифрових кодів для ідентифікації бібліографічних даних відповідно до стандарту Всесвітньої організації інтелектуальної власності, зокрема, ім`я або повне найменування та адресу власника (власників) свідоцтва.

Згідно пункту 2.3. Положення, у процесі ведення Реєстру до нього вносяться відомості, зокрема, щодо зміни, пов`язаної зі зміною особи власника (власників) свідоцтва.

Виходячи з викладеного суд вважає, що вжиття заходів забезпечення позову, визначених заявником у заяві про забезпечення позову, співвідноситься з предметом позову, а отже існує конкретний зв`язок між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовних вимог, а тому вжиті судом заходи забезпечення позову спроможні забезпечити фактичне виконання судового рішення, у разі задоволення позову.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 136-140 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву компанії МакДональдз Інтернешнл Проперті Компані, Лтд., компанія штату Делавер (США) про забезпечення позову задовольнити повністю.

2. До набрання законної сили рішенням Господарського суду міста Києва у даній справі:

- заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «БІГДАК» (ідентифікаційний код: 41758348, адреса: 03039, Україна, м. Київ, просп. Валерія Лобановського, буд. 119, літера «X», офіс 25) передавати у будь-який спосіб повністю чи частково право власності на знаки для товарів і послуг за свідоцтвами України № № 274201, 274202 від 10 квітня 2020 р. стосовно товарів і послуг 29, 35 класів МКТП або ж відмовлятися від зазначених свідоцтв України на знаки для товарів та послуг;

- заборонити Державному підприємству «Український інститут інтелектуальної власності» (ідентифікаційний код: 31032378; адреса місцезнаходження: 01601, Україна, м. Київ, вул. Глазунова, буд. 1) вносити будь-які зміни до Державного реєстру свідоцтв України стосовно власника знаку для товарів і послуг за свідоцтвами України № № 274201, 274202 від 10 квітня 2020 р. стосовно товарів і послуг 29, 35 класів МКТП або ж відмови від зазначених свідоцтв України на знаки для товарів та послуг;.

3. Стягувачем за даною ухвалою є компанія МакДональдз Інтернешнл Проперті Компані, Лтд., компанія штату Делавер (США) (McDonald's International Property Company, Ltd, company of Delaware State) (USA) (2711 Сентервіль Роад, Сьют 400, Уілмінгтон, Делавер 19808, США).

4. Боржником 1 за даною ухвалою є Товариство з обмеженою відповідальністю «БІГДАК» (ідентифікаційний код 41758348; 03039, м. Київ, вул. Валерія Лобановського, буд. 119, літера «X», офіс 25).

5. Боржником 2 за даною ухвалою є Державне підприємство «Український інститут

інтелектуальної власності» (ідентифікаційний код 31032378; 01601, м. Київ, вул. Глазунова, буд. 1).

Ухвала є виконавчим документом, набирає законної сили з 24.02.2021 р., дійсна для пред`явлення до виконання до 24.02.2024 р. та може бути оскаржена в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України.

Суддя Олександр Володимирович Мандриченко