ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"09" березня 2021 р. Справа№ 910/4924/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Євсікова О.О.

суддів: Корсака В.А.

Попікової О.В.

розглядаючи матеріали апеляційної скарги

Публічного акціонерного товариства «Фідобанк»

на рішення Господарського суду міста Києва від 13.11.2020 (повний текст складено 07.12.2020)

у справі № 910/4924/20 (суддя Бойко Р.В.)

за позовом Акціонерного товариства «Херсонська теплоелектроцентраль»

до Публічного акціонерного товариства «Фідобанк»,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Державна організація (установа, заклад) «Фонд гарантування вкладів фізичних осіб»,

про стягнення 92 982,79 грн,-

в с т а н о в и в :

Рішенням Господарського суду міста Києва від 13.11.2020 позов задоволено частково.

Не погодившись із прийнятим рішенням, ПАТ «Фідобанк» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою. У поданій апеляційній скарзі скаржник звернувся з клопотанням про поновлення строку на подання апеляційної скарги в обґрунтування якого вказує, що отримав копію оскаржуваного рішення 15.02.2021.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.03.2021 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Євсіков О.О., судді Попікова О.В., Корсак В.А.

Дослідивши матеріали поданої апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення її без руху з таких підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 258 ГПК України до апеляційної скарги додаються: 1) довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо скарга подана представником і в справі немає підтвердження його повноважень; 2) докази сплати судового збору; 3) докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі; 4) докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції, за наявності.

Частиною 2 ст. 260 ГПК України передбачено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 258 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 174 цього Кодексу.

У свою чергу, ч. 1 ст. 174 ГПК України містить положення, відповідно до якого суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. ст. 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Перевіривши матеріали апеляційної скарги, колегія суддів встановила, що до скарги не додано доказів сплати судового збору в установленому порядку і розмірі.

Частиною 2 ст. 123 ГПК України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Частиною 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з пп. 1) п. 2 ч. 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставку судового збору встановлено у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставку судового збору встановлено у розмірі 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб (пп. 2 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»).

Підпунктом 4) п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду ставку судового збору встановлено у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Якщо апеляційна скарга подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення від сплати судового збору (ч. 4 ст. 258 ГПК України).

ПАТ «Фідобанк» у поданій апеляційній скарзі просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 13.11.2020 у цій справі та прийняти нове, яким в задоволенні позову АТ «Херсонська теплоелектроцентраль» відмовити повністю.

Таким чином за подання апеляційної скарги на рішення суду у цій справі підлягає сплаті 3 153,00 грн судового збору.

ПАТ «Фідобанк» не додало до апеляційної скарги докази сплати судового збору у встановленому чинним законодавством порядку та розмірі, а також не вказало, що є особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону.

Наведене підтверджується переліком додатків до апеляційної скарги (за підписом представника ПАТ «Фідобанк» адвоката Погодіна В.О.), у якому вказівка щодо доказів сплати судового збору відсутня.

Згідно зі ст. 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. ст. 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Оскільки до апеляційної скарги не додані докази сплати судового збору в установленому законодавством порядку та розмірі, то така скарга не відповідає вимогам, визначеним ст. 258 ГПК України, та підлягає залишенню без руху із встановленням строку на усунення недоліків. У випадку не усунення у встановлений термін вказаних вище недоліків апеляційної скарги, апеляційну скаргу буде повернуто скаржнику.

Щодо заявленого ПАТ «Фідобанк» клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження колегія суддів апеляційної інстанції зазначає таке.

Частиною 1 ст. 119 ГПК України встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.

Зі змісту наведеної правової норми вбачається, що законодавець не передбачив обов`язок суду автоматично поновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки в кожному випадку суд має чітко визначити, з якої саме поважної причини такий строк було пропущено та чи підлягає він поновленню.

При цьому ГПК України не пов`язує право суду відновити пропущений строк з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Отже, в кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює докази, що наведені в обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч. 3 ст. 13 ГПК України).

Пунктом 1 ч. 2 ст. 129 Конституції України визначено, що основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Право на звернення до суду не є абсолютним, оскільки воно реалізується тільки в порядку і спосіб, встановлені законом.

Згідно із ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Як роз`яснив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 03.04.2008 зі справи «Пономарьов проти України», вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

У справі «Устименко проти України» (Рішення від 29.10.2015) Європейський суд з прав людини зазначив, що задовольнивши клопотання про поновлення процесуального строку, не посилаючись при цьому на жодні конкретні обставини справи, і просто обмежившись вказівкою на наявність у відповідача «поважних причин» для поновлення пропущеного строку оскарження, національним судом було порушено п. 1 ст. 6 Конвенції.

Отже, враховуючи прецедентну практику Європейського суду з прав людини та імперативні приписи процесуального законодавства, можливість поновлення судом апеляційної інстанції пропущеного строку не є необмеженою, а вирішення цього питання пов`язується із наявністю поважних причин пропуску строку. При цьому слід зауважити, що для поновлення процесуального строку суд має встановити наявність об`єктивно непереборних обставин, які перешкоджали вчасному зверненню зі скаргою на судове рішення, у зв`язку з чим скаржник має довести суду їх наявність та непереборність, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого окреслення законодавчо закріплених процесуальних строків.

Частинами 1, 2 ст. 256 ГПК України встановлено, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Встановлено, що повний текст оскаржуваного рішення від 13.11.2020 (вступну та резолютивну частини якого було проголошено у судовому засіданні за участю в т.ч. представника скаржника - адвоката Погодіна В.О.) складено 07.12.2020.

ПАТ «Фідобанк» звернулось з апеляційною скаргою 19.02.2021 (про що свідчить відтиск календарного штемпеля на адресному боці конверта, у якому надійшла апеляційна скарга; трек-номер 465).

Враховуючи приписи ч. 1 ст. 256 ГПК України, двадцятиденний строк оскарження рішення місцевого господарського суду закінчився 28.12.2020 (27.12.2020 - вихідний день, неділя).

Отже, ПАТ «Фідобанк» звернулось з апеляційною скаргою з пропуском встановленого ст. 256 ГПК України двадцятиденного строку більше ніж на 2 місяці.

Звертаючись з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, ПАТ «Фідобанк» вказує, що отримало копію оскаржуваного рішення нарочно 15.02.2021, що підтверджується розпискою про отримання на аркуші, який долучено до матеріалів справи, а тому вважає, що є законні підстави у поновленні строку на апеляційне оскарження.

Інших підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження ПАТ «Фідобанк» не наводить.

Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду відновити пропущений строк з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Отже, в кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює докази, що наведені в обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що скаржник, представник якого був присутній у судовому засіданні місцевого господарського суду під час проголошення вступної та резолютивної частин оскаржуваного рішення, був обізнаний про результати розгляду справи, які його безпосередньо стосуються, та мав можливість отримати копію оскаржуваного рішення якомога раніше.

Крім цього за змістом ст. 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

Повний текст оскаржуваного рішення було оприлюднено у Єдиному державному реєстрі судових рішень 11.12.2020, а тому скаржник міг ознайомитися з його текстом.

Однак у заявленому клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження ПАТ «Фідобанк» не вказує обставин, які йому завадили отримати копію повного тексту оскаржуваного рішення в період з 08.12.2020 (наступний день після складання його повного тексту) по 14.02.2021.

Право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за свою природою потребує регулювання державою. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити безладного перебігу судового процесу (рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі «Пелевін проти України»).

Сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження, та зобов`язані сумлінно користуватися наданими їм процесуальними правами.

Вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Частиною 4 ст. 13 ГПК України встановлено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Враховуючи встановлені у справі обставини та норми чинного законодавства, які підлягають до застосування у спірних правовідносинах, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що скаржником пропущено строк на апеляційне оскарження, при цьому у клопотанні про поновлення строку не обґрунтовано та не надано належних доказів на підтвердження поважності причини пропуску строку на апеляційне оскарження, та не наведено існування об`єктивних обставин, що унеможливили подання апеляційної скарги протягом розумного строку.

Згідно з ч. 3 ст. 260 ГПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених ст. 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з метою надання стороні можливості виправити вищенаведені недоліки апеляційної скарги шляхом подання в строк, визначений цією ухвалою, доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення із зазначенням інших підстав пропуску строку на апеляційне оскарження та доказів на їх підтвердження.

Керуючись ст. ст. 234, 258, ч. ч. 2, 3 ст. 260 ГПК України, апеляційний господарський суд,-

У Х В А Л И В :

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» на рішення Господарського суду міста Києва від 13.11.2020 у справі № 910/4924/20 залишити без руху.

2. Надати Публічному акціонерному товариству «Фідобанк» строк десять днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме:

- надання доказів сплати судового збору в сумі 3 153,00 грн у встановленому порядку.

3. Роз`яснити Публічному акціонерному товариству «Фідобанк» право подати заяву із зазначенням інших підстав та доказів на їх підтвердження для поновлення строку на апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали.

4. Роз`яснити Публічному акціонерному товариству «Фідобанк», що у випадку не усунення у встановлений термін недоліків, апеляційну скаргу буде повернуто скаржнику або відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 235 ПІК України ухвала набирає законної сили з моменту їх підписання та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя О.О. Євсіков

Судді В.А. Корсак

О.В. Попікова