У Х В А Л А

03 березня 2021 року м. Чернігівсправа № 927/938/20

Господарський суд Чернігівської області, в складі судді Романенко А.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Ей Сі Джи Україна» про відвід судді в справі

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова компанія "Астерра",

юридична адреса: вул. Собінова, 1, м. Дніпро, Дніпропетровська область, 49083;

адреса для листування: вул. Стартова, 7, м. Дніпро, 49000;

e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_2;

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Ей Сі Джи Україна",

вул. Чернігівська, буд. 54, с. Петрушин, Чернігівська область, 15521;

e-mail: ;

предмет спору: про стягнення 1898972,16грн

за участю представників сторін:

від позивача: Тулінов І.І. - адвокат, довіреність №13 від 01.01.2021;

від відповідача: Цецик І.М. - адвокат, ордер серія КС №834615, видано 17.02.2021.

ВСТАНОВИВ:

22.10.2020, надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова компанія «Астерра» (надалі - ТОВ «ТК «Астерра») до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ей Сі Джи Україна» про стягнення 1898972,16грн, з них: 535118,22грн боргу за договором фінансового лізингу №27АС-15 від 17.09.2015 (надалі - Договір) та 1363853,93грн відсотків річних (за обліковою ставкою 70% на рік), нарахованих на підставі п.8.1. Договору починаючи з 20.05.2016 по 02.10.2020.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов вказаного Договору укладеного між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Ас-Терра», право вимоги за яким відступлено на підставі договору купівлі-продажу №27АС-15/17 від 31.07.2017 позивачу - ТОВ «ТК «Астерра».

Ухвалою суду від 11.11.2020, після усунення недоліків, дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 07.12.2020; сторонам установлено строки для подачі до суду заяв по суті спору, зокрема відповідачу - 15 календарних днів, з дня отримання даної ухвали, для подачі в порядку статей 165, 178, Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) відзиву на позов. Попереджено, що з огляду на зміст частини 2 статті 178 ГПК України в разі ненадання ним відзиву на позов в установлений строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Ухвала суду про відкриття провадження в справі одержана відповідачем - 12.11.2020 (номер поштового відправлення 176), про що свідчить витяг з офіційного сайту АТ «Укрпошта» «Відстеження поштових відправлень» (залучений судом до матеріалів справи). Таким чином, строк на подачу відзиву на позов установлений відповідачу закінчився 27.11.2020.

07.12.2020, у підготовче засідання прибув повноважний представник позивача; відповідач до суду не прибув, повноважного представника не направив (без пояснення причин), будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не надіслав, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, про що зокрема свідчить залучений судом до матеріалів справи витяг з офіційного сайту АТ «Укрпошта» «Відстеження поштових відправлень» (номер поштового відправлення 176).

Суд, керуючись частиною 3 статті 177 ГПК України, за власною ініціативою продовжив строк підготовчого провадження на 30 календарних днів, та відповідно до п.3 частини 2 статті 183 ГПК України відклав підготовче засідання на 11.01.2021, про що відповідач повідомлений в порядку статей 120, 121 ГПК України.

11.01.2021, у підготовче засідання повноважні представники сторін не прибули, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, про що свідчать матеріали справи.

Суд, відповідно до п.3 частини 2 статті 183 ГПК України, відклав підготовче засідання в межах процесуальних строків підготовчого провадження (з урахуванням його продовження) на 01.02.2021, про що сторони повідомлені в порядку статей 120, 121 ГПК України.

01.02.2021, у підготовче засідання прибув повноважний представник позивача (участь якого забезпечена в режимі відеоконференції); відповідач повторно (втретє) до суду не прибув, повноважного представника не направив (без пояснення причин), будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не надіслав, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень №420 та №741.

За результатами підготовчого засідання 01.02.2021, суд, відповідно до п.3 частини 2 статті 185 ГПК України, постановив закрити підготовче провадження та призначив розгляд справи по суті на 10.02.2021, про що відповідач повідомлений в порядку статей 120, 121 ГПК України.

За відсутністю знаків поштової оплати, відправлення кореспонденції суду тимчасово припинено, в зв`язку з чим відповідача повідомлено про призначення розгляду справи по суті на 10.02.2021 телефонограмою та засобами електронного зв`язку за його адресою для листування (e-mail: , повідомленою ним суду). Листом-відповіддю від 01.02.2021, направленим на електронну адресу суду, відповідач підтвердив факт отримання ухвали суду від 01.02.2021.

10.02.2021, розгляд справи №927/938/20 по суті не відбувся, в зв`язку з перебуванням судді Романенко А.В. у відпустці, про що сторони завчасно повідомлені листом від 09.02.2021 за №927/938/20/287/21, направленим засобами електронного зв`язку за повідомленими сторонами адресами для листування.

Ухвалою суду від 11.02.2021, розгляд справи №927/938/20 по суті призначено на 17.02.2021, про що сторони повідомлені засобами електронного зв`язку за адресами для листування (e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_2 ; e-mail: , повідомленими сторонами).

17.02.2021, у судове засідання прибули повноважні представники сторін (участь повноважного представника позивача забезпечена в режимі відеоконференції).

За клопотанням представника відповідача, з метою надання додаткового часу для врегулювання спору мирним шляхом, у судовому засіданні, в порядку частини 2 статті 216 ГПК України, оголошено перерву до 03.03.2021 о 12:00.

03.03.2021, у судове засідання прибули повноважні представники сторін (участь позивача забезпечена в режимі відеоконференції). Судом розпочато слухання справи по суті. У ході судового засідання, після вступного слова представника позивача, адвокатом Цециком І.М. заявлено клопотання про відкладення розгляду справи та надання йому можливості ознайомитися з матеріалами справи №927/938/20.

У судовому засіданні клопотання представника відповідача задоволено частково, оголошено перерву в цьому засіданні до 16:00, та надано матеріали даної справи для ознайомлення.

Після закінчення оголошеної в судовому засіданні перерви, представником відповідача адвокатом Цециком І.М., у порядку статей 35, 38 ГПК України, подано заяву про відвід судді Романенко А.В. у справі №927/938/20, оскільки в нього наявний сумнів щодо об`єктивності та неупередженості головуючого судді в даній справі.

Мотивуючи дану заяву вказав, що йому безпідставно 17.02.2021 відмовлено в ознайомленні з матеріалами справи №927/938/20, що підтверджується протоколом судового засідання 03.03.2021, а також його обмежено в праві на ознайомлення з матеріалами справи 03.03.2021. Головуючою суддею безпідставно самостійно зібрано докази в справі в інтересах позивача та долучено їх до матеріалів справи, а саме: оригінал платіжного доручення №1623 від 12.09.2017 на суму 800865,96грн, оригінал довіреності №13 від 01.01.2021 на підтвердження повноважень представника позивача Тулінова І.І. та ксерокопію повідомлення про перехід прав та зобов`язань до нового кредитора вих. №368/24 від 01.08.2017. Зазначив, що в судовому засіданні головуюча суддя безпідставно переривала представника відповідача, коли він обґрунтовано стверджував, що в матеріалах справи відсутній протокол загальних зборів ТОВ «Ей Сі Джи Україна», про який вів мову позивач у вступному слові. Відтак вважає, що був безпідставно обмежений в можливості ознайомитись з матеріалами справи, надати свої заперечення та пояснення, про що свідчить протокол судового засідання 03.03.2021. Головуюча суддя припустилася до надання оцінки неналежної якості надання правових послуг адвокатом Цециком І.М.

За частинами 1 та 2 статті 39 ГПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження в справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Частиною 3 вказаної статті встановлено, що якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається в порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Заява представником ТОВ «Ей Сі Джи Україна» б/н від 03.03.2021 подана до суду в судовому засіданні, відтак має бути вирішена судом, що розглядає справу.

За частинами 7, 8, 11 статті 39 ГПК України питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження. Суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Керуючись наведеними нормами, суд, проаналізувавши доводи представника відповідача адвоката Цецика І.М. в заяві б/н від 03.03.2021, дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення виходячи з наступного.

Інститут відводу (самовідводу) судді від участі в розгляді конкретної справи - це одна із найважливіших гарантій здійснення правосуддя справедливим судом. Він покликаний ліквідувати найменшу підозру в заінтересованості судді в результатах розглянутої справи, навіть якщо такої заінтересованості немає, бо тут головним є публічний інтерес.

Запровадження законодавцем інституту відводу судді, унормованого в положеннях статей 35-40 ГПК України, мало на меті в першу чергу уникнення будь-яких ризиків можливості порушення основних засад (принципів) господарського судочинства, якими є: верховенство права; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; обов`язковість судового рішення; забезпечення права на апеляційний перегляд справи; забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення в визначених законом випадках; розумність строків розгляду справи судом; неприпустимість зловживання процесуальними правами; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення, та забезпечення гарантії дотримання декларованих Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року прав на судовий захист при зверненні особи до суду з метою їх реалізації.

У зв`язку з цим було визначено перелік випадків, за наявності яких може виникати можливість порушення наведених принципів та гарантій, які було унормовано в статті 35 ГПК України.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді.

За змістом статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, суд, у межах своїх повноважень, має бути неупередженим. Неупередженість зазвичай означає відсутність упередженості або суб`єктивного ставлення, що може бути оцінене багатьма способами (рішення Європейського суду з прав людини "Ветштайн проти Швейцарії").

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09.11.2009 у справі "Білуха проти України" зазначено, що "у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду". Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що "особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного". Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але "вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими".

При вирішенні справи "Білуха проти України" Європейський суд з прав людини в пункті 49 рішення з посиланням на свою усталену практику зазначає, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. За суб`єктивним критерієм беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Окрім того, за практикою Європейського Суду з прав людини, при вирішенні питання щодо існування легітимних причин сумніватися в неупередженості конкретного судді позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є наявність обґрунтованого сумніву в неупередженості суду. Особиста безсторонність суду презюмується, допоки не надано доказів протилежного.

Отже, при об`єктивному підході до встановлення наявності/відсутності упередженості суду (суддів) необхідно визначити, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність, зважаючи на безпосередню поведінку судді. Суб`єктивний критерій, у свою чергу, вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи, й лише після встановлення фактів у поведінці судді, які можна було б кваліфікувати як прояв упередженості, можливо ставити під сумнів його безсторонність.

Відповідно до частини 1 статті 35 ГПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу в цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований в результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно з частиною 4 статті 38 ГПК України встановлення обставин, указаних у пунктах 1-4 частини 1 статті 35 цього Кодексу, статті 36 цього Кодексу, звільняє заявника від обов`язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу.

Господарський процесуальний кодекс України не встановлює вичерпного переліку обставин, які свідчать про необ`єктивність судді, однак зазначається, що такі підстави повинні бути обґрунтовані особою, яка ініціює питання про відвід судді.

Відвід повинен бути вмотивованим (частина 3 статті 38 ГПК України).

Звертаючись до суду із заявою про відвід судді Романенко А.В. від розгляду справи №927/938/20, представник відповідача зазначає про порушення його процесуальних прав як сторони в справі, а саме права на ознайомлення з матеріалами справи та права на подачу письмової позиції відносно оцінки доказів, наявних у матеріалах справи.

Суд зазначає, що не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Доводи представника відповідача про обмеження його в праві на ознайомлення з матеріалами справи 17.02.2021 та 03.03.2021 та на подання мотивованих заперечень в установленому законом порядку не відповідають дійсності та спростовуються матеріалами справи.

Суд констатує, що провадження у справі №927/938/20 відкрито 11.11.2020, про що відповідач був обізнаний починаючи з 12.11.2020, тобто з моменту отримання ухвали суду про відкриття провадження в справі №927/938/20 (номер поштового відправлення 176).

Відповідач процесуальними правами на участь у підготовчих засіданнях та на подачу мотивованих заперечень в порядку статей 165, 178 ГПК України в установлені судом строки не скористався.

Перед початком судового засідання 17.02.2021 по розгляду справи №927/938/20 по суті, через канцелярію суду (час отримання 09:07), представником відповідача адвокатом Цециком І.М., було подано клопотання про відкладення розгляду справи, в якому, зокрема, в п.2 просив суд надати можливість ознайомитися з матеріалами справи та отримати фотокопії.

Натомість представник відповідача не скористався можливістю ознайомитись з матеріалами справи як до початку судового засідання 17.02.2021 (початок судового засідання 10:00), так і після закінчення даного судового засідання.

У свою чергу, в період з 17.02.2021 по 03.03.2021, представник відповідача адвокат Цецик І.М., до суду з метою ознайомлення з матеріалами справи не звертався.

У судовому засіданні 03.03.2021 (початок судового засідання 12:04; закінчення судового засідання 12:54) з метою надання представнику відповідача можливості ознайомитись з матеріалами справи, в порядку частини 2 статті 216 ГПК України, судом оголошено перерву до 16:00. Після ознайомлення з матеріалами справи представником відповідача заявлено письмове клопотання про визнання доказів недопустимими, яке долучено до матеріалів справи, та вирішено судом, після заслуховування доводів та заперечень представників сторін. Наведені обставини підтверджуються протоколом судового засідання.

Таким чином, доводи представника відповідача в заяві б/н від 03.03.2021 не відповідають дійсності, ним не доведено існування дійсних обставин, які викликають сумнів в об`єктивності або неупередженості судді Романенко А.В. та можуть бути підставою для відводу відповідно до статей 35, 36 ГПК України.

Наведені представником відповідача доводи щодо сумнівів у неупередженості або об`єктивності судді Романенко А.В. мають виключно суб`єктивний характер, оскільки жодного прикладу чи факту вчинення дій, які б свідчили про упередженість чи ставили б під сумнів безсторонність судді, не наведено.

В заяві про відвід судді Романенко А.В., заявник неодноразово посилається на протокол судового засідання 03.03.2021, який, у свою чергу, на момент ознайомлення ним з матеріалами справи виготовлено не було.

У контексті поданої заяви суд звертає увагу на приписи частини 4 статті 35 ГПК України, якою імперативно визначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу, зокрема щодо залучення на стадії підготовчого провадження до матеріалів справи доказів наданих представником позивача в обґрунтування доводів, наведених у позовній заяві.

Суд вважає за доцільне зауважити, що оцінка залучених у судовому засіданні зазначених документів у контексті статей 76 - 79 ГПК України не здійснювалася, оскільки надається при вирішенні спору по суті.

Відповідно до частини 1 статті 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно з частиною 3 статті 2 ГПК України основними засадами (принципами) господарського судочинства є, зокрема верховенство права; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених законом (частина 3 статті 13 ГПК України).

Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Враховуючи наведене, доводи представника ТОВ «Ей Сі Джи Україна» адвоката Цецика І.М. у заяві б/н від 03.03.2021 про відвід судді Романенко А.В. мають суб`єктивний характер, є незгодою з процесуальними рішеннями судді та не свідчать про наявність обґрунтованих сумнівів у неупередженості або об`єктивності судді. Кожна справа вирішується судом виключно на підставі наявних у матеріалах справи доказів, які не мають для суду заздалегідь встановленої сили, а відтак заявлений відвід є необґрунтованим. Мотиви, викладені в заяві, є власними судженнями та суб`єктивними припущеннями сторони.

Частиною 1 статті 40 ГПК України встановлено, що в разі задоволення заяви про відвід судді, який розглядає справу одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею, який визначається в порядку, встановленому статтею 32 цього Кодексу. Відповідно, в разі відмови в задоволенні заяви про відвід - розгляд справи здійснюється тим самим складом суду (суддею), який здійснював розгляд такої справи до подачі стороною такої заяви.

Зважаючи на викладене, підстави для задоволення заяви про відвід судді в справі №927/938/20 відсутні.

Керуючись статтями 35, 36, 38, 39, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Ей Сі Джи Україна» () б/н від 03.03.2021 про відвід судді у справі №927/938/20.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Повний текст ухвали складено та підписано 03.03.2021.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://cn.arbitr.gov.ua/sud5028/.

Суддя А.В. Романенко