ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.03.2021 року м.Дніпро Справа № 908/3578/19

м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 65, зал засідань 207

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Березкіної О.В. (доповідач),

суддів Антоніка С.Г., Дарміна М.О.

Секретар судового засідання Ковзиков В.Ю.

Представники сторін:

від позивача за первісним позовом: Смолов К.В., ордер серії ДП №2316/030 від 05.10.2020 р., адвокат;

від відповідача за первісним позовом: Столярова М.В., довіреність №914 від 01.04.2019 р., представник;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Атоменергомаш"

на рішення Господарського суду Запорізької області від 20.11.2020 ( суддя Дроздова С.С.), повний текст якого складений 01.12.2020, у справі № 908/3578/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Талан-Пром" (49000 м. Дніпро, вул. Тверська, буд. 2, офіс 1, ідентифікаційний код юридичної особи 40162787)

до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032 м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3, ідентифікаційний код юридичної особи 24584661) в особі відокремленого підрозділу "Атоменергомаш" (71503 Запорізька область, м. Енергодар, а/с 306, ідентифікаційний код юридичної особи 264444970)

про стягнення 317 624 грн. 70 коп. та

за зустрічним позовом Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032 м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3, ідентифікаційний код юридичної особи 24584661) в особі відокремленого підрозділу "Атоменергомаш" (71503 Запорізька область, м. Енергодар, а/с 306, ідентифікаційний код юридичної особи 264444970)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Талан-Пром" (49000 м. Дніпро, вул. Тверська, буд. 2, офіс 1, ідентифікаційний код юридичної особи 40162787)

про стягнення 61 999 грн. 91 коп.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Талан-Пром", звернувся до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Атоменергомаш" із позовом про стягнення боргу за поставлену продукцію в розмірі 309 999, 55 грн, 4 669, 54 грн - інфляційних втрат та 2 955, 61 грн. 3% річних.

Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Атоменергомаш" звернулось до Товариства з обмеженою відповідальністю "Талан-Пром" із зустрічним позовом про стягнення 61 999 грн. 91 коп. штрафу за поставку продукції неналежної якості за договором поставки № 20/05/36 від 18.03.2019.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 20.11.2020 у справі №908/3578/19 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Талан-Пром" до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Атоменергомаш" задоволено.

Суд стягнув з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Атоменергомаш" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Талан-Пром" 309999 (триста дев`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто дев`ять) грн. 55 коп. боргу за поставлену продукцію, 2955 (дві тисячі дев`ятсот п`ятдесят п`ять) грн. 61 коп. - 3 % річних, 4669 (чотири тисячі шістсот шістдесят дев`ять) грн. 54 коп. втрат від інфляції, 4764 (чотири тисячі сімсот шістдесят чотири) грн. 37 коп. судового збору.

В задоволенні зустрічного позову Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Атоменергомаш" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Талан-Пром" відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач (за первісним позовом) - Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Атоменергомаш" звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, незаконність та необґрунтованість рішення, просив скасувати рішення Господарського суду Запорізької області від 20.11.2020 у справі № 908/3578/19 , у задоволенні позовних вимог до апелянта відмовити, а зустрічні вимоги - задовольнити.

В обґрунтування своєї скарги апелянт посилається на те, що судом першої інстанції застосовано до спірних правовідносин положення чинного законодавства, які не підлягають застосуванню, а саме - положення пункту 6 Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за якістю № П-7 (далі Інструкція П-7), затвердженої Постановою Держарбітражу при СМ СРСР від 25.07.1966, та не застосовані положення, які підлягали застосуванню - пункт 9 Інструкції П-7, ст. 269 ГКУ, оскільки поставлені ТОВ «ТАЛАН-ПРОМ» костюми робочі мали приховані недоліки, а саме - тканина, що застосована для їх виготовлення, не відповідає вимогам договору та нормативних документів за складом сировини.

Крім того, судом взагалі не надано оцінку тому факту, що надані ТОВ «ТАЛАН-ПРОМ» копії документів про якість тканини, з якої, начебто, був виготовлений поставлений спецодяг, не відповідають тим документам, які були надані апелянту разом з поставленою продукцією (копії були додані ВП АЕМ до відзиву на позовну заяву), що свідчить про відсутність у ТОВ «ТАЛАН- ПРОМ» належного обліку відповідних документів та його недобросовісну поведінку щодо надання справжніх документів, що підтверджують якість використаної тканини. При цьому ТОВ «ТАЛАН-ПРОМ» у відзиві на зустрічну позовну заяву зазначило, що ним поставлено продукцію належної якості, оскільки в додатку № 2 до договору поставки № 20/05/36 від 18.03.2019 зазначений склад тканини, що рекомендується для виготовлення костюмів, - 80% бавовни, 20% поліестеру, в зв`язку з чим такі вимоги не є обов`язковими. Отже, ТОВ «ТАЛАН-ПРОМ» тим самим визнало, що ним поставлені костюми, які виготовлені із тканини, що має інший склад, ніж визначений договором та зазначений в наданих відповідачем документах про якість.

Всі ці обставини, на думку апелянта, є підставами для скасування рішення Господарського суду Запорізької області від 20.11.2020 року у справі 908/3578/19.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 18.01.2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Атоменергомаш" на рішення Господарського суду Запорізької області від 20.11.2020 у справі №908/3578/19. Розгляд справи № 908/3578/19 призначено у судовому засіданні на 01.03.2021 року на 09:30 год. в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду за адресою: м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 65, зал судових засідань №207.

В судовому засіданні представником відповідача за первісним позовом підтримано доводи апеляційної скарги, а представник позивача за первісним позовом заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідно до статті 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши відповідність оскаржуваного рішення нормам діючого законодавства, Центральний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 18.03.2019 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Талан-Пром» (Постачальник) та Відокремленим підрозділом «Атоменергомаш» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «ЕНЕРГОАТОМ» (Покупець) укладено Договір поставки № 20/05/36 (Договір).

Згідно п. 1.1 Договору в редакції додаткової угоди від 19.03.2019 до Договору постачальник зобов`язується поставити, а покупець - прийняти та оплатити наступну Продукцію: костюм робочий чоловічий (куртка, брюки) Ми,3 - 396 шт, костюм робочий жіночий (куртка, брюки) Ми,3 - 199 шт, на загальну суму 309 999 грн. 55 коп.

Відповідно до п. 5.1 Договору, поставка продукції за цим Договором здійснюється до 30.09.2019.

Пунктом 5.3 Договору передбачено, що за пропозицією Постачальника строк поставки, визначений відповідно до пункту 5.1 Договору, може бути змінений за згодою Покупця шляхом направлення Постачальнику заявки з новим строком поставки.

Відповідач за первісним позовом своїм листом за вих. № 2339/14 від 29.05.2019 погодив перенесення терміну постачання костюмів строком до 27.06.2019.

Згідно з п. 5.7 Договору, продукція відвантажується на умовах DDР (Інкотермс 2000) м. Енергодар, Запорізька обл. Отримувач: Відокремлений підрозділ «Атоменергомаш» ДП «НАЕК» «Енергоатом». Відвантажувальні реквізити Покупця: м. Енергодар, Запорізька обл., вул. Промислова, 17 ЗНСОтаТ ВП АЕМ, ЦМС».

Пунктом 3.1 Договору встановлено, що загальна сума договору складає 309 999,55 грн, в т.ч. ПДВ 51 666,63 грн.

Відповідно до пункту 4.1 Договору, оплата поставленої продукції здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника, зазначений в даному договорі, протягом 20 днів після завершення приймання продукції за якістю( зокрема, проходження вхідного контролю за прийнятою у Покупця процедурою), але не раніше двох місяців після отримання Покупцем партії продукції.

Звертаючись до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Атоменергомаш" 309 999 грн. 55 коп. боргу за поставлену продукцію, 4 669 грн. 54 коп. інфляційних втрат, 2 955 грн. 61 коп. 3 % річних, позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Талан-Пром" посилався на невиконання відповідачем за первісним позовом умов договору в частині оплати поставленого товару.

Задовольняючи первісні позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Талан-Пром", суд першої інстанції виходив з того, що відповідач за первісним позовом не виконав свої зобов`язання за договором поставки в частині оплати поставленого товару, що є підставою для стягнення з відповідача суми боргу та нарахованих на суму боргу інфляційних та 3% річних у відповідності до ст. 625 ЦК України.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з частиною першою статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За приписами частини другої статті 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (частина перша статті 655 Цивільного кодексу України).

З матеріалів справи вбачається, що позивачем за первісним позовом поставлено відповідачу за первісним позовом на умовах DDР: м. Енергодар, Запорізька обл, вул. Промислова, 17, з оформленням видаткової накладної № 348 від 24.06.2019 та товарно- транспортної накладної від 24.06.2019 продукцію на загальну суму 309 999 грн. 55 коп.

Разом з Продукцією позивачем за первісним позовом відповідно до п. 5.8 Договору передано документи, що стосуються Продукції (рахунок на оплату № 412 від 24.06.2019, висновок державної санітарно-епідеміологічної експертизи № 602-123-20-3/28351 від 12.09.2017, протокол випробувань № 0997- 0999/00338-ЛТ/18, паспорт якості).

Покупець відповідно до п.5.8 Договору та ч. 2 ст. 666 Цивільного кодексу України не відмовився від договору та не повернув продукцію Постачальнику.

Пунктом 4.1 Договору встановлено, що оплата поставленої продукції здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника, зазначений в даному договорі, протягом 20 днів після завершення приймання продукції за якістю (зокрема, проходження вхідного контролю за прийнятою у Покупця процедурою), але не раніше двох місяців після отримання Покупцем партії продукції». В Договорі не визначено строк проходження вхідного контролю Покупцем, та Покупцем не повідомлено Постачальника про дату проходження вхідного контролю.

Пунктом 2.5 Договору встановлено, що приймання продукції за якістю та кількістю провадиться Покупцем відповідно до вимог «Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за кількістю, затвердженої постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 15.06.1965р № П-6», та «Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за якістю, затвердженої постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 25.04.1966р № П- 7»».

Підпунктом а) п. 6 Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за якістю, затвердженої постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 25.04.1966р № П-7 (надалі - Інструкція № П-7), визначено, що: « 6. Приемка продукции по качеству и комплектности производится на складе получателя в следующиесроки: а) при иногородней поставке - не позднее 20 дней, а скоропортящейся продукции - не позднее 24 часов после выдачи продукции органом транспорта или поступления ее на склад получателя при доставке продукции поставщиком и при вывозке продукции получателем».

З урахуванням приписів п. 4.1 Договору та пп. а) п.6 Інструкції № П-7 Покупець зобов`язаний був здійснити оплату продукції в перший день після спливу 2 місяців після отримання Покупцем продукції. Так, на приймання продукції за якістю та комплектністю надається 20 днів, строк оплати - протягом 20 днів після завершення такого приймання, тобто максимально - 40 днів, що, в будь-якому разі, менше ніж 2 місяці, але оплата здійснюється не раніше 2 місяців після отримання продукції.

Відповідно до п. 14 Інструкції № П-7: « 14. Приемка продукции по качеству и комплектности производится в точном соответствии со стандартами, техническими условиями, Основными и Особыми условиями поставки, другими обязательными для сторон правилами, а также по сопроводительним документам, удостоверяющим качество и комплектносте поставляемой продукции (технический паспорт, сертификат, удостоверение о качестве, счет-фактура, спецификация и т.п.). Отсутствие указанных сопроводительних документов или некоторых из них не приостанавливает приемку продукции. В этом случае составляется акт о фактическом качестве и комплектности поступивишей продукции и в акте указывается, какие документи отсутствуют».

Факт отримання відповідачем вказаних вище документів, зазначених в п.5.8 Договору, на підтвердження якості продукції підтверджується відсутністю складеного відповідно до п. 2.5 Договору та п. 14 Інструкції № П-7 акту про фактичну якість та комплектність отриманої продукції із зазначенням відсутніх документів.

За таких обставин, відповідач за первісним позовом був зобов`язаний оплатити поставлену позивачем продукцію не пізніше 26.08.2019р., а тому господарський суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача за первісним позовом на користь позивача суми боргу за поставлений товар у розмірі 309 999 грн. 55 коп.

Відповідно до положень статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (ст. 611 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки відповідач за первісним позовом порушив грошове зобов`язання, суд першої інстанції дійшов також обгрунтованого висновку про стягнення на користь позивача 2955 грн. 61 коп. - 3 % річних та 4669 грн. 54 коп. - втрат від інфляції.

Звертаючись до Товариства з обмеженою відповідальністю "Талан-Пром" із зустрічним позовом про стягнення 61 999 грн. 91 коп. штрафу за поставку продукції неналежної якості за договором поставки № 20/05/36 від 18.03.2019, позивач за зустрічним позовом - Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Атоменергомаш" посилався на те, що поставлений відповідачем за зустрічним позовом товар, не відповідам умовам якості, передбаченим договором поставки.

Відмовляючи у задоволенні зустрічних вимог Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Атоменергомаш" про стягнення штрафу, господарський суд першої інстанції виходив з того, що позивачем за зустрічним позовом не надано належних, допустимих та достовірних доказів на підтвердження поставки відповідачем за зустрічним позовом продукції неналежної якості.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до п. 2.1 Договору, якість продукції, що поставляється за цим договором, повинна відповідати вимогам, зазначеним у пункті 2.3 договору та підтверджуватись документом про якість з інформацією про виконаний контроль, виданим підприємством-виробником або іншим правомочним органом, висновком державної санітарно-епідеміологічної експертизи, сертифікатом перевірки типу та декларацією про відповідність Технічному регламенту засобів індивідуального захисту.

Відповідно до пункту 2.3 Договору продукція, що постачається, повинна відповідати вимогам, що викладені в додатках 1-3 до цього Договору.

Додатком 2 до Договору визначені основні вимоги до виготовлення, захисні та експлуатаційні вимоги згідно з ДСТУ EN ISO 13688:2016, що костюми робочі повинні бути виготовлені з тканини зі змішаних волокон: 80% бавовни, 20% поліестеру.

Відповідно до положень частини першої ст. 688 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний повідомити продавця про порушення умов договору купівлі-продажу щодо кількості, асортименту, якості, комплектності, тари та (або) упаковки товару у стцок, встановлений договором або актами цивільного законодавства, а якщо такий строк не встановлений, - в розумний строк після того, як порушення могло бути виявлене відповідно до характеру і призначення товару.

Матеріали справи свідчать, що до подання ТОВ "Талан-Пром" первісної позовної заяви у грудні 2019 року, ВП "Атоменергомаш" ДП "НАЕК "Енергоатом" не зверталось до ТОВ "Талан-Пром" з повідомленням та/або претензіями щодо якості поставленої продукції, не запрошувало ТОВ "Талан-Пром" як Постачальника здійснити приймання продукції за якістю, відібрання зразків проб продукції, для складення акту про приховані недоліки. Отже, ВП "Атоменергомаш" ДП "НАЕК "Енергоатом" до січня 2020 року не повідомляло про наявність будь-яких недоліків поставленої продукції, яку прийняло за якістю та кількістю 24.06.2019 року

Відповідно до п. 13 р. III "Мінімальних вимог безпеки і охорони здоров`я при використанні працівниками засобів індивідуального захисту на робочому місці", затв. наказом Міністерства соціальної політики України від 29 листопада 2018 року № 1804 (далі - Мінімальні вимоги до ЗІЗ), працівники зобов`язані повідомляти роботодавця про будь-які недоліки стосовно використання ЗІЗ за призначенням.

02.08.2019 до адміністрації та первинної профспілкової організації ВП АЕМ надійшла колективна скарга працівників ремонтно-механічного цеху, в якій зазначено про те, що нові робочі костюми виготовлені з матеріалу, який не пропускає повітря, внаслідок чого в них неможливо виконувати роботи в літній жаркий період.

Протоколом випробувань № 2075/00901- ЛЗО/19 Лабораторії аналітичних досліджень та випробувань продукції Науково-технічного центру підтвердження відповідності, стандартизації та випробувань продукції легкої промисловості і засобів індивідуального захисту, за замовленням ВП "Атоменергомаш" ДП "НАЕК "Енергоатом" з 04.12.по 06.12.2019 року проведено дослідження костюму робочого чоловічого ( куртка, брюки) Ми,3 для захисту від загальних виробничих та механічних пошкоджень.

За результатами випробувань встановлено вміст складників сировинного складу: 18% бавовни та 82 % поліестера ( а.с. 117)

16.01.2020 року позивачем за зустрічним позовом - ВП "Атоменергомаш" ДП "НАЕК "Енергоатом" складено Акт № 1 про приховані недоліки, за змістом якого костюм робочий чоловічий ( куртка, брюки) Ми,3 та костюм робочий жіночий ( куртка, брюки) Ми,3, які виготовлені з однакової тканини, не відповідають вимогам, зазначеним в договорі поставки в частині складу сировини тканини, а також складу сировини, зазначеному в документах про якість ( паспортах якості) (а.с. 119)

Відповідно до статті 673 ЦК України, продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу.

Відповідність товару вимогам законодавства підтверджується способом та в порядку, встановленими законом та іншими нормативно-правовими актами (ст. 674 ЦК України).

Пунктом 2.5 Договору Сторони узгодили, що приймання продукції за якістю та кількістю провадиться Покупцем відповідно до вимог "Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за кількістю, затвердженої постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 15.06.1965р № П-6", та "Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за якістю, затвердженої постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 25.04.1966р М П-7".

Підпунктом а) п. 6 Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за якістю, затвердженої постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 25.04.1966р № П-7 (надалі - Інструкція № П-7), визначено, що Приймання продукції за якістю і комплектністю проводиться на складі одержувача в такі строки: за умови поставки в інше місто - не пізніше 20 днів, а швидкопсувної продукції - не пізніше 24 годин після видачі продукції органом транспорту чи надходження її на склад одержувача при доставці продукції постачальником або при вивезенні продукції одержувачем".

На підтвердження відповідності поставленої продукції встановленим вимогам Постачальником надані документи про якість (паспорт якості на костюми робочі чоловічі та паспорт якості на костюми робочі жіночі) та документи щодо якості тканини, з якої виготовлено костюми (сертифікат відповідності № UА.1O114.С.021-18, висновок державної санітарно-епідеміологічної експертизи від 10.08.2017 № 602-123-20-1/25189, протокол випробувань № 0806/18-ВЦ/1-№ 0810/18-ВЦ/1 від 28.03.2018), згідно з якими всі костюми виготовлені з однієї тканини з наступним складом: бавовна 80%, поліестер 20%.

Позивач за зустрічним позовом посилається на те, що недоліки мали прихований характер і не могли бути виявлені під час прийняття товару.

Згідно п.9 Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за якістю, прихованими недоліками є такі недоліки, які не могли бути виявлені під час звичайної для даного виду продукції перевірки та виявлені лише в процесі використання.

Пунктом 33 Інструкції передбачено, що Акт про приховані недоліки складається у порядку, передбаченому даною Інструкцією, якщо інше не передбачено Основними та Особовими умовами поставки, іншими обов`язковими правилами та договором.

Відповідно до п.9 Інструкції, Акт про приховані недоліки, виявлені в продукції з гарантійними термінами служби і зберігання, повинен бути складений протягом 5 днів після виявлення недоліків, але в межах встановленого гарантійного терміну».

Судом встановлено, що Протокол випробувань № 2075/00901-ЛЗО/19 одержано позивачем за зустрічним позовом 14.01.2020р., в Акті про приховані недоліки (дефекти) № 1 зазначено, що його складено 16.01.2020р. ,в той час як в Протоколі зазначено, що випробування проведені та Протокол затверджено 06.12.2019р.

Відповідно до пункту 16 Інструкції, при виявленні невідповідності якості вимогам стандартів, технічним умовам, кресленням, зразкам, договору або даним, зазначеним в маркуванні та супровідних документах, отримувач складає акт, в якому зазначає кількість оглянутої продукції і характер виявлених при прийомці дефектів.

Отримувач також зобов`язаний викликати для участі у продовженні прийомки продукції і складанні двостороннього акту представника іногороднього виготовителя ( відправника).

У всіх випадках, коли стандартами, технічними умовами, іншими обов`язковими правилами або договором для визначення якості продукції передбачений відбір зразків, особи, які приймають участь в прийомці продукції по якості, зобов`язані відібрати зразки цієї продукції. Відібрані зразки опечатуються та забезпечуються маркуванням, підписаним особами, які беруть участь у відборі.

Про відбір зразків складається акт.

З відібраних зразків (проб) один залишається у одержувача, другий надсилається виробнику (відправнику) продукції. У всіх випадках, коли це передбачено стандартами, технічними умовами, іншими обов`язковими правилами і договором, відбираються додаткові зразки (проби) для здачі на аналіз чи випробування в лабораторії або науково-дослідні інститути.

Про здачу зразків (проб) на аналіз чи випробування робляться відповідні відмітки в акті відбору зразків (проб).

Як вбачається з матеріалів справи, скарга працівників (Звернення профгруппорг МСЦ) надійшла до адміністрації 02.08.2019, але тільки 03.12.2019 (п. 5 Протоколу випробувань № 2075/00901-ЛЗО/19 ДП "Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів") позивач за зустрічним позовом передав "зразки" продукції на випробування.

Отже, з наведеного вбачається, що позивач за зустрічним позовом, який отримав інформацію про продукцію неналежної якості, 4 місяці використовував дану продукцію, не вживав жодних заходів щодо повідомлення постачальника продукції про її не відповідність нормам.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що Акт відбору зразків, відповідно до Інструкції № П-7, позивачем за зустрічним позовом не складався.

З наданого позивачем за зустрічним позовом Протоколу випробувань № 2075/00901-ЛЗО/19 вбачається, що він не містить інформацію про складання та/або наявність Акту відбору зразків, а дослідження проводились на підставі листа позивача за зустрічним позовом та направлення до випробувальної служби. При цьому, інформація щодо зразків - згідно листа замовника та маркування. ( а.с. 116)

З протоколу випробувань вбачається, що проводилось дослідження одного комплекту костюму робочого чоловічого, в той час як в Акті про приховані недоліки зазначено про костюм робочий чоловічий та костюм робочий жіночий, які «виготовлені з однакової тканини».

Проте Протокол випробувань № 2075/00901-ЛЗО/19 такого висновку не містить.

Не надано позивачем за зустрічним позовом і належних, допустимих та достовірних доказів на підтвердження фактів видачі костюмів робочим ремонтно-механічного цеху, постачальником яких був саме Позивач, саме певним працівникам із зазначенням їх прізвища, ім`я та по-батькові, які подали скарги; саме якої кількості костюмів із зазначенням дати їх видачі.

З огляду на вищезазначене, господарський суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про те, що Протокол випробувань та Акт про приховані недоліки (дефекти) є неналежними, недопустимими та недостовірними доказами на підтвердження факту неналежної якості поставленої Позивачем продукції, а отже відсутні підстави для задоволення зустрічних позовних вимог.

Крім того, колегія суддів також вважає правильними висновки суду першої інстанції про те, що п.17 Технічного регламенту засобів індивідуального захисту, затвердженого постановою КМУ від 27.08.2008р. № 761 передбачає що засоби захисту, що закривають частини тіла, повинні забезпечувати достатній рівень вентиляції з метою зменшення потовиділення. У разі неможливості виконання таких вимог зазначені засоби захисту повинні бути обладнані пристроями, що поглинають піт.

Проте, позивач за зустрічним позовом не довів, що саме зміст в тканині 80% бавовни і 20% поліестеру дає достатній рівень вентиляції.

Відповідно до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст.ст. 73, 77 ГПК України).

Оскільки позивачем за зустрічним позовом не надано належних, допустимих та достовірних доказів на підтвердження поставки відповідачем за зустрічним позовом продукції неналежної якості, суд першої інстанції обгрунтовано відмовив у задоволенні зустрічних вимог.

Інші доводи апелянта є неспроможними і висновків суду першої інстанції вони не спростовують.

Таким чином, господарський суд Запорізької області всебічно, повно, об`єктивно дослідив всі обставини справи, дав їм належну правову оцінку, правильно застосував норми матеріального права, з дотриманням норм процесуального права, що у відповідності до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без зміни.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта - Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Атоменергомаш".

Керуючись ст.ст.275-282 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Атоменергомаш" - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Запорізької області від 20.11.2020 року у справі № 908/3578/19 - залишити без змін.

Судові витрати по сплаті судового збору за перегляд рішення суду першої інстанції покласти на Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Атоменергомаш" .

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення у порядку та випадках, передбачених ст. 287 ГПК України.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 09.03.2021року.

Головуючий суддя О.В.Березкіна

Суддя С.Г.Антонік

Суддя М.О.Дармін

У зв`язку з припиненням відправлення поштової кореспонденції в Центральному апеляційному господарському суді, про що складений акт від 23.11.2020, копії постанови Центрального апеляційного господарського суду від 01.03.2021 у справі №908/3578/19 поштою не надсилаються.

Надіслати копії цієї постанови на електронну адресу: Товариства з обмеженою відповідальністю "Талан-Пром"; Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Атоменергомаш".