РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

11.02.2021Справа № 910/10779/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Удалової О.Г., за участю секретаря судового засідання Бортнюк М.В. матеріали господарської справи

за позовом Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант»

до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал

Страхування»

про стягнення 7 603,20 грн

за участю представників сторін:

від позивача Стасів В.І. (довіреність № 02/822-54 від 28.12.2020)

від відповідача не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У липні 2020 року Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» (далі - ТДВ СК «Альфа-Гарант», позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» (далі - ПрАТ «СК «Арсенал Страхування», відповідач) про стягнення 14 684,02 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач - ТДВ СК «Альфа-Гарант», на підставі договору добровільного страхування наземного транспортного засобу «Пряме врегулювання до автоцивілки» № 06-ТR/ЕР-103825110 від 01.10.2019, внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди, виплатив страхове відшкодування, а тому відповідно до положень ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст.ст. 993, 1166 Цивільного кодексу України набув право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Оскільки цивільно-правова відповідальність особи, з вини якої трапилась ДТП, була застрахована відповідачем - ПрАТ «СК «Арсенал Страхування», позивач звернувся до відповідача з вимого відшкодувати здійснену ним страхову виплату в розмірі 44 235,00 грн, проте відповідач здійснив відшкодування лише частково, а саме в розмірі 28 550,98 грн. Таким чином, не відшкодованою залишилась частина здійсненої позивачем страхової виплати в розмірі 14 684,02 грн, яку позивач просив стягнути в судовому порядку.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.07.2020 було відкритого провадження у справі № 910/10779/20 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання).

18.08.2020 до суду надійшли подані відповідачем відзив на позовну заяву, а також клопотання про призначення у справі судової автотоварознавчої експертизи з метою визначення вартості відновлювального ремонту автомобіля марки Lexus GS300, державний номерний знак НОМЕР_1 , 2005 року випуску, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, який було пошкоджено в результаті ДТП 10.12.2019, оскільки на момент вказаної ДТП строк експлуатації автомобіля перевищував 7 років.

25.08.2020 до суду надійшла подана позивачем відповідь на відзив, в якому позивач вказав, що фахівець департаменту врегулювання збитків, який є працівником відповідача, не є суб`єктом оціночної діяльності в розумінні Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в України», а тому суд не може брати до уваги здійснений ним розрахунок суми страхового відшкодування з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.08.2020 справу № 910/10779/20 призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 17.09.2020.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.09.2020 призначено по справі № 910/10779/20 судову експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.

10.12.2020 до суду були повернуті матеріали справи № 910/10779/20 разом з висновком експертів за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.12.2020 поновлено провадження у справі № 910/10779/20, підготовче засідання призначено на 12.01.2021.

04.01.2021 до суду надійшла подана позивачем заява про зміну предмету позову та зменшення розміру позовних вимог, у якій позивач просив суд стягнути з відповідача страхове відшкодування в розмірі 7 603,20 грн, а також пеню в розмірі 418,79 грн, інфляційну складову боргу в розмірі 152,06 грн, 3% річних 104,70 грн.

12.01.2021 до суду надійшов поданий відповідачем відзив на заяву позивача про зміну предмету позову та зменшення розміру позовних вимог, у якій відповідач просив суд відмовити позивачу у задоволенні заяви про зміну первісних позовних вимог та включення до них вимог про стягнення пені, 3% річних та інфляційної складової боргу.

Крім того, відповідачем була подана заява про розподіл судових витрат у розмірі 4 903,20 грн, понесених відповідачем у зв`язку з проведенням експертизи.

12.01.2021 судом проголошено протокольну ухвалу про прийняття до розгляду заяви позивача про зміну предмету позову та зменшення розміру позовних вимог в частині зменшення розміру позовних вимог, проте в іншій частині щодо нових вимог про стягнення з відповідача пені, 3% річних та інфляційної складової боргу вказана заява була відхилена судом, з огляду на те, що такі вимоги є додатковими, позивач не позбавлений права звернутись з такими вимогами шляхом подання окремої позовної заяви. У підготовчому засіданні була оголошена перерва до 21.01.2021.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.01.2021 закрито підготовче провадження та призначено судове засідання з розгляду справи по суті на 11.02.2021.

25.01.2021 до суду надійшло подане відповідачем клопотання про розгляд справи за відсутності його представника.

У судовому засіданні 11.02.2021 представник позивача заявлені ним позовні вимоги з урахуванням заяви про зменшення їх розміру підтримав, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Зважаючи на відсутність підстав для відкладення розгляду справи та наявність у матеріалах справи доказів, необхідних і достатніх для вирішення спору по суті, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 11.02.2021 було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані документи та матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив:

01.10.2019 між ТДВ СК «Альфа-Гарант» (страховик) та ОСОБА_1 (страхувальник) був укладений договір добровільного страхування наземного транспортного засобу «Пряме врегулювання до автоцивілки» № 06-ТR/ЕР-103825110 (далі - договір добровільного страхування), згідно з умовами якого були застраховані майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом - автомобілем марки Lexus GS300, державний номерний знак НОМЕР_1 , 2005 року випуску.

Вигодонабувачем за вищевказаним договором визначений власник транспортного засобу, зазначений у свідоцтві про реєстрацію.

З свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 вбачається, що власником автомобіля марки Lexus GS300, державний номерний знак НОМЕР_1 , 2005 року випуску, є ОСОБА_2

10.12.2019 у м. Києві по вул. Є. Коновальця (Щорса), 15/3, трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля марки Lexus GS300, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля марки Mercedes-Benz Vito 115 CDI, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_3 . Внаслідок вказаної ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Печерського районного суду міста Києва від 02.04.2020 по справі 757/1344/20-п встановлено вину ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, проте провадження у справі закрито за закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Судом встановлено, що 12.12.2019 ОСОБА_2 звернувся до позивача з заявою про настання події, що має ознаки страхового випадку, в якій просив виплатити страхове відшкодування на користь СТО.

Матеріали справи свідчать, що позивачем був складений страховий акт № СТ/19/0418 від 23.01.2020, згідно з яким виплаті підлягала грошова сума в розмірі 44 235,00 грн. Зазначена сума у повному обсязі була сплачена позивачем на користь СТО на підставі платіжного доручення № ID-133265 від 23.01.2020.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом «а» пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов`язані з відшкодуванням збитків (п. 36.4 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Згідно з приписами ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ст.ст. 512, 514 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Тобто, у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов`язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди.

На підставі статей 512, 514 Цивільного кодексу України, страховик стає замість потерпілої особи кредитором у зобов`язанні щодо відшкодування заподіяної шкоди у межах виплаченої суми.

Таким чином, здійснивши виплату страхового відшкодування, позивач набув право вимоги до відповідальної за заподіяні збитки особи.

Як вбачається з матеріалів справи, цивільно-правова відповідальність винної особи водія ОСОБА_3 на момент скоєння ДТП була застрахована у відповідача - ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО/3692428 з лімітом відповідальності по майну 100 000,00 грн та франшизою 1 000,00 грн.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Отже, на підставі вищезазначених норм чинного законодавства та у зв`язку з укладенням полісу № АО/3692428 відповідач прийняв на себе обов`язок відшкодовувати шкоду, заподіяну третім особам внаслідок експлуатації автомобіля марки Mercedes-Benz Vito 115 CDI, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Згідно з ч. 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Пунктом 12.1 ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Судом встановлено, що за умовами полісу № АО/3692428 розмір франшизи становить 1 000,00 грн.

Матеріали справи свідчать, що позивач направив на адресу відповідача заяву про страхове відшкодування № 6040 від 15.04.2020, в якій просив відшкодувати сплачену позивачем страхову виплату в розмірі 44 235,00 грн.

Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

З огляду на наведені приписи п. 36.2 ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" строк виконання відповідачем грошового обов`язку перед позивачем на момент розгляду та вирішення даного спору по суті настав.

Судом встановлено, що відповідач сплатив на користь позивача грошові кошти в розмірі 28 550,98 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 27122238 від 27.05.2020. Таким чином, за вирахуванням франшизи у розмірі 1 000,00 грн, частина сплаченої позивачем страхової виплати в розмірі 14 684,02 грн залишилась невідшкодованою відповідачем, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.

Однак, шляхом проведення судової автотоварознавчої експертизи, за результатами якої був складений висновок 25268/20-54 від 25.11.2020, судом встановлено, що вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу транспортного засобу - автомобіля марки Lexus GS300, державний номерний знак НОМЕР_1 , 2005 року випуску, внаслідок його пошкодження у ДТП, яка мала місце 10.12.2019 у м. Києві по вул. Є. Коновальця (Щорса), 15/3, складає 37 154,18 грн.

Таким чином, з урахуванням суми, відшкодованої відповідачем (28 550,98 грн), а також за вирахуванням франшизи в розмірі 1 000,00 грн, розмір недоплаченого відповідачем на користь позивача страхового відшкодування становить 7 603,20 грн (37 154,18 - 28 550,98 грн).

Враховуючи викладене, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги (з урахуванням заяви про зменшення їх розміру) підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати по сплаті судового збору, а також проведення експертного дослідження з урахуванням положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються судом на відповідача.

Керуючись ст.ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» (03056, м. Київ, вул. Борщагівська, буд. 154, ідентифікаційний код 33908322) на користь Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» (01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 26, ідентифікаційний код 32382598) суму страхового відшкодування в розмірі 7 603,20 грн (сім тисяч шістсот три грн 20 коп.), витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 102,00 грн (дві тисячі сто дві грн 00 коп.).

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 26.02.2021.

Суддя О.Г. Удалова