ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2021 року

м. Київ

Справа № 904/752/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Багай Н. О. - головуючого, Дроботової Т. Б., Чумака Ю. Я.,

секретар судового засідання - Мартинюк М. О.,

за участю представників:

Фермерського господарства "Ніна" - Мішакіної Л. О. (адвоката),

Товариства з обмеженою відповідальністю "НФМ Агро" - Кузьменка В. С. (адвоката),

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "НФМ Агро"

на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 24.11.2020 (колегія суддів: Білецька Л. М. - головуючий, Вечірко І. О., Верхогляд Т. А.) і рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.07.2020 (суддя Новікова Р. Г.) у справі

за позовом Фермерського господарства "Ніна"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "НФМ Агро"

про стягнення пені в розмірі 801 987,38 грн,

за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "НФМ Агро"

до Фермерського господарства "Ніна"

про визнання протиправною відмову відповідача у підписанні акта приймання-передачі сільськогосподарської техніки, зобов`язання відповідача підписати акт приймання-передачі сільськогосподарської техніки,

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст первісних та зустрічних позовних вимог

1.1. У лютому 2020 року Фермерське господарство "Ніна" (далі - ФГ "Ніна") звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "НФМ Агро" (далі - ТОВ "НФМ Агро") про стягнення пені у розмірі 801 987, 38 грн.

1.2. Позовні вимоги обґрунтовані порушенням ТОВ "НФМ Агро" зобов`язань за договором поставки сільськогосподарської техніки від 21.06.2017 № Н-043 Т-17 (далі - Договір поставки), договором зберігання від 20.06.2017 №Н-015 ОП-17 (далі - Договір зберігання), а також наявністю судових рішень у справах № 911/212/18, № 911/634/19, № 911/934/19 між тими ж сторонами.

1.3. У березні 2020 року ТОВ "НФМ Агро" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області із зустрічним позовом до ФГ "Ніна" про визнання протиправною відмови ФГ "Ніна" у підписанні акта приймання-передачі сільськогосподарської техніки від 04.03.2019 за Договором поставки, отриманого разом з листом ТОВ "НФМ Агро" від 29.03.2019 № 29-03/2019; зобов`язання ФГ "Ніна" підписати акт приймання-передачі сільськогосподарської техніки від 04.03.2019 за Договором поставки, отриманого разом з листом від 29.03.2019 №29-03/2019, та повернути один підписаний ФГ "Ніна" екземпляр такого акта на адресу ТОВ "НФМ Агро".

1.4. Обґрунтовуючи зустрічні позовні вимоги, ТОВ "НФМ Агро" зазначало, що після отримання 100% вартості товару за Договором поставки, ТОВ "НФМ Агро" здійснювало неодноразові спроби з підписання документів відносно передачі майна у власність, у тому числі, з виїздом на місце ФГ "Ніна" з представником торгово-промислової палати для фіксування стану техніки, яка приймається зі зберігання, а потім передається у власність. При цьому 04.03.2019 ТОВ "НФМ Агро" надіслало на адресу ФГ "Ніна" лист вих. № 005 з проханням виконати ФГ "Ніна" обов`язок з прийняття товару. До цього листа були долучені на підписання документи з повернення сільськогосподарської техніки зі зберігання за Договором зберігання та документи з передачі техніки у власність за Договором поставки. За твердженням ТОВ "НФМ Агро", керівництвом ФГ "Ніна" не було надано доступу до сільськогосподарської техніки представникам ТОВ "НФМ Агро" та експерту Дніпровської торгово-промислової палати. Документи щодо повернення зі зберігання та передачі у власність також не були підписані зі сторони ФГ "Ніна". Крім того, ТОВ "НФМ Агро" повторно зверталось 15.03.2019 та 29.03.2019 до ФГ "Ніна" з вимогою повернути майно зі зберігання та прийняття його у власність та надсилало відповідні документи, у тому числі акт приймання-передачі сільськогосподарської техніки від 04.03.2019 в двох примірниках. Проте, за доводами ТОВ "НФМ Агро", ФГ "Ніна" ухилялося від виконання зобов`язань за Договором поставки.

2. Короткий зміст рішень суду першої та апеляційної інстанцій

2.1. Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 13.07.2020, залишеним без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 24.11.2020 у справі № 904/752/20, задоволено у повному обсязі первісні позовні вимоги ФГ "Ніна" до ТОВ "НФМ Агро". Вирішено стягнути з ТОВ "НФМ Агро" на користь ФГ "Ніна" пеню у розмірі 801 987,38 грн. Відмовлено у задоволенні зустрічних позовних вимог ТОВ "НФМ Агро" до ФГ "Ніна" про визнання протиправною відмову ФГ "Ніна" у підписанні акта приймання-передачі сільськогосподарської техніки від 04.03.2019, за Договором поставки сільськогосподарської техніки від 21.06.2017 №Н-043Т-17, отриманого разом з листом ТОВ "НФМ Агро" від 29.03.2019 № 29-03/2019; зобов`язання ФГ "Ніна" підписати акт приймання-передачі сільськогосподарської техніки від 04.03.2019 за договором поставки сільськогосподарської техніки від 21.06.2017 № Н-043Т-17, отриманий разом з листом ТОВ "НФМ Агро" від 29.03.2019 № 29-03/2019, та повернути один підписаний ФГ "Ніна" екземпляр такого акта на адресу ТОВ "НФМ Агро".

2.2. Задовольняючи первісні позовні вимоги, господарські суди попередніх інстанцій виходили з того, що матеріали цієї справи не містять доказів передачі придбаного за Договором поставки товару від постачальника покупцю. Крім того, не надано також суду доказів належного виконання постачальником свого обов`язку передати товар в розпорядження покупцю в обумовлений договором строк та місці. У зв`язку із порушенням постачальником зобов`язання з передачі покупцю товару, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, відшкодування збитків. Відмовляючи у задоволенні зустрічних позовних вимог, господарські суди попередніх інстанцій виходили з того, що обраний ТОВ "НФМ Агро" спосіб захисту не є належним та ефективним, оскільки не призведе до поновлення порушеного права ТОВ "НФМ Агро".

3. Короткий зміст вимог касаційної скарги та заперечень на неї

3.1. Не погоджуючись із постановою Центрального апеляційного господарського суду від 24.11.2020 і рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 13.07.2020 у справі № 904/752/20, до Верховного Суду звернулося ТОВ "НФМ Агро" із касаційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні первісних позовних вимог та задовольнити зустрічні позовні вимоги.

3.2. Обґрунтовуючи підстави касаційного оскарження, ТОВ "НФМ Агро" зазначає, що судові рішення господарських судів попередніх інстанцій ухвалені з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Скаржник наголошує, що господарські суди попередніх інстанцій, ухвалили оскаржувані судові рішення без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 01.09.2020 у справі № 907/29/19, від 18.06.2019 у справі № 920/85/18 та постанові Верховного Суду від 04.02.2020 у справі № 918/116/19. На думку скаржника, зустрічні позовні вимоги судами по суті розглянуті не були

3.3. У відзиві на касаційну скаргу ФГ "Ніна" просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення господарських судів попередніх інстанцій - без змін. На думку ФГ "Ніна", посилання скаржника на справу № 907/29/19 є безпідставним, оскільки вона стосується інших правовідносин, а саме, у справі № 907/29/19 предметом позову було визнання незаконним та скасування рішення про реєстрацію права власності. Крім того, ФГ "Ніна" зазначає, що посилання скаржника на справу № 920/85/18 є помилковим, оскільки у справі № 920/85/18 вирішувалося питання стягнення збитків, а у цій справі предметом первісного позову є стягнення пені. ФГ "Ніна" також наголошує, що посилання скаржника на справу № 918/116/19 є необґрунтованим, оскільки у справі № 918/116/19 відповідач у відзиві проти позову просив зменшити розмір пені. Проте у цій справі ТОВ "НФМ Агро" не заявляло подібних клопотань та відповідно ніяких доказів щодо необхідності зменшення пені не подавало.

4. Розгляд касаційної скарги та встановлені судами обставини справи

4.1. Господарські суди попередніх інстанцій установили, що між ТОВ "НФМ Агро" (далі - поклажодавець) та ФГ "Ніна" (далі - зберігач) був укладений Договір зберігання від 20.06.2017 № Н-015 ОП-17, відповідно до якого поклажодавець передає, а зберігач приймає на відповідальне зберігання вказане в специфікації майно, а саме: комбайн Case ІН 6140 - новий; жниварку зернову Case ІН 3020, flex, 25ft - нову.

4.2. Відповідно до підпункту 4.1.1 пункту 4.1 Договору зберігання поклажодавець зобов`язаний передати зберігачеві майно на зберігання не пізніше, ніж через 10 календарних днів після набрання чинності цим Договором.

4.3. Пунктом 9.1 Договору зберігання визначено, що цей Договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами та діє до 15.12.2017.

4.4. Згідно з пунктами 5.1, 5.2 Договору зберігання, оплата за зберігання складає 10 грн (з ПДВ) за кожен місяць зберігання майна. Оплата за зберігання здійснюється в безготівковій формі на поточний рахунок зберігача щомісячно не пізніше 5 числа наступного місяця після поточного місяця зберігання, на підставі виставлених рахунків.

4.5. Згідно з актами №1 від 20.06.2017, №2 від 07.07.2017 приймання передачі майна на відповідальне зберігання, поклажодавець передав, а зберігач прийняв на відповідальне зберігання жниварку зернову Case ІН 3020, flex, 25ft - нову та комбайн Case ІН 6140 - новий.

4.6. Господарські суди попередніх інстанцій також установили, що в подальшому, між ТОВ "НФМ Агро" (далі - постачальник) та ФГ "Ніна" (далі - покупець) укладено Договір поставки сільськогосподарської техніки №Н-043 Т-17 від 21.06.2017, відповідно до якого постачальник зобов`язується передати у власність покупця сільськогосподарську техніку (далі - товар) згідно з умовами оплати, викладеними в пункті 2.3 Договору поставки, та графіком внесення платежів, зазначеним у додатку № 2.

4.7. Згідно з пунктом 1.2 Договору поставки, найменування товару, його кількість, базова ціна товару в гривнях та її еквівалент в іноземній валюті, строк передачі товару покупцю та базис поставки, графік внесення платежів визначені в додатку № 1 та додатку № 2, які є невід`ємними частинами Договору поставки.

4.8. Відповідно до додатку № 1 до Договору поставки, постачальник має передати покупцю новий комбайн Case ІН 6140 в комплекті з новою жниваркою зерновою Case ІН 3020, flex, 25ft протягом 5 робочих днів при умові надходження 100% від вартості за товар на розрахунковий рахунок постачальника, базис поставки EXW (м. Верем`я, Обухівський р-н, Київська обл.).

4.9. Пунктами 2.1 - 2.4 Договору поставки передбачено, що базова ціна товару вказана в додатку № 1. Графік внесення платежів вказаний в додатку № 2. Сторони встановлюють ціну товару в гривнях, а також встановлюють грошовий еквівалент в іноземній валюті - USD (далі - еквівалент).

4.10. На момент підписання договору вартість товару становить 6 254 387,50 грн (з ПДВ). Грошовий еквівалент в іноземній валюті становить 238 169,39 доларів США. Розміри курсу продажу долара США на УМВБ, які застосовуються при визначенні грошового еквіваленту за цим договором, визначаються на підставі даних оприлюднених на Українському фінансовому сервері (http://minfin.com.ua).

4.11. Протягом терміну дії договору, грошові зобов`язання покупця існують і підлягають сплаті в гривнях, згідно з графіком внесення платежів, зазначеним у додатку № 2, що є невід`ємною частиною цього Договору поставки. Так, перший платіж у розмірі 25,47 % від загальної вартості товару здійснюється покупцем у строк до 06.07.2017; другий платіж у розмірі 35,69 % від загальної вартості товару здійснюється покупцем у строк до 24.07.2017; третій платіж у розмірі у розмірі 38,84 % від загальної вартості товару здійснюється покупцем у строк до 15.12.2017.

4.12. Відповідно до пунктів 3.1 - 3.3 Договору поставки, постачальник зобов`язаний повідомити (в будь-якій формі) покупця про дату отримання товару, передати товар покупцеві в термін, який вказано в додатку № 1 та в місці, визначеному в графі "базис поставки" цього Договору.

4.13. Пунктами 4.1 - 4.4 Договору поставки передбачено, що приймання товару по кількості та якості проводиться покупцем в день його отримання від постачальника.

4.14. Покупець зобов`язаний перевірити комплектність, цілісність тари, пломб на ній (при їх наявності), а також відсутність ознак пошкодження товару і у випадку їх виявлення негайно, до закінчення приймання, письмово заявити постачальнику. При відсутності такої заяви товар вважається прийнятим покупцем.

4.15. Акт про приховані недоліки товару повинен бути складений покупцем відповідно до вимог Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за якістю № П-7. Акт складається з обов`язковою участю представника постачальника та експерта територіального органу торгово-промислової палати України.

4.16. Претензії покупця розглядаються постачальником і можуть бути визнані обґрунтованими тільки за умови дотримання покупцем вимог пунктів 4.1, 4.2 Договору поставки, а також вимог інструкцій виробника, інших нормативних документів з транспортування, зберігання та застосування товару.

4.17. При передачі товару обов`язково складається акт приймання-передачі, в якому вказується стан товару на момент передачі. Пунктом 8.2 Договору поставки встановлено, що право власності на товар переходить від постачальника до покупця в момент зарахування 100% вартості товару на поточний рахунок постачальника та підписання акта приймання-передачі. Пунктом 7.1 Договору поставки передбачено, що постачальник несе відповідальність за затримку з передачею товару покупцеві, сплачуючи пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості непереданого товару за кожен день затримки.

4.18. Господарські суди, розглядаючи цю справу по суті первісних та зустрічних позовних вимог зазначили, що звертаючись до суду з первісним позовом про стягнення пені у розмірі 801 987,38 грн за період з 27.04.2019 по 04.09.2019, ФГ "Ніна" стверджувало, що ТОВ "НФМ Агро" не передано за актом приймання-передачі сільськогосподарську техніку за Договором поставки, яка знаходиться у ФГ "Ніна" на підставі Договору зберігання згідно з актом №2 від 07.07.2017 приймання передачі майна на відповідальне зберігання.

4.19. Листом № 37 від 25.02.2019, направленим на адресу ТОВ "НФМ Агро", ФГ "Ніна" повідомило ТОВ "НФМ Агро" про необхідність з`явитись для оформлення акта приймання-передачі майна за Договором поставки № Н-043 Т-17 від 21.06.2017. Однак лист повернувся через закінчення строку зберігання.

4.20. Листом від 07.03.2019 ФГ "Ніна" направило на адресу ТОВ "НФМ Агро" документи для оформлення приймання-передачі майна за договором поставки. Листом від 13.03.2019 на адресу ТОВ "НФМ Агро" надіслано вимогу щодо поставки товару за договором та вдруге направлено документи для оформлення приймання-передачі майна.

4.21. У свою чергу, ТОВ "НФМ Агро" стверджувало, що після отримання 100 % вартості товару за договором поставки сільськогосподарської техніки №Н-043Т-17 від 21.06.2017, ТОВ "НФМ Агро" здійснювало неодноразові спроби з підписання документів відносно передачі майна у власність, в тому числі, з виїздом на місце ФГ "Ніна" з представником торгово-промислової палати для фіксування стану техніки, яка приймається зі зберігання, а потім передається у власність.

4.22. 04.03.2019 ТОВ "НФМ Агро" надіслало на адресу ФГ "Ніна" лист вих. №005 з проханням виконати ФГ "Ніна" обов`язок з прийняття товару. До листа були долучені на підписання документи з повернення сільськогосподарської техніки зі зберігання за Договором зберігання та документи з передачі техніки у власність за Договором поставки.

4.23. Крім того, ТОВ "НФМ Агро" стверджувало, що 05.03.2019 уповноважені представники ТОВ "НФМ Агро" разом з експертом Дніпровської торгово-промислової палати Більговським В. В. з`явились за місцезнаходженням ФГ "Ніна" для безпосереднього огляду сільськогосподарської техніки при прийманні її зі зберігання та для фіксування стану техніки, що передається покупцю у власність, а також для передачі погашених свідоцтв про реєстрацію техніки покупцю. При цьому про дату візиту та її мету ТОВ "НФМ Агро" заздалегідь повідомило ФГ "Ніна" листом №01-03/2019 від 01.03.2019.

4.24. За твердженням ТОВ "НФМ Агро", керівництвом ФГ "Ніна" не було надано доступу до сільськогосподарської техніки представникам ТОВ "НФМ Агро" та експерту Дніпровської торгово-промислової палати. Документи щодо повернення зі зберігання та передачі у власність також не були підписані з боку ФГ "Ніна". Водночас представник ФГ "Ніна" пояснив, що представники ТОВ "НФМ Агро" не підтвердили свої повноваження та не надали належним чином оформлених документів.

4.25. ТОВ "НФМ Агро" наголошувало, що повторно зверталось 15.03.2019 та 29.03.2019 до ФГ "Ніна" з вимогою повернути майно зі зберігання та прийняття його у власність і надсилало відповідні документи, у тому числі акт приймання-передачі сільськогосподарської техніки від 04.03.2019 в двох примірниках. При цьому, в листі ТОВ "НФМ Агро" № 29-03 від 29.03.2019 було вказано, що до моменту повернення сільськогосподарської техніки зі зберігання зберігачем (ФГ "Ніна") ТОВ "НФМ Агро" не зможе виконати свій обов`язок з передачі цієї ж техніки у власність покупцю (ФГ "Ніна") за Договором поставки. Тому виконання зобов`язання ТОВ "НФМ Агро" перед ФГ "Ніна" щодо передачі майна відстрочуються на час прострочення ФГ "Ніна" з повернення техніки зі зберігання.

4.26. Також зазначалось про долучення до цього листа підписаних керівником ТОВ "НФМ Агро" та засвідчених печаткою підприємства екземплярів - додаткової угоди №1 від 04.03.2019 до Договору зберігання про дострокове розірвання Договору в 2 примірниках; акта №3 повернення майна з відповідального зберігання від 0403.2019 до Договору зберігання в 2 примірниках; додаткової угоди № 1 від 04.03.2019 до Договору поставки (про видалення пунктів договору про гарантійне обслуговування, що зумовлене використанням техніки ФГ "Ніна" у період її зберігання та закінченням гарантійного періоду, а також зазначенням, що техніка передається не нова, а така, що вже була у використанні ФГ "Ніна") в 2 примірниках; додатку № 1 від 04.03.2019 до додаткової угоди № 1 від 07.03.2019 до Договору поставки; акта приймання - передачі сільськогосподарської техніки від 04.03.2019 за Договором поставки в 2 примірниках; видаткової накладної № РН-00004682 від 04.03.2019 за Договором поставки №Н-043Т-17 від 21.06.2017 в 2 примірниках.

4.27. ТОВ "НФМ Агро" наполягає на ухиленні ФГ "Ніна" від виконання зобов`язань з прийняття товару за договором поставки №Н-043Т-17 від 21.06.2017. У свою чергу ФГ "Ніна" зазначає, що документи, які надходили 20.03.2019 та 22.03.2019 разом з листом № 005 від 04.03.2019 та листом № 15-03/2019 від 15.03.2019, суперечили положенням договору поставки: а саме, документи, що надійшли разом з листом № 005 від 04.03.2019, не були підписані керівником ТОВ "НФМ Агро" та не засвідчені печаткою цього товариства; додатковою угодою № 1 від 05.03.2019 ТОВ "НФМ Агро" пропонувало внести зміни до Договору поставки та виключити гарантійні зобов`язання ТОВ "НФМ Агро", що порушує права ФГ "Ніна" та положення статті 525 Цивільного кодексу України; у додатку № 1 від 04.03.2019 до додаткової угоди № 1 від 04.03.2019 до Договору поставки, наданої разом з листом № 15-03/2019 від 15.03.2019, змінено строки поставки товару з 5 днів на 15 днів; в акті № 1 від 05.03.2019 приймання-передачі сільськогосподарської техніки, наданому з листом №005 від 04.03.2019, вказано про передачу техніки, що була у вжитку, і це не відповідає умовам Договору поставки.

4.28. Господарськими судами попередніх інстанцій констатовано, що листом № 53 від 29.03.2019 ФГ "Ніна" повідомило ТОВ "НФМ Агро" про відмову від підписання запропонованої додаткової угоди № 1 до Договору поставки, оскільки її положення знімали з постачальника всі гарантійні зобов`язання щодо поставленої техніки. Посилаючись на наведені підстави, ФГ "Ніна" також повідомило про відмову від підписання протоколу узгодження розбіжностей до додаткової угоди № 1 від 07.03.2019. ФГ "Ніна" також вказало, що видаткова накладна від 04.03.2019 та акт приймання-передачі до договору поставки не можуть бути підписані до моменту прийняття техніки за договором поставки. На момент складання листа обов`язок постачальника з передання майна не виконаний.

4.29. Крім того, розглядаючи цю справу господарськими судами враховано наявність судових рішень між цими ж сторонами щодо виконання договорів зберігання та поставки:

- постановою Верховного Суду від 11.02.2019 у справі №911/212/18 залишено без змін постанову Північного апеляційного господарського суду від 11.12.2018 про задоволення первісного позову ТОВ "НФМ Агро" до ФГ "Ніна" про стягнення суми боргу в розмірі 2 668 625,01 грн, пені у розмірі 221 020,64 грн, 3% річних у розмірі 21 275,89 грн, інфляційні втрати у розмірі 64 407,26 грн за період з 16.12.2017 по 22.03.2018 за Договором поставки та відмову у задоволенні зустрічного позову ФГ "Ніна" до ТОВ "НФМ Агро" про розірвання Договору поставки та стягнення сплачених за договором коштів і стягнення збитків;

- постановою Верховного Суду від 12.12.2019 у справі № 911/634/19 скасовано постанову Північного апеляційного господарського суду від 17.10.2019 в частині зміни рішення Господарського суду Київської області від 11.07.2019 щодо позовних вимог ТОВ "НФМ Агро" про стягнення пені з ФГ "Ніна". В цій частині справу № 911/634/19 передано на новий розгляд до Північного апеляційного господарського суду. В решті постанову Північного апеляційного господарського суду від 17.10.2019 у справі №911/634/19 залишено без змін.

5. Позиція Верховного Суду

5.1. Заслухавши суддю-доповідача, представників учасників справи, дослідивши доводи, наведені у касаційній скарзі та відзиві на неї, перевіривши матеріали справи щодо правильності застосування господарськими судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга повинна бути частково задоволена з огляду на таке.

5.2. Касаційну скаргу із посиланням на положення частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України мотивовано тим, що господарські суди попередніх інстанцій, ухвалили оскаржувані судові рішення без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 01.09.2020 у справі № 907/29/19, від 18.06.2019 у справі № 920/85/18 та постанові Верховного Суду від 04.02.2020 у справі № 918/116/19.

5.3. Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини 1 цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у випадку якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

5.4. Верховний Суд відповідно до вимог частини 1 статті 300 Господарського процесуального кодексу України переглядає у касаційному порядку судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

5.5. Верховний Суд, проаналізувавши висновки, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду та Верховного Суду, на які посилається скаржник, дійшов висновку про те, що господарські суди попередніх інстанцій ухвалили оскаржувані судові рішення без урахування таких висновків, а тому доводи ТОВ "НФМ Агро" про неврахування цих висновків є обґрунтованими.

5.6. Верховний Суд установив, що у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.06.2019 у справі № 920/85/18 (за позовом про стягнення 5 586 562,50 грн збитків) викладено висновок щодо застосування статті 614 Цивільного кодексу України, на який посилається скаржник, про те, що "за змістом частин 1 та 2 статті 614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, наявності збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками кредитора, вини. Відсутність хоча б одного з вищевказаних елементів, які утворюють склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за невиконання або неналежне виконання ним взятих на себе зобов`язань".

5.7. Колегія суддів визнає обґрунтованими доводи касаційної скарги про неврахування судами попередніх інстанції висновків Верховного Суду, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.06.2019 у справі № 920/85/18, щодо застосування статті 614 Цивільного кодексу України. При цьому Суд відхиляє доводи ФГ "Ніна" щодо неподібності правовідносин у справі № 920/85/18 та справі № 904/752/20, оскільки предметом позовних вимог у наведених справах є застосування заходів цивільно-правової відповідальності за неналежне виконання умов договору, а тому до наведених правовідносин підлягає застосуванню стаття 614 Цивільного кодексу України.

5.8. Зокрема, частинами 1, 2 статті 614 Цивільного кодексу України установлено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Верховний Суд зазначає, що для притягнення особи до цивільно-правової відповідальності необхідна наявність складу цивільного правопорушення, що полягає в протиправній поведінці (бездіяльності) особи, яка притягується до відповідальності, наявності вини у формі умислу або необережності та негативних наслідків. Відсутність складу цивільного правопорушення виключає можливість застосовувати до особи заходи відповідальності.

Застосування принципу вини як умови відповідальності за порушення зобов`язання, пов`язане також з необхідністю з`ясування таких обставин, як вина кредитора або вина обох сторін. З цих питань слід керуватися вимогами статей 210 та 211 Цивільного кодексу України.

5.9. Ухвалюючи оскаржувані судові рішення, суди послалися на постанову Верховного Суду від 12.12.2019 у справі № 911/634/19, проте не взяли до уваги інших обставин справи, зокрема, у цій справі № 904/752/20 ТОВ "НФМ Агро" посилалося на використання техніки ФГ "Ніна" у період її зберігання, зазначало, що техніка передається не нова, а така що вже була у використанні ФГ "Ніна", що залишилося поза увагою судів.

У касаційній скарзі скаржник зазначає про те, що суди не надали оцінки посиланню ТОВ "НФМ Агро" на те, що після оплати вартості майна ТОВ "НФМ Агро" здійснювало неодноразові спроби передати це майно у власність ФГ "Ніна", однак ФГ "Ніна" безпідставно відмовлялося. Крім того, ФГ "Ніна" неправомірно не повернуло майно зі зберігання на підставі Договору зберігання № Н-015 ОП-17 від 20.06.2017. ТОВ "НФМ Агро" вимагало такого повернення від ФГ "Ніна" та підписання відповідних документів, однак такі дії ФГ "Ніна" здійснено не було. Враховуючи, що майно, яке зберігається ФГ "Ніна" за договором зберігання № Н-015 ОП-17 від 20.06.2017 та є предметом Договору поставки сільськогосподарської техніки № Н-043Т-17 від 21.06.2017, то до моменту повернення сільськогосподарської техніки зі зберігання зберігачем (ФГ "Ніна"), ТОВ "НФМ Агро" не може виконати свій обов`язок з підписання акта приймання-передачі майна за договором поставки. Однак Верховний Суд, з огляду на положення статті 300 Господарського процесуального кодексу України, позбавлений можливості перевірити ці доводи, а з установлених обставин цієї справи не вбачається, що господарськими судами попередніх інстанцій надана правова оцінка змісту наведеного.

5.10. Загальними вимогами процесуального законодавства, передбаченими у статтях 73, 74, 76, 77, 86, 236-238 Господарського процесуального кодексу України визначено обов`язковість встановлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, з яких суд виходив при вирішенні позову. Без виконання цих процесуальних дій ухвалити законне й обґрунтоване рішення у справі неможливо.

5.11. Поряд із цим, розглядаючи цей спір по суті, господарські суди попередніх інстанцій, всупереч вимогам статті 86 Господарського процесуального кодексу України, не дослідили та не установили наявності або відсутності вини у ТОВ "НФМ Агро" у непідписанні акта приймання-передачі майна за Договором поставки сільськогосподарської техніки. Тому при новому розгляді цієї справи, місцевому господарському суду необхідно установити наявність або відсутність вини у ТОВ "НФМ Агро" у непідписанні акта приймання-передачі майна за Договором поставки сільськогосподарської техніки та установити, чи не призвели до невиконання Договору поставки дії іншої сторони зазначеного Договору.

5.12. Крім того, відмовляючи у задоволенні зустрічних позовних вимог, господарські суди попередніх інстанцій виходили з того, що обраний ТОВ "НФМ Агро" спосіб захисту не є належним та ефективним, оскільки не призведе до поновлення порушеного права ТОВ "НФМ Агро". Верховний Суд погоджується з висновком господарських судів попередніх інстанцій щодо способу захисту, проте зазначає, що суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), встановити наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, установити наявність чи відсутність факту порушення або оспорення права чи інтересу позивача, встановити можливість його поновлення чи захисту в обраний спосіб. Проте, суди попередніх інстанцій, обмежившись оцінкою обраного позивачем способу захисту, не з`ясували та не установили, за захистом якого порушеного права звернувся позивач, та чи має місце факт порушення його права чи інтересу.

Водночас у цьому випадку є суттєвим встановлення наявності чи відсутності факту порушення права ТОВ "НФМ Агро" та наявності / відсутності протиправної відмови ФГ "Ніна" у підписанні акта приймання-передачі сільськогосподарської техніки від 04.03.2019 за Договором поставки. Тому при новому розгляді цієї справи, господарському суду першої інстанції слід розглянути первісні та зустрічні позовні вимоги відповідно до вимог господарського процесуального законодавства та залежно від установленого ухвалити обґрунтоване і законне судове рішення.

5.13.При цьому Верховний Суд не може взяти до уваги посилання скаржника про те, що господарськими судами попередніх інстанцій, під час ухвалення оскаржуваних судових рішень не враховано висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 01.09.2020 у справі № 907/29/19 (за позовом про визнання незаконним та скасування рішення про реєстрацію права власності), постанові Верховного Суду України від 04.02.2020 у справі № 918/116/19 (за позовом про стягнення про стягнення заборгованості в сумі 1 555 968, 99 грн), оскільки зазначені справи, на які посилається скаржник, суттєво відрізняються предметом позову та установленими фактичними обставинами, від справи яка розглядається. Відмінність установлених фактичних обставин у справі, що розглядається, та справах № 907/29/19, № 918/116/19, на які посилається скаржник, свідчить про неподібність правовідносин.

5.14. Порушення попередніми судовими інстанціями норм процесуального права унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення цієї справи, та які не можуть бути усунуті Верховним Судом, ураховуючи межі повноваження касаційного суду, визначені статтею 300 Господарського процесуального кодексу України.

5.15. При цьому частиною 2 статті 300 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

5.16. Тому, під час нового розгляду справи № 904/752/20, місцевому господарському суду слід врахувати викладене в цій постанові, дослідити та об`єктивно оцінити аргументи учасників справи і всі зібрані у справі докази в їх сукупності, всебічно і повно з`ясувати фактичні обставини справи та залежно від установленого ухвалити обґрунтоване і законне судове рішення.

6. Висновки Верховного Суду

6.1. Відповідно до частин 1-5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

6.2. Згідно зі статтею 300 Господарського процесуального кодексу України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 310, частиною другою статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

6.3. Пунктами 1, 4 частини 3 статті 310 Господарського процесуального кодексу України установлено, що підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 287 цього Кодексу, чи встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів.

6.4. Ураховуючи межі перегляду справи в касаційній інстанції, колегія суддів вважає, що оскаржувані судові рішення у цій справі слід скасувати, оскільки вони ухвалені з порушенням норм права, а справу № 923/705/18 передати на новий розгляд до місцевого господарського суду для ухвалення обґрунтованого і законного судового рішення, з врахуванням викладеного в цій постанові.

7. Розподіл судових витрат

7.1. Оскільки у цьому випадку суд касаційної інстанції не змінює та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом касаційної інстанції не здійснюється (частина 14 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись статтями 300, 301, 308, 310, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "НФМ Агро" задовольнити частково.

2. Постанову Центрального апеляційного господарського суду від 24.11.2020 та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.07.2020 № 904/752/20 скасувати, справу передати на новий розгляд до Господарського суду Дніпропетровської області.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Н. О. Багай

Судді Т. Б. Дроботова

Ю. Я. Чумак