ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" лютого 2021 р.м. ХарківСправа № 922/3343/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Шарко Л.В.

при секретарі судового засідання Васильєвій Л.О.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Фізичної особи-підприємця Самілик Лілії Вікторівни, Харківська область, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Головне управління Держгеокадастру у Харківській області, м. Харків); Первомайська районна державна адміністрація Харківської області, м. Первомайський
до Фермерського господарства "Белогоровське", Київська область третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Приватний нотаріус Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Задоріна Вікторія Вікторівна, м. Дергачі
про скасування запису
за участю представників:

позивача - не з`явився,

відповідача - не з`явився,

третьої особи (ГУ Держгеокадастру у Х/о) - не з`явився,

третьої особи (Первомайська РДА Х/о) - не з`явився,

третьої особи (Приватний нотаріус Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Задоріна Вікторія Вікторівна) - не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Самілик Лілія Вікторівна звернулась до господарcького суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (Державному реєстрі прав) запис за № 33883348 про інше речове право (право оренди земельної ділянки, суборенда земельної ділянки) ФГ «Белогоровське», () на земельну ділянку кадастровий номер: :14:000:0017, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 45, площею 149,95 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої за адресою: Харківська область, Первомайський район, с/рада Верхньобишкинська (після проведення об`єднання територіальних громад, знаходиться в територіальних межах Олексіївської сільської об`єднаної територіальної громади Первомайського району Харківської області), вчинений державним реєстратором приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Задоріною Вікторією Вікторівною (дата та час державної реєстрації: 24.10.2019 року о 13:27:27; підстава виникнення іншого речового права: договір суборенди землі, серія та номер: 19/12С, виданий 19.12.2018 року, видавник: сторони; підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 49393819 від 29.10.2019 року о 08:55:29; зміст, характеристика іншого речового права: строк дії: 19.04.2020 року, додаткові відомості: орендна плата за 1 рік суборенди становить 138795,10 грн.; відомості про суб`єкта іншого речового права: Орендар - ФГ «Белогоровське» (), Орендодавець - Самілик Лілія Вікторівна (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 )). Судові витрати просить покласти на відповідача. До позовної заяви додано клопотання про призначення по справі почеркознавчої експертизи.

Ухвалою суду від 26.10.20р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на "17" листопада 2020 р. об 11:00 год. Задоволено клопотання позивача про витребування доказів. Витребувано у ФГ «Белогоровське» () оригінал підписаного від імені Самілик Лілія Вікторівна (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) із ФГ «Белогоровське» () договору суборенди землі за № 19/12 С від 19 грудня 2018 року, на підставі якого за ФГ «Белогоровське» () було проведено державну реєстрацію права суборенди на земельну ділянку кадастровий номер: :14:000:0017, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 45, площею 149,95 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої за адресою: Харківська область, Первомайський район, с/рада Верхньобишкинська (після проведення об`єднання територіальних громад, знаходиться в територіальних межах Олексіївської сільської об`єднаної територіальної громади Первомайського району Харківської області). Клопотання позивача про призначення по справі почеркознавчої експертизи буде розглянуто судом в процесі підготовчого провадження. Вказано про те, що питання про залучення до участі у справі 3-х осіб буде вирішення після надання позивачем пояснень на боці кого із сторін їх має бути залучено.

Представник позивача в підготовчому засіданні 17.11.20р. надав усні пояснення щодо необхідності залучення до участі у справі третіх осіб вказаних у позові та оголосив на боці кого із сторін просить їх залучити. Просив повторно витребувати документі від відповідача, які витребовувались ухвалою суду від 26.10.20р. та повторно направити відповідачу ухвалу про відкриття провадження по справі.

Ухвалою суду від 17.11.20р. усне клопотання представника позивача про повторне витребування оригіналів документів від відповідача задоволено. ПОВТОРНО ВИТРЕБУВАНО у ФГ «Белогоровське» оригінал підписаного від імені Самілик Лілія Вікторівна із ФГ «Белогоровське» договору суборенди землі за № 19/12 С від 19 грудня 2018 року, на підставі якого за ФГ «Белогоровське» було проведено державну реєстрацію права суборенди на земельну ділянку кадастровий номер: :14:000:0017, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 45, площею 149,95 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої за адресою: Харківська область, Первомайський район, с/рада Верхньобишкинська (після проведення об`єднання територіальних громад, знаходиться в територіальних межах Олексіївської сільської об`єднаної територіальної громади Первомайського району Харківської області). Залучено до участі у справи в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Головне управління Держгеокадастру у Харківській області (, 61145, м. Харків, вул. Космічна, 21, 2 під`їзд, поверхи 8,9); Первомайську районну державну адміністрацію Харківської області (, 64107, Харківська обл., м. Первомайський, вул. Соборна, 16). Залучено до участі у справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Приватного нотаріуса Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Задоріну Вікторію Вікторівну (62303, Харківська обл., Дергачівський р-н, м. Дергачі, вул. Сумський шлях, 178 в). Підготовче засідання відкладено на "14" грудня 2020 р. о 10:00 год.

14.12.20р. від позивача надійшло клопотання про продовження строку підготовчого провадження на 30 днів.

14.12.20р. в підготовчому засіданні оголошено протокольну ухвалу про продовження строку підготовчого провадження на 30 днів та про відкладення підготовчого засідання на 21.01.21р. о 14:00 год.

18.01.21р. від позивача надійшла заява про зміну предмету позову в якій просить суд скасувати рішення державного реєстратора (державної реєстрації прав) із припиненням речового права на нерухоме майно та надав уточнену позовну заяву в прохальній частині якої просить суд скасувати рішення державного реєстратора (приватного нотаріусу Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Задоріної Вікторії Вікторівни) про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 49393819 від 29 жовтня 2019 року о 08:55:29, на підставі якого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (Державному реєстрі прав) здійснений запис за № 33883348 про інше речове право (право оренди земельної ділянки, суборенда земельної ділянки) ФГ «Белогоровське», () на земельну ділянку кадастровий номер: :14:000:0017, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 45, площею 149,95 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої за адресою: Харківська область, Первомайський район, с/рада Верхньобишкинська (після проведення об`єднання територіальних громад, знаходиться в територіальних межах Олексіївської сільської об`єднаної територіальної громади Первомайського району Харківської області), із одночасним скасуванням державної реєстрації та припиненням іншого речового права (права оренди земельної ділянки, суборенди земельної ділянки) за ФГ «Белогоровське», () на земельну ділянку кадастровий номер: :14:000:0017, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 45, площею 149,95 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої за адресою: Харківська область, Первомайський район, с/рада Верхньобишкинська (після проведення об`єднання територіальних громад, знаходиться в територіальних межах Олексіївської сільської об`єднаної територіальної громади Первомайського району Харківської області) (дата та час державної реєстрації: 24.10.2019 року о 13:27:27; підстава виникнення іншого речового права: договір суборенди землі, серія та номер: 19/12С, виданий року, видавник: сторони; підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 49393819 від 29.10.19 року о 08:55:29; зміст, характеристика іншого речового права: строк дії: 19.04.2020 року, додаткові відомості: орендна плата за 1 рік суборенди становить 138795,10 грн.; відомості про суб`єкта іншого речового права: Орендар - ФГ "Белогоровське" (), Орендодавець - Самілик Лілія Вікторівна (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 )).

18.01.21р. від позивача надійшла заява про визнання обставин такими, що встановлені, а саме на виконання вимог ч. 2 ст. 174, ч. 10 ст. 81 ГПК України, визнати факт, що позивач Самілик Лілія Вікторівна (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) не укладала та не підписувала договір № 19/12С від 19 грудня 2018 року із відповідачем ФГ "Белогоровське" () - встановленим.

Дана заява буде розглянута під час розгляду справи по суті.

21.01.21р. від позивача надійшла заява про долучення документів до матеріалів справи, зокрема заява свідка.

21.01.21 р. від 3-ї особи (ГУ Держгеокадастру у Х/о) надійшли письмові пояснення по справі та просив суд розглянути справу в призначеному засіданні 21.01.21р. о 14:00 год. без участі представника 3-ї особи.

Ухвалою суду від 21.01.21р. в задоволенні клопотання позивача про призначення по справі почеркознавчої експертизи відмовлено. Заяву позивача про зміну предмету позову, яка надійшла до суду 18.01.21р., задоволено. Подальший розгляд справи ведеться з урахуванням даної заяви. Закрито підготовче провадження по справі та призначено розгляд справи по суті в судовому засіданні на "17" лютого 2021 р. о 14:00 год.

17.02.21р. від 3-ї особи (ГУ Держгеокадастру у Х/о) надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника 3-ї особи.

Суд, дослідивши дане клопотання, вважає за можливе його задовольнити у зв`язку з тим, що направлення уповноваженого представника в засідання є правом учасників процесу, а також у зв`язку з тим, що участь представників в судовому засіданні обов`язковою не визнавалась.

Представник позивача в судове засідання 17.02.21р. не з`явився.

Представник відповідача в судове засідання 17.02.21р. не з`явився. Відзив на позовну заяву не надав, вимоги ухвал суду виконано не було.

Представники третіх осіб в судове засідання 17.02.21р. не з`явились.

Враховуючи те, що одним з принципів судочинства є свобода в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих ним повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, та вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній та додатково поданими на вимогу суду матеріалами та документами.

Розглянувши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши обставини та докази на їх підтвердження, судом встановлено наступне.

Фізична особа- підприємець Самілик Лілія Вікторівна провадить господарську діяльність з виробництва сільськогосподарської продукції.

Згідно укладеного між позивачем та третьою особою Первомайською районною державною адміністрацією Харківської області (в особі голови Полторацького Володимира Юхимовича) договору оренди земельної ділянки № б/н від 27 червня 2003 року, в редакції відповідно до додаткової угоди № б/н від 29 липня 2014 року про поновлення договору оренди земельної ділянки № б/н від 27 червня 2003 року, позивачу ФОП Самілик Лілія Вікторівна належить право оренди земельної ділянки, площею 149,95 га, за адресою: Харківська обл., Первомайський р-н, с/рада Верхньобишкинська (наразі земельна ділянка знаходиться в територіальних межах Олексіївської сільської об`єднаної територіальної громади Первомайського району Харківської області), цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; кадастровий номер: :14:000:0017.

Строк дії оренди: до 01 червня 2023 року з правом пролонгації.

Належне позивачу право оренди вказаної земельної ділянки було зареєстровано у встановленому законом порядку згідно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 23 вересня 2014 року за № 15983847, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 23 вересня 2014 року за № 27160111.

З метою перевірки правового стану належного позивачу права оренди земельної ділянки 06 липня 2020 року позивач отримала інформаційну довідку з Державного реєстру прав і дізналася, що 24 жовтня 2019 року приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Задоріною Вікторією Вікторівною було проведено і зареєстровано право суборенди вказаної вище земельної ділянки за невідомим позивачу Фермерським господарством «Белогоровське» () зі строком дії такої суборенди до 19 квітня 2020 року (номер запису про інше речове право: 33883348; дата та час державної реєстрації: 24.10.2019 року о 13:27:27; рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 29.10.2019 року за № 49393819).

Зі змісту відомостей, що містяться в Державному реєстрі прав, вбачається, що державна реєстрації вказаного права суборенди на земельну ділянку була проведена приватним нотаріусом на підставі договору суборенди землі за № 19/12С від 19 грудня 2018 року, який нібито був укладений і підписаний між позивачем Самілик Лілією Вікторівною (як фізичною особою) та відповідачем ФГ «Белогоровське».

За твердженнями позивача, Самілик Лілія Вікторівна ані як фізична особа-підприємець, ані як фізична особа ніколи не укладала жодних договорів суборенди вказаної вище земельної ділянки, так само як ніколи не підписувала і не видала жодній особі довіреність за вчинення подібних юридично-значимих дій. Вказує про те, що позивач не знає, ніколи не спілкувалася і не мала жодних (навіть формальних) контактів із будь-якими уповноваженими особами чи представниками невідомої ФГ «Белогоровське».

За твердженнями позивача, ФОП Самілик Лілія Вікторівна не укладала і не підписувала договір суборенди землі за № 19/12С від 19 грудня 2018 року, на підставі якого приватний нотаріус Задоріна В. В. провела державну реєстрацію права суборенди на належну позивачу земельну ділянку за відповідачем ФГ «Белогоровське».

Таким чином, звертаючись з даним позовом відповідач зазначає, що спірний договір був підроблений невідомими позивачу особами.

За заявою позивача про злочин 07 липня 2020 року було зареєстровано кримінальне провадження № 0000011 від 07.07.2020 і розпочато досудове розслідування, а 08.07.2020 року позивача було допитано в якості потерпілої та вручена пам`ятка про права та обов`язки потерпілого.

В позові позивач вказує, що за весь період дії підробленого договору суборенди відповідно до п. 2.3 додаткової угоди про поновлення договору оренди земельної ділянки б/н від 27 червня 2003 року, позивач своєчасно, безперервно і в повному обсязі сплачувала визначену договором оренди орендну плату у сумі 138795,10 грн.

Також, відповідно до умови п. 2.7 додаткової угоди про поновлення договору оренди земельної ділянки б/н від 27 червня 2003 року, право на оренду земельної ділянки державної власності не може бути відчужено її орендарем (позивачем ФОП Самілик Лілією Вікторівною) іншим особам.

Як вбачається з наданих письмових пояснень ГУ Держгеокадастру у Х/о Наказ №356 від 10.07.19 року "Про надання погодження про передачу земельної ділянки в суборенду" Головним управлінням Держгеокадастру у Харкывськый областы не видавався.

Надаючи правову кваліфікацію доказам які надані сторонами та викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про оренду землі», орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Тобто обов`язковою ознакою письмової форми є те, що сторони власноручно вчиняють підпис на відповідному документі при укладенні правочину.

Згідно ч. 3 ст. 203 ЦК України, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

За приписами ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 203 Цивільного кодексу України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства. Недодержання в момент вчинення правочину вимог, встановлених ч. 1 ст. 203 ЦК України, є підставою недійсності правочину.

Тому, у разі коли воля суб`єкта правочину формувалася не вільно і (або) не відповідала його волевиявленню, правочин визнається неправомірним.

Відповідно до п. п. 7.18. - 7.27. Постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц (провадження № 14-499цс19), «правочин, який не вчинено (договір, який не укладено), не може бути визнаний недійсним. Наслідки недійсності правочину також не застосовуються до правочину, який не вчинено.

За змістом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до частини другої статті 16 цього Кодексу способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що такий спосіб захисту, як визнання правочину неукладеним, не є способом захисту прав та інтересів, установленим законом.

Разом із цим суд може застосувати не встановлений законом спосіб захисту лише за наявності двох умов одночасно: по-перше, якщо дійде висновку, що жодний установлений законом спосіб захисту не є ефективним саме у спірних правовідносинах, а по-друге, якщо дійде висновку, що задоволення викладеної в позові вимоги позивача призведе до ефективного захисту його прав чи інтересів.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала про те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 5 червня 2018 року у справі № 338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16, від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц.

У справі, що розглядається, позивач звернувся з вимогою про визнання недійсними договорів оренди, посилаюсь на те, що ці договори не підписував, умови їх не погоджував, тож відповідач безпідставно відмовляє в поверненні використовуваних земельних ділянок позивачу як власнику цих земельних ділянок, покликаючись до умов договорів, підписаних невстановленою особою замість позивача.

Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Зазначена норма кореспондує частинам другій, третій статті 215 ЦК України, висвітлює різницю між нікчемним і оспорюваним правочином і не застосовується до правочинів, які не відбулися, бо є невчиненими.

Разом із тим Велика Палата Верховного Суду констатує, що у випадку оспорювання самого факту укладення правочину, такий факт може бути спростований не шляхом подання окремого позову про недійсність правочину, а під час вирішення спору про захист права, яке позивач вважає порушеним шляхом викладення відповідного висновку про неукладеність спірних договорів у мотивувальній частині судового рішення.»

Отже, оскільки виготовлений від імені Самілик Лілії Вікторівни договір суборенди землі за № 19/12С від 19 грудня 2018 року із ФГ «Белогоровське» є підробленим, а підпис від імені позивача в ньому вчинено невідомою іншою особою, враховуючи, що сама земельна ділянка наразі знаходиться у володінні і користуванні позивача, належним і ефективним способом захистом свого законного права оренди позивач вважає скасування у судовому порядку записів державного реєстратора (приватного нотаріуса) про державну реєстрації права суборенди на спірну землю за відповідачем, яка була здійснена на підставі підроблених документів.

При цьому, не зважаючи на те, що станом на момент подання цього позову строк дії спірної суборенди вже закінчився, позивач, все одно, вважає свої права та законні інтереси порушеними і такими, що потребують судового захисту, оскільки сам по собі факт внесення на підставі підроблених документів і наявності наразі в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомостей про наявність права суборенди спірної земельної ділянки у ФГ «Белогоровське» порушує права позивача і створює для неї реальні негативні ризики, пов`язані із втратою права володіння і користування землею та права власності на вирощений урожай зернових.

Така позиція позивача повністю узгоджується із висновками Великої Палати Верховного Суду у постанові від 04 вересня 2018 року у справі № 915/127/18, згідно п. 5.17 якої «відповідно до пункту 1 частини першої статті 2 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-ІУ«Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Отже, право або інтерес позивача, який вважає себе орендарем земельної ділянки, може бути порушено внесенням до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про наявність права оренди іншої особи. При цьому рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію прав із внесенням відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вичерпує свою дію. Тому належним способом захисту права або інтересу позивача у такому разі є не скасування рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію прав, а скасування запису про проведену державну реєстрацію права оренди (частина друга статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»)».

Тотожні правові висновки були зроблені у п. 5.17 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2018 року по справі № 925/1265/16 (провадження № 12-158гс18) і у п. п. 74, 75 постанови Великої Палати Верховного Суду віл 29 травня 2019 року у справі № 367/2022/15-ц (провадження № 14-376цс18).

У частині другій статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (у редакції, чинній до 16.01.2020, яка діяла на час прийняття рішень приватних нотаріусів про державну реєстрацію іпотеки і заборони відчуження та про державну реєстрацію зміни іпотеко держателя) було унормовано порядок внесення записів до Державного реєстру прав, змін до них та їх скасування. Так, за змістом зазначеної норми у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини 6 статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. У разі скасування судом документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав до 01.01.2013, або скасування записів про державну реєстрацію прав, інформація про які відсутня в Державному реєстрі прав, запис про державну реєстрацію прав вноситься до Державного реєстру прав та скасовується.

Однак згідно із Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству", який набрав чинності з 16.01.2020, статтю 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" викладено у новій редакції.

Так, відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини третьої статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (у редакції, чинній із 16.01.2020) відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Отже, у розумінні положень наведеної норми у чинній редакції, на відміну від положень частини другої статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у попередній редакції, яка передбачала такі способи судового захисту порушених прав як скасування записів про проведену державну реєстрацію прав та скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, наразі способами судового захисту порушених прав та інтересів особи є судове рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав; судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав; судове рішення про скасування державної реєстрації прав.

При цьому з метою ефективного захисту порушених прав законодавець уточнив, що ухвалення зазначених судових рішень обов`язково має супроводжуватися одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Викладене свідчить, що з 16.01.2020 року такого способу захисту порушених речових прав як скасування запису про проведену державну реєстрацію права закон не передбачає. А тому з 16.01.2020 року неможливе застосування такого способу судового захисту як скасування записів в ДРП, який в практичному аспекті не зможе забезпечити і гарантувати позивачеві відновлення порушеного права, а отже неспроможний надати особі ефективний захист її прав.

Водночас, у пункті 3 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству" унормовано, що судові рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що на момент набрання чинності цим Законом набрали законної сили та не виконані, виконуються в порядку, передбаченому Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" до набрання чинності цим Законом.

Отже, за змістом цієї правової норми виконанню підлягають виключно судові рішення: 1) про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень; 2) про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень; 3) про скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, тобто до їх переліку не належить судове рішення про скасування запису про проведену державну реєстрацію права, тому починаючи з 16.01.2020 цей спосіб захисту вже не може призвести до настання реальних наслідків щодо скасування державної реєстрації прав за процедурою, визначеною у Законі України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Аналогічні правові висновки були викладені в постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 16 вересня 2020 року по справі № 352/1021/19 і в постанові від 03 вересня 2020 року по справі № 914/1201/19.

Таким чином, належним способом захисту прав ФОП Самілик Лілії Вікторівни є скасування рішення державного реєстратора (приватного нотаріуса) про державну реєстрацію оспорюваного права суборенди земельної ділянки, скасування безпосередньо державної реєстрації цього оспорюваного права суборенди земельної ділянки з одночасним припинення цього права.

Згідно з положеннями ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 ГПК України).

У справі «Трофимчук проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Таким чином, на підставі вищевикладеного, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги з урахуванням заяви про зміну предмету позову.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 129 ГПК України. Судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином судові витрати покладаються на відповідача в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України; ст.ст. 15, 16, 203, 204, 207, 215 Цивільного кодексу України; ст. ст. 8, 27 Закону України "Про оренду землі"; ст.ст. 1, 2, 4, 5, 12, 13, 14, 15, 73, 74, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 256, 257, 259 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Скасувати рішення державного реєстратора (приватного нотаріусу Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Задоріної Вікторії Вікторівни) про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 49393819 від 29 жовтня 2019 року о 08:55:29, на підставі якого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (Державному реєстрі прав) здійснений запис за № 33883348 про інше речове право (право оренди земельної ділянки, суборенда земельної ділянки) ФГ «Белогоровське», () на земельну ділянку кадастровий номер: :14:000:0017, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 45, площею 149,95 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої за адресою: Харківська область, Первомайський район, с/рада Верхньобишкинська (після проведення об`єднання територіальних громад, знаходиться в територіальних межах Олексіївської сільської об`єднаної територіальної громади Первомайського району Харківської області), із одночасним скасуванням державної реєстрації та припиненням іншого речового права (права оренди земельної ділянки, суборенди земельної ділянки) за ФГ «Белогоровське», () на земельну ділянку кадастровий номер: :14:000:0017, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 45, площею 149,95 га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої за адресою: Харківська область, Первомайський район, с/рада Верхньобишкинська (після проведення об`єднання територіальних громад, знаходиться в територіальних межах Олексіївської сільської об`єднаної територіальної громади Первомайського району Харківської області) (дата та час державної реєстрації: 24.10.2019 року о 13:27:27; підстава виникнення іншого речового права: договір суборенди землі, серія та номер: 19/12С, виданий року, видавник: сторони; підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 49393819 від 29.10.19року о 08:55:29; зміст, характеристика іншого речового права: строк дії: 19.04.2020 року, додаткові відомості: орендна плата за 1 рік суборенди становить 138795,10 грн.; відомості про суб`єкта іншого речового права: Орендар - ФГ "Белогоровське" (), Орендодавець - Самілик Лілія Вікторівна (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 )).

Стягнути з Фермерського господарства «Белогоровське» (08130, Київська область, Києва-Святошенський район, с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Черкаська, 26, ) на користь Фізичної - особи підприємця Самілік Лілії Вікторівни ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) судовий збір в сумі 2102,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку для оскарження. Зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, або до суду першої інстанції відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повне рішення складено "01" березня 2021 р.

Суддя Л.В. Шарко