ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=====================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2021 року Справа № 915/1503/20

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Смородінової О.Г.,

за участю секретаря судового засідання Ржепецької К. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Вітовської районної ради (54050, м. Миколаїв, просп. Богоявленський, буд. 306; ідентифікаційний код 24787097)

до відповідача: Приватного підприємства «Редакція районної газети Вісник Жовтневщини» (54124, Миколаївська обл., Вітовський район, с. Українка, вул. Леніна, буд. 3; ідентифікаційний код 02474140)

про: зобов`язання відшкодувати суму земельного податку,

за участю представників учасників справи:

від позивача: не з`явився,

від відповідача: Мурга В.Л., у порядку самопредставництва,

Суть спору:

11.12.2020 Вітовська районна рада звернулася до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою № 1145-03-19 від 10.12.2020 (з додатками) з вимогами:

- зобов`язати відповідача відшкодувати суму земельного податку на червень-грудень 2020 року у сумі 2927,46 грн;

- розірвати Договір оренди рухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ Вітовського району № 5/301 від 11 грудня 2018 р. з 01.01.2021р.;

- судові витрати, понесені позивачем, покласти на відповідача.

16.12.2020, у зв`язку тим, що позивачем не було дотримано вимог ст. 162 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд постановив ухвалу, якою позовну заяву залишив без руху та приписав позивачу усунути встановлені при поданні позовної заяви недоліки у 10-денний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Копія вказаної ухвали була отримана позивачем 21.12.2020, про що свідчить відповідна відмітка на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення зі штрихкодовим ідентифікатором 139. Таким чином, встановлений судом строк для усунення недоліків позовної заяви для позивача тривав до 31.12.2020 включно.

29.12.2020 до суду від Вітовської районної ради надійшла заява б/н та без дати (вх. № 16775/20), за змістом якої позивач, на виконання ухвали від 16.12.2020, просив суд долучити до матеріалів справи нову редакцію позовної заяви (№ 1237-03-19 від 28.12.2020), у якій виклав позовні вимоги таким чином:

- зобов`язати відповідача відшкодувати суму земельного податку за червень-грудень 2020 року у сумі 2927,46 грн, на користь Вітовської районної ради , р/р UA3039810 в ДКСУ м. Київ, МФО 820172;

- судові витрати, понесені позивачем, покласти на відповідача.

З урахуванням наведеного позовні вимоги у даній справі ґрунтуються на підставі: умов Договору оренди нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, Вітовського району № 5/301 від 11.12.2018 з додатками до нього; листа Вітовської районної ради № 180-03-25 від 06.03.2020; застосування норм статей 11, 13, 14, 16, 181, 509, 797 Цивільного кодексу України, статей 173, 174, 175 Господарського кодексу України, статей 126, 269, 284, 286 Податкового кодексу України, статті 2 Бюджетного кодексу України та мотивовані таким: відповідач є платником земельного податку на загальних підставах. Протягом 2020 року Приватне підприємство «Редакція районної газети Вісник Жовтневщини» не сплачувало земельний податок, а саме: за червень грудень 2020 року в сумі 2927,46 грн (всього за 2020 рік 5018,50 грн, з них сплачено редакцією за січень - травень 2020 року 2091,04 грн). Листом районної ради №180-03-25 від 06.03.2020 та щомісячно електронною поштою Редакції газети «Вісник Жовтневщини» було направлено для підписання два примірники договору на відшкодування податку на земельну ділянку під орендованим приміщенням площею 77,26 кв.м. на другому поверсі адмінбудівлі по вул. Янтарна, 72 на суму 5018,5 грн, на які станом на 23.10.2020 жодної відповіді редакцією газети не надано.

Ухвалою суду від 29.12.2020, після усунення позивачем недоліків позовної заяви, останню було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 915/1503/20 за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін; розгляд справи по суті призначено на 28 січня 2021 року о 10:15; встановлено для сторін процесуальні строки для подання заяв по суті спору.

В судовому засіданні 28.01.2021 за участю представника відповідача було розпочато розгляд справи № 915/1503/20 по суті.

У вказаному засіданні представник відповідача просив долучити до матеріалів справи письмове клопотання б/н від 27.01.2021 (вх. № 1307/21) та копію договору, укладеного між сторонами щодо відшкодування податку за землю. Оригінал вказаного договору було оглянуто судом під час засідання. Крім того, представник відповідача просив подане в судовому засіданні клопотання вважати відзивом на позовну заяву.

У наведеному клопотанні відповідач просить суд закрити провадження у справі, мотивуючи таким: «Вітовська районна рада, як державна бюджетна організація, від сплати земельного податку на земельні ділянки звільнена, а редакція районної газети якісь права на «землекористування» чи отримання у власність земельних ділянок, земельних часток (паїв) не оформляла. Щоб якось припинити цей рейдерський шабаш голови райради Матвєєва І.С. редакція пішла на поступки і в травні 2020 року нами було підписано додатковий Договір про сплату податку за землю з 01.2020 року у розмірі 986,78 грн за рік або 82,23 грн на місяць. Для спрощення розрахункової процедури в умовах карантину ми згідно пункту 2.5 даного Договору внесли платню в розмірі 2091,04 грн, що підтверджено позивачем у заяві з розрахунку покриття усіх оплат за землю на період дії обох Договорів (до кінця 2021 року)».

З урахуванням наведеного, судом зауважено відповідачу на терміновій необхідності направлення копії вказаного клопотання на адресу позивача, докази чого слід надати суду.

За результатами проведеного засідання судом було постановлено ухвалу, якою розгляд справи по суті відкладено на 25 лютого 2021 року о 10:30.

Станом на момент проведення судового засідання від учасників справи будь-яких заяв чи клопотань як по суті справи, так і з процесуальних питань, до суду не надходило.

25.02.2021 в судове засідання з`явився представник відповідача, якого суд заслухав. Позивач свого повноважного представника в судове засідання не направив, хоча про час та місце проведення засідання був повідомлений належним чином. Копія ухвали Господарського суду Миколаївської області від 28.01.2021 у справі № 915/1503/20, направлена на адресу місцезнаходження позивача була 08.02.2021 повернута за зворотною адресою відділенням поштового зв`язку із зазначенням причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою» (поштове відправлення зі штрихкодовим ідентифікатором 430). Відповідно до приписів п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Судом перевірено відомості Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо адреси місцезнаходження відповідача та встановлено, що процесуальний документ надіслано зазначеній юридичній особі в порядку, визначеному чинним процесуальним законодавством (крім того, суд зауважує, що відповідна адреса була повідомлена суду самим позивачем у позовній заяві). За такого, датою вручення відповідачу копії ухвали Господарського суду Миколаївської області від 28.01.2021 у справі № 915/1503/20 слід вважати 08.02.2021.

Враховуючи наведене та те, що явка учасників справи не визнавалася судом обов`язковою, а участь у засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи по суті за відсутності представника позивача.

В судовому засіданні 25.02.2021 представник Приватного підприємства «Редакція районної газети Вісник Жовтневщини» просив суд долучити до матеріалів справи копію відзиву на позовну заяву з доказами його направлення відповідачу, зауваживши, що вказаний відзив повторює текст поданого у попередньому судовому засіданні клопотання б/н від 27.01.2021 (вх. № 1307/21).

Крім того, представник відповідача підтвердив актуальність правової позиції останнього, викладеної у відзиві.

Відповідно до змісту статей 195, 240 ГПК України, 25.02.2021 за результатами розгляду даної справи за правилами спрощеного позовного провадження, суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення.

Ознайомившись з матеріалами справи, дослідивши надані докази у їх сукупності, заслухавши в судових засіданнях представника відповідача, суд

В С Т А Н О В И В:

11 грудня 2018 року між Вітовською районною радою, як орендодавцем, та Приватним підприємством «Редакція районної газети Вісник Жовтневщини», як орендарем, був укладений Договір оренди нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, Вітовського району № 5/301 (далі Договір), згідно з предметом якого орендодавець на підставі розпорядження районної ради від «11» грудня 2018 р.№76 р передає , а орендар приймає у строкове платне користування нерухоме майно - службові кабінети загальною площею 62,00 кв.м. на другому поверсі та частину місць загального користування площею 15,26 кв.м. на першому та другому поверхах двоповерхової будівлі (далі Майно), розташованих за адресою: місто Миколаїв, вулиця Янтарна, буд.72, згідно викопіювання з поверхового плану, що є невід`ємною частиною цього договору (додаток № 1). Об`єкт оренди перебуває на балансі Вітовської районної ради . Балансова вартість об`єкта оренди 23333,00 грн. Майно передасться в оренду для розміщення працівників приватного підприємства, що будуть здійснювати видання друкованого засобу масової інформації «Вісник Жовтневщини».

Розділом 3 цього Договору сторони обумовили орендну плату. Так:

- орендна плата визначається на підставі розділу 11 Положення про оренду манна, що є спільною власністю територіальних громад сіл, селищ Вітовського району, затвердженого рішенням Вітовської районної ради від 30.06.2011 № 20 та частини 2 статті 9 Закону України «Про реформування державних і комунальних друкованих засобів масової інформації» і становить без податку на додану вартість 1 (одна) гривня на рік (п. 3.1);

- нарахування податку на додану вартість на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному законодавством (п. 3.2);

- розмір орендної плати переглядається на вимогу однієї із сторін у разі зміни Методики її розрахунку, істотної зміни стану об`єкта оренди з незалежних від сторін причин та в інших випадках, передбачених чинним законодавством (п. 3.3);

- орендна плата перераховується орендарем орендодавцю у повному обсязі не пізніше 20 грудня поточного року (п. 3.4);

- орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до районного бюджету та орендодавцю відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати (п. 3.5);

- наднормативна сума орендної плати, що надійшла орендодавцю, підлягає в установленому порядку поверненню орендарю у п`ятиденний термін від дня одержання його письмової заяви або заліку в рахунок наступних платежів (п. 3.6);

- у разі припинення (розірвання) Договору оренди орендар сплачує орендну плату до дня повернення Майна за актом приймання-передачі включно. Закінчення строку дії Договору оренди не звільняє орендаря від обов`язку сплатити заборгованість за орендною платою, якщо така виникла, у повному обсязі, враховуючи штрафні санкції (п. 3.7).

Також, до обов`язків орендаря (відповідача по справі) увійшло, зокрема:

- своєчасно її у повному обсязі сплачувати орендну плату (п. 5.2);

- укласти з надавачем послуг Договір про відшкодування всіх втрат на утримання орендованого нерухомого майна га надання комунальних послуг (п. 5.11);

- щомісяця до 25 числа поточного місяця відшкодовувати надавачу послуг витрат на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг орендарю згідно договору про відшкодування витрат на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю та виставлених рахунків (п. 5.12);

- переглянути розмір орендної плати на вимогу орендодавця у разі зміни Методики її розрахунку. Зазначені дії оформляються додатковим договором, який с невідомою частиною Договору (п. 5.15).

Розділом 10 Договору сторони визначили строк чинності, умови зміни та припинення Договору. Так, зокрема:

- цей Договір укладено строком на 2 роки 11 місяців та діє з 11 грудня 2018 року до 11 листопада 2021 року включно (п. 10.1);

- зміни до цього Договору або його розірвання допускаються за взаємної згоди сторін. Зміни, які пропонується внести, розглядаються протягом одного місяця з дати їх подання до розгляду іншою стороною (п. 10.3);

- взаємовідносини сторін, не врегульовані цим Договором, регулюються чинним законодавством України (п. 10.12).

Договір скріплено підписами та печатками обох сторін.

Разом із тим, предметом даного позову виступила майнова вимога позивача щодо зобов`язання відповідача здійснити відшкодування суми земельного податку.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Таким чином, до предмету доказування у даній справі належать обставини порушення орендарем грошового зобов`язання перед орендодавцем щодо відшкодування податку за землю.

Позивач підтверджує власну правову позицію такими доказами:

- Договір оренди нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, Вітовського району № 5/301 від 11.12.2018 з додатками до нього;

- лист Вітовської районної ради № 180-03-25 від 06.03.2020;

- витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 3232/0/205-20 від 19.02.2020;

- рішення Миколаївської міської ради № 52/18 від 10.07.2018;

- положення про податок на майно;

- податкова декларація з плати за землю;

- претензія № 1092-03-25 від 30.11.2020.

Відповідач на підтвердження власної правової позиції надав суду такі докази:

- Договір (без дати) № 1.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України є, зокрема, договори.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Статтею 173 Господарського кодексу України передбачено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до приписів статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Матеріали справи свідчать, що на виконання умов вищенаведеного Договору оренди нерухомого майна, позивач передав, а відповідач прийняв без зауважень та заперечень за Актом прийому передачі приміщення згідно договору оренди нерухоме майно службові кабінети загальною площею 62,00 кв.м. на другому поверсі та частину місць загального користування площею 15,26 кв.м. на першому та другому поверхах двоповерхової будівлі, розташованих за адресою: місто Миколаїв, вулиця Янтарна, буд.72.

Водночас, позивач стверджує, що в діях відповідача вбачається безпідставне ухилення від сплати земельного податку та виконання умов договору оренди нерухомого майна.

Так, згідно п. 269.1.1 ст. 269 Податкового кодексу України платниками земельного податку є власники земельних ділянок.

Згідно з п. 12 ч. 1 ст. 2 Бюджетного кодексу України бюджетними установами є органи державної влади, органи місцевого самоврядування, а також організації, створені ними у встановленому порядку, що повністю утримуються за рахунок відповідно державного бюджету чи місцевого бюджету. Бюджетні установи є неприбутковими.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені конституцією та законами України.

Вітовська районна рада є бюджетною установою.

Згідно з п. 284.1 ст. 284 ПК України Верховна Рада Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування встановлюють ставки плати за землю та пільги щодо земельного податку, що сплачується на відповідній території.

Отже, відповідні ставки плати за землю та пільги щодо земельного податку у спірних правовідносинах встановлюються Миколаївською міською радою. Приписами п. 4.7.1 п.п. (ж) Положення про податок на майно, затвердженого рішенням Миколаївської міської ради №22/3 від 18.06.2015 №48/9 (зі змінами від 13.07.2017), пільги щодо сплати земельного податку встановлено установам та організаціям, які фінансуються з державного або інших місцевих бюджетів, тобто Вітовська районна рада звільняється від сплати земельного податку. Органи засобів масової інформації до цієї категорії не відносяться.

Разом із цим, відповідно до п. 284.3 ст. 284 ПК України якщо платники податку, які користуються пільгами з цього податку, надають в оренду земельні ділянки, окремі будівлі, споруди або їх частини, податок за такі земельні ділянки та земельні ділянки під такими будівлями (їх частинами) сплачується на загальних підставах з урахуванням прибудинкової території. Ця норма не поширюється на бюджетні установи у разі надання ними будівель, споруд (їх частин) в тимчасове користування (оренду) іншим бюджетним установам, дошкільним, загальноосвітнім навчальним закладам незалежно від форм власності і джерел фінансування.

Тобто, бюджетні та неприбуткові організації, які набули право власності або оформили право постійного користування земельною ділянкою, повністю утримуються за рахунок бюджетних коштів, у тому числі використовують отримані доходи (прибутки) виключно для фінансування видатків на своє утримання, у разі надання ними будівель, споруд (їх частин) в тимчасове користування (оренду) іншим бюджетним установам, земельний податок за такі земельні ділянки та земельні ділянки під такими будівлями (їх частинами) не сплачують.

На підставі вищевикладеного позивач зазначає, що платниками земельного податку до бюджету у встановлених розмірах на загальних підставах є власники земельних ділянок та землекористувачі, яким земельні ділянки передані у власність або надані в користування. Редакція газети «Вісник Жовтневщини» є платником земельного податку на загальних підставах.

Крім наведеного, Вітовська районна рада посилається на приписи ст. 797 ЦК України, відповідно до яких плата, яка справляється з наймача будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини), складається з плати за користування нею і плати за користування земельною ділянкою.

Враховуючи вищенаведене, джерелом сплати бюджетною установою земельного податку до бюджету, у зв`язку з втратою нею пільги, є плата за користування земельною ділянкою, яку сплачує орендар будівлі.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 ЦК України до нерухомого майна належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Тому, плата за оренду будівлі та плата за користування земельною ділянкою, на якій знаходиться орендована будівля, повинні зараховуватись на один рахунок бюджетної установи, відкритий для обліку власних надходжень за оренду майна.

Підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру (п. 286.1 ст. 286 ПК України).

За 2020 рік Вітовською районною радою подана Державній податковій службі податкова декларація з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності), на оплату земельного податку.

В Розділі 1 Податкової декларації розраховано суми земельного податку за кадастровими номерами земельних ділянок. Так, п.1.6 розділу 1 за кадастровим номером :08:001:0003 розраховано суму земельного податку за площу, надану в оренду 129,01 кв.м. в сумі 8183,89 грн, в т.ч. надану в оренду Редакції газети «Вісник Жовтневщини» - 77,26 кв.м. в сумі 4901,07 грн, крім того сума штрафу 3% - 147,03 грн. Всього: 5018,50 грн.

Таким чином, позивач зазначає про те, що протягом 2020 року Редакцією газети «Вісник Жовтневщини» не сплачено земельний податок, а саме: за червень-грудень 2020 року в сумі 2927,46 грн (всього за 2020 рік - 5018,50 грн, з них сплачено редакцією за січень - травень 2020 року 2091,04 грн).

Статтями 73, 74 ГПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Як слідує з положень ст. 77, 78 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Відповідно до змісту ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Дослідивши надані суду докази, оцінивши їх у відповідності з вимогами ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, проаналізувавши фактичні обставини справи згідно з вимогами чинного законодавства, яке регулює спірні відносини, суд за результатами дослідження наданих позивачем доказів та вказаних у позові обставин не вбачає жодного порушення відповідачем прав та законних інтересів позивача у даній справі. При цьому суд звертає увагу позивача на не доведення підстав заявленого позову шляхом надання належних доказів свого порушеного права у спірних правовідносинах (зокрема: договору між сторонами щодо відшкодування земельного податку, за відсутності відповідних домовленостей у Договорі оренди, виставлених позивачем відповідачу рахунків, доказів здійснених оплат).

При цьому, саме відповідач надав суду Договір (без дати) № 1, укладений між Вітовською районною радою (Сторона 1) та Приватним підприємством «Редакція районної газети Вісник Жовтневщини» (Сторона 2), згідно з предметом якого сторони дійшли згоди, що враховуючи, що Сторона 1 є платником податку за використання земельної ділянки під адміністративною будівлею по вулиці Янтарній, буд. 72 в. Корабельному районі міста Миколаєва , на якої знаходиться приміщення (далі - Майно) площею 77.26 кв.м. , передане Сторони 2 у платне користування на правах оренди, то Сторона 2 відшкодує Стороні 1 податок за землю, на якої розташоване майно, згідно виставленого рахунку Стороною 1.

Згідно з умовами цього Договору:

- Сума відшкодування податку за землю становить: 986,78 грн за рік, або 82,23 грн на місяць (п. 1.1);

- Сторона 1 кожного місяця виставляє рахунок на відшкодування податку за землю Стороні 2 у розмірі 82,23 грн, а Сторона 2 зобов`язана проводити оплату даного рахунку не пізніше 15 числа місяця, слідуючого за звітним місяцем (п. 2.1);

- Сторона 2 має право проводити оплату авансом за будь-який період в межах строку дії Договору (п. 2.5);

- даний Договір застосовується за взаємовідносинами сторін з « 01» січня 2020 року до « 31 » грудня 2020 року (п. 4.1).

Таким чином, оскільки умовами Договору (без дати) № 1 передбачено, що він застосовується до взаємовідносин сторін з 01.01.2020 до 31.12.2020, а, як стверджує сам позивач, відповідачем протягом 2020 року було сплачено земельний податок у розмірі 2091,04 грн, то враховуючи встановлений Договором (без дати) № 1 розмір відшкодування земельного податку за рік в сумі 986,78 грн, відповідна заборгованість Приватного підприємства «Редакція районної газети Вісник Жовтневщини» у спірних правовідносинах відсутня.

Отже, враховуючи вищенаведені норми та обставини, розглянувши даний спір із застосуванням норм матеріального права, якими регулюються відповідні відносини, згідно з наявними в матеріалах справи доказами, враховуючи те, що обставини, на які посилається сторона позивача як на підставу для задоволення позову не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи, а саме були спростовані відповідачем шляхом надання відповідних доказів на підтвердження викладених у відзиві заперечень, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 238 ГПК України, у резолютивній частині рішення зазначаються, зокрема відомості про розподіл судових витрат.

За правилами п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням наведеного, у зв`язку з відмовою в задоволенні позову, судовий збір у даній справі покладається на позивача.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-79, 86, 129, 219, 220, 233, 238, 240, 241, 248, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дати складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене в порядку та у строки, визначені статтею 256 і підпунктом 17.5 пункту 17 Розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України.

Сторони та інші учасники справи:

Позивач: Вітовська районна рада (54050, м. Миколаїв, просп. Богоявленський, буд. 306; ідентифікаційний код 24787097);

Відповідач: Приватне підприємство «Редакція районної газети Вісник Жовтневщини» (54124, Миколаївська обл., Вітовський район, с. Українка, вул. Леніна, буд. 3; ідентифікаційний код 02474140).

Повне рішення складено та підписано судом 02.03.2021.

Суддя О.Г. Смородінова