ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"05" березня 2021 р.м. Одеса Справа № 916/546/21

Господарський суд Одеської області у складі судді Невінгловської Ю.М. розглянувши заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про забезпечення позову вх. ГСОО №2-286/21 від 02.03.2021 року подану по справі №916/546/21

за позовом: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до відповідачів: 1. ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 )

2. ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 )

3. Юридичного департаменту Одеської міської ради Державного реєстратора Логиновської А.А, (65026, м. Одеса, пл. Думська,1)

про визнання недійсним акту приймання-передачі частки у статутному капіталі та скасування державної реєстрації

ВСТАНОВИВ:

Суть спору: 02.03.2021 року до Господарського суду Одеської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до відповідачів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Державного реєстратора Логиновської А.А. Юридичного департаменту Одеської міської ради за вх. ГСОО №566/21, в якій позивач просить суд визнати недійсним акт приймання-передачі частки у статутному капіталі ТОВ «ЗТ-ІНВЕСТ» від 19.02.2021 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , та скасувати державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах, зміну складу або інформації про засновників, проведену державним реєстратором Юридичного департаменту Одеської міської ради Логиновською А.А., реєстраційна дія №034002601 від 23.02.2021 року.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на порушення ОСОБА_2 визначеної положеннями Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» та Статутом ТОВ «ЗТ-ІНВЕСТ» процедури повідомлення позивача про намір відчуження своєї частки в статутному капіталі Товариства та, в результаті якого, без отримання згоди позивача, відповідно до акта приймання-передачі від 19.02.2021 року ОСОБА_2 передав у власність ОСОБА_3 частку статутного капіталу у розмірі 50 %.

Одночасно з позовною заявою, позивачем було подано до суду заяву про забезпечення позову (вх. ГСОО №2-286/21), в порядку ст.ст. 136-138 Господарського процесуального кодексу України. У відповідності до змісту заяви про забезпечення позову, заявник просить суд вжити заходи до забезпечення позову, а саме:

- накласти арешт на частку статутного капіталу у Товаристві з обмеженою відповідальністю ЗТ-ІНВЕСТ () у розмірі 50%, та корпоративні права, що належить ОСОБА_3 , відповідно до акта приймання-передачі частки у статутному капіталі від 19.02.2021;

- заборонити ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) розпоряджатися будь-яким чином часткою статутного капіталу у Товаристві з обмеженою відповідальністю ЗТ-ІНВЕСТ () у розмірі 50% та корпоративними правами, що належить ОСОБА_3 , відповідно до акта приймання-передачі частки у статутному капіталі від 19.02.2021;

- заборонити всім державним реєстраторам, визначеним Законом України Про державну реєстрацію юридичних осіб фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, приватним та державним нотаріусам, які здійснюють діяльність на території України, та іншим суб`єктам, що вчиняють реєстраційні дії з державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, будь-яким іншим особам, наділеним функціями державного реєстратора, вчиняти/здійснювати/проводити будь-які реєстраційні дії та проводити державну реєстрацію будь-яких змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, в тому числі змін, що не пов`язані зі змінами в установчих документах, зміну складу або інформації про засновників, щодо Товариства з обмеженою відповідальністю ЗТ-ІНВЕСТ (65045, Одеська обл., м. Одеса, вул. Преображенська, буд. 27, приміщення 810, ).

Розглянувши подану ОСОБА_1 заяву про забезпечення позову, суд зазначає таке:

Відповідно до ст.136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частина 1 ст.137 ГПК України не містить вичерпного переліку заходів, якими може бути забезпечений позов у справі. Так, згідно з п.п.1,4,10 ч.1 цієї статті позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб, забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання, а також іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

У відповідності до ч.1 ст.140 Господарського процесуального кодексу України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Забезпечення позову полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судового рішення. Згідно з положеннями статей 136, 137 Господарського процесуального кодексу України забезпечення позову застосовується судом, зокрема, якщо їх невжиття може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

У статті 137 Господарського процесуального кодексу України визначено, що позов забезпечується, зокрема накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії та іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

При цьому не допускається забезпечення позову у спорах, що виникають з корпоративних відносин, шляхом заборони: 1) проводити загальні збори акціонерів або учасників господарського товариства та приймати ними рішення, крім заборони приймати конкретні визначені судом рішення, які прямо стосуються предмета спору; 2) емітенту, зберігачу, депозитарію надавати реєстр власників іменних цінних паперів, інформацію про акціонерів або учасників господарського товариства для проведення загальних зборів товариства; 3) участі (реєстрації для участі) або неучасті акціонерів або учасників у загальних зборах товариства, визначення правомочності загальних зборів акціонерів або учасників господарського товариства; 4) здійснювати органам державної влади, органам місцевого самоврядування, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб покладені на них згідно із законодавством владні повноваження, крім заборони приймати конкретні визначені судом рішення, вчиняти конкретні дії, що прямо стосуються предмета спору (ч. 5 ст. 137 ГПК України);

Відповідно до ч. 9 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України, суд, який вирішує спір про право власності на акції (частки, паї) товариства, права акціонера (учасника), реалізація яких залежить від відносної вартості акцій (розміру частки) в статутному капіталі товариства, може постановити ухвалу про забезпечення позову шляхом встановлення заборони на внесення змін до статуту цього товариства щодо розміру статутного капіталу.

Згідно ч. 10 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України, заходи забезпечення позову не повинні порушувати прав інших акціонерів (учасників) господарського товариства. Зокрема, крім випадків, передбачених частиною дев`ятою цієї статті, заборона вчиняти дії має стосуватися лише акцій або корпоративних прав, безпосередньо пов`язаних з предметом спору.

Так, в обґрунтування поданої заяви заявник посилається на те, що без вжиття заходів забезпечення позову існує ризик подальшої зміни складу учасників ТОВ «ЗТ-ІНВЕСТ» в порушення положень Статуту та Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», а саме без згоди учасника товариства ОСОБА_1 , що позбавить його можливості відновити свої порушені права. Крім того, позивач зазначає, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до порушення вимог щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

У рішенні Конституційного Суду України від 16.06.2011 N 5-рп/2011 у справі N 1-6/2011 зазначено, що судочинство охоплює, зокрема, інститут забезпечення позову, який сприяє виконанню рішень суду і гарантує можливість реалізації кожним конституційного права на судовий захист, встановленого статтею 55 Конституції України.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів або здійснюється ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав/ інтересів позивача.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача (боржника) або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача або особи, яка звернулась з відповідними вимогами у справі про банкрутство.

При цьому, сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

При вирішенні питання про забезпечення немайнового позову у спорах, що виникають з корпоративних відносин, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості, адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги та їх співмірності;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності реальної загрози ефективному захисту порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача у разі невжиття судом обраного позивачем способу забезпечення позову;

- заборони забезпечення позову таким способом, який суперечить частині 5 статті 137 Господарського процесуального кодексу України та порушують прав інших акціонерів (учасників) господарського товариства.

У даній заяві ОСОБА_1 звернувся до суду з немайновими позовними вимогами, судове рішення у разі задоволення яких не вимагатиме примусового виконання, отже має застосовуватись та досліджуватись така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Подібна правова позиція Верховного Суду викладена, зокрема, у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.08.2018 року у справі № 910/1040/18, постанові Верховного Суду від 24.06.2020 у справі № 902/1051/19.

При цьому в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Як встановлено судом, позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані порушенням його переважного права на придбання частки у статутному капіталі ТОВ «ЗТ-ІНВЕСТ» , у зв`язку з чим вчинення будь-яких правочинів щодо відчуження спірної частки статутного капіталу знівелює значення судового рішення у випадку задоволення позову ОСОБА_1 та викличе необхідність подальшого звернення його до суду.

Тобто, фактично, спір у даній справі стосується захисту та поновлення корпоративних прав позивача, які він вважає вже порушеними внаслідок продажу відповідачем-1 спірної частки Товариства.

Разом з тим, суд зауважує, що звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, ОСОБА_1 просить суд заборонити державним реєстраторам взагалі проводити будь-які реєстраційні дії та проводити державну реєстрацію будь-яких змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, в тому числі змін, що не пов`язані зі змінами в установчих документах.

За результатом розгляду даних вимог, суд зазначає про те, що з урахуванням, що забезпечення позову не повинно порушувати та обмежувати права та законні інтереси інших осіб, що не є учасниками даного судового процесу, визначені позивачем заходи забезпечення позову у вигляді заборони уповноваженим особам вчиняти фактично будь-які реєстраційні дії щодо Товариства є неспівмірними із заявленими позовними вимогами, жодним чином не забезпечують виконання у подальшому судового рішення у випадку задоволення позову, а також не пов`язані з можливістю істотного ускладнення чи унеможливлення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача.

Аналогічні висновки наведені у постанові Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду 25.11.2019р. по справі №922/1992/19.

Отже, з метою ефективного захисту інтересів позивача, задля уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, суд доходить висновку про задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову в частині накладення арешту на частку статутного капіталу у ТОВ «ЗТ-ІНВЕСТ» у розмірі 50 %, та корпоративні права, що належать ОСОБА_3 , відповідно до акту приймання-передачі частки у статутному капіталі від 19.02.2021 року, а також заборони всім державним реєстраторам, визначеним Законом України Про державну реєстрацію юридичних осіб фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, приватним та державним нотаріусам, які здійснюють діяльність на території України, та іншим суб`єктам, що вчиняють реєстраційні дії з державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, будь-яким іншим особам, наділеним функціями державного реєстратора, вчиняти/здійснювати/проводити реєстраційні дії та проводити державну реєстрацію змін складу або інформації про засновників, щодо Товариства з обмеженою відповідальністю ЗТ-ІНВЕСТ.

Зазначені заходи забезпечення позову за думкою суду є адекватними та співмірними із заявленими позовними вимогами, а невжиття таких заходів забезпечення позову призведе до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав позивача.

Разом із тим суд зазначає, що у даному випадку невжиття заявлених заходів забезпечення позову може призвести до неможливості та значного ускладнення виконання рішення суду, у разі задоволення позову, оскільки у разі подальшого відчуження спірної частки в статутному капіталі Товариства позивач не зможе захистити своє порушене право в межах даного судового провадження без інших звернень до суду до нових учасників товариства.

У разі зміни власника спірної частки у позивача виникне необхідність змінювати предмет позову та залучати до розгляду справи інших осіб, що у свою чергу призведе до того, що розгляд справи по суті буде затримано, а позивача буде позбавлено оперативного, вчасного захисту та поновлення корпоративних прав, які він вважає порушеними.

При цьому, на думку суду, заявлені способи забезпечення позову співвідносяться з предметом позову, а отже існує логічний зв`язок між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовних вимог, тож такі заходи забезпечення позову спроможні забезпечити належне виконання судового рішення у разі задоволення позову.

Між тим, у даному випадку, застосування заходів до забезпечення позову не порушують прав та охоронюваних законом інтересів відповідачів у справі чи інших осіб, що не є учасниками даного судового процесу, не призведе до втручання у звичайну діяльність учасників судового процесу, не перешкоджатиме господарській діяльності Товариства, а лише запровадить тимчасові обмеження, існування яких дозволить створити належні умови для запобігання перешкод у виконанні рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Що стосується заходу забезпечення, викладеного у пункті 2 заяви, а саме: заборонити ОСОБА_3 розпоряджатися будь-яким чином часткою статутного капіталу у Товаристві з обмеженою відповідальністю ЗТ-ІНВЕСТ у розмірі 50% та корпоративними правами, що належить ОСОБА_3 , відповідно до акта приймання-передачі частки у статутному капіталі від 19.02.2021., суд зазначає, що сам по собі арешт на частку відповідача-2 у статутному капіталі позбавляє його права на розпорядження нею, в тому числі її відчуження, отже даний захід забезпечення, не є необхідним та доцільним.

Зважаючи на викладене, вимога про забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_3 розпоряджатися будь-яким чином часткою статутного капіталу у Товаристві з обмеженою відповідальністю ЗТ-ІНВЕСТ у розмірі 50% та корпоративними правами, що належить ОСОБА_3 , відповідно до акта приймання-передачі частки у статутному капіталі від 19.02.2021 не підлягає задоволенню.

З огляду на викладене вище, здійснивши оцінку обґрунтованості доводів щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог щодо забезпечення позову, дотримання збалансованості інтересів сторін, встановивши наявність правового зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовних вимог, врахувавши ймовірність утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів, суд вважає за необхідне частково задовольнити заяву ОСОБА_1 .

При здійсненні вищевказаних висновків суд враховує, що ст. 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено здійснення правосуддя на засадах верховенства права, забезпечення кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Керуючись ст.ст. 138, 145, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1.Заяву ОСОБА_1 за вх. №ГСОО 2-286/21 від 02.03.2021 року - задовольнити частково.

2. Накласти арешт на частку статутного капіталу у Товаристві з обмеженою відповідальністю «ЗТ-ІНВЕСТ» (65045, м. Одеса, вул. Преображенська, буд. 27, прим.810, ) у розмірі 50 %, та корпоративні права, що належать ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) відповідно до Акта приймання-передачі частки у статутному капіталі від 19 лютого 2021 року.

3. Заборонити всім державним реєстраторам, визначеним Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» приватним та державним нотаріусам, які здійснюють діяльність на території України, та іншим суб`єктам, що вчиняють реєстраційні дії з державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, будь-яким іншим особам, наділеним функціями державного реєстратора, вчиняти/здійснювати/проводити реєстраційні дії та проводити державну реєстрацію змін складу або інформації про засновників, щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗТ-ІНВЕСТ» (65045, м. Одеса, вул. Преображенська, буд. 27, прим.810, ).

4.В задоволені решти заяви про забезпечення позову відмовити.

Стягувачем за даною ухвалою є: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 )

Боржником за даною ухвалою є: ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Ухвала набрала чинності 05.03.21 та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня набрання законної сили ухвали Господарського суду Одеської області.

Суддя Невінгловська Юлія Михайлівна