ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" лютого 2021 р. м. Київ Справа № 911/2570/20

Господарський суд Київської області у складі судді Антонової В.М., за участю секретаря судового засідання Денисевич К.Ю., розглянув за правилами загального позовного провадження матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Соната БЦ до Товариства з обмеженою відповідальністю Бориспільський комбікормовий завод про стягнення 672287,73 грн

за участю представників сторін:

від позивача: Панченко О.В. (наказ №1 від 28.01.2013);

від відповідача: не прибув

Товариство з обмеженою відповідальністю Соната БЦ (далі позивач) подало до суду позов до Товариства з обмеженою відповідальністю Бориспільський комбікормовий завод (далі відповідач), згідно прохальної частини якої просить стягнути з відповідача 672287,73 грн, з яких 621824,00 грн основа сума заборгованості, 40082,45 грн пені, 6820,56 грн 3% річних, 3560,72 грн інфляційних втрат.

В обґрунтування позовної заяви позивач посилається на невиконання відповідачем грошових зобов`язань, відповідно до договору поставки №132/БКЗ від 02.09.2019.

Ухвалою від 09.09.2020 Господарський суд Київської області залишив позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Соната БЦ вих.№36 від 01.09.2020 без руху, у зв`язку з недотриманням на момент подання позовної заяви вимог п. п. 8, 9, 10 ч. 3 ст. 162, ч. 5 ст. 164 ГПК України.

19.10.2020 на адресу Господарського суду Київської області від Товариства з обмеженою відповідальністю Соната БЦ надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви б/н від 16.10.2020.

Ухвалою від 21.10.2020 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено справу до підготовчого засідання на 17.11.2020, зобов`язано позивача надіслати поштою на адресу відповідача заяву про усунення недоліків позовної заяви б/н від 16.10.2020 та додані до неї документи, а також надати докази відправлення до суду, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву та доказів відправки копії відзиву позивачу у строк, передбачений ч. 8 ст. 165 ГПК України протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі.

Копія відповідної ухвали суду отримана позивачем 29.10.2020, відповідачем 27.10.2020, про що свідчать повідомлення про вручення поштових відправлень за №№ 970, 870.

02.11.2020 до суду від позивача надійшло клопотання б/н від 02.11.2020 про долучення доказів до матеріалів справи.

05.11.2020 до суду від відповідача надійшов відзив вих.№02-02/11/20 від 02.11.2020 на позовну заяву, у якому відповідач заперечував проти позову, оскільки основний борг у розмірі 621824,00 грн погашено в повному обсязі, у зв`язку з чим предмет спору у даній справі відсутній.

Також, до відзиву відповідачем додано копію додаткової угоди № 1 від 31.07.2020 до договору макухи соєвої № 132 БКЗ від 02.09.2019, відповідно до умов якої, як стверджує відповідач, сторони встановили новий строк оплати заборгованості до 18.09.2020, у зв`язку з чим, на думку відповідача, не відбулось прострочення зобов`язання.

Ухвалою від 17.11.2020 Господарський суд Київської області відклав підготовче засідання на 01.12.2020, встановив позивачу строк для подання до суду та відповідачу відповіді на відзив до 23.11.2020 включно, встановив відповідачу строк для подання до суду та позивачу заперечень на відповідь на відзив до 01.12.2020 включно.

23.11.2020 до суду через систему "Елетронний суд" від позивача надійшла відповідь на відзив б/н від 22.11.2020. Позивач заперечив доводи відповідача, викладені у відзиві та зазначив, що додаткова угода, яку додав відповідач до відзиву є зфальшованою.

25.11.2020 до суду через систему "Елетронний суд" від позивача надійшло клопотання б/н від 25.11.2020 про відкладення (перенесення) розгляду справи (підготовчого засідання) та продовження строку проведення підготовчого провадження.

26.11.2020 до суду від відповідача надійшло клопотання вих.№01-24/11/20 від 24.11.2020 про розгляд справи у підготовчому засіданні без участі відповідача/його представника.

Ухвалою від 01.12.2020 продовжено строк підготовчого провадження, відкладено підготовче засідання, витребувано у позивача належним чином засвідчену копію Додаткової угоди №1 від 31.07.2020 до Договору поставки макухи соєвої №132/БКЗ від 02.09.2019 для залучення до матеріалів справи, витребувано у позивача та відповідача обґрунтовані письмові пояснення щодо обставин укладання Додаткової угоди №1 від 31.07.2020 та строку оплати за поставлений товар, витребувані судом документи надати суду в строк до 15.12.2020 включно, витребувано у позивача та відповідача оригінал Додаткової угоди №1 від 31.07.2020 до Договору поставки макухи соєвої №132/БКЗ від 02.09.2019 для огляду в судовому засіданні, визнано участь позивача та відповідача у підготовчому засіданні обов`язковою.

14.12.2020 до суду від позивача надійшов лист б/н від 08.12.2020 на виконання ухвали Господарського суду Київської області від 01.12.2020.

Ухвалою суду від 22.12.2020 підготовче засідання відкладено на 26.01.2021 о 16:00. Повторно витребувано у відповідача обґрунтовані письмові пояснення щодо обставин укладання Додаткової угоди №1 від 31.07.2020 та строку оплати за поставлений товар в строк до 20.01.2021 включно. Повторно витребувано у відповідача оригінал Додаткової угоди №1 від 31.07.2020 до Договору поставки макухи соєвої №132/БКЗ від 02.09.2019 для огляду в судовому засіданні. Роз`яснено відповідачу, що він зобов`язаний повідомити про причини неявки, а також те, що у випадку його неявки у підготовче засідання, суд може провести підготовче засідання за відсутності представника відповідача та розглянути справу за наявними у ній матеріалами. Викликано в судове засідання повноважних представників сторін. Визнати явку обов`язковою.

26.01.2021 ухвалою, яка занесена до протоколу судового засідання, судом закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 15:20 23.02.2021.

В судове засідання 23.02.2021 з`явився представник позивача, представник відповідача не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про час, дату та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Як вбачається з матеріалів справи, витребувані судом пояснення та документи відповідачем не подано.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

02.02.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю Соната БЦ (далі постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю Бориспільський комбікормовий завод (далі покупець) укладено договір поставки макухи соєвої №132/БКЗ від 02.09.2019

Предметом даного договору є поставка макухи соєвої, отриманої після віджиму олії з насіння сої (п. 1.1 договору).

Поставка товару здійснюється постачальником на умовах терміну DAP DELIVERED AT PLACE за адресою: 08300, Київська обл., м. Бориспіль, вул. Привокзальна, 46 (п. 2.1. Договору).

Пунктом 2.2 договору строни погодили строк поставки товару 2 (два) календарні дні з моменту замовлення покупця, якщо інше не визначено у самому замовленні покупцем.

Кількість товару зазначається в рахунках-фактурах, яка визначається на підставі замовлення покупця, що направляється постачальнику засобами телефонного та/або електронного зв`язку (пункт 2.3. договору);

Вартість товару визначається у рахунку-фактурі, що видається постачальником на кожну окрему партію товару (пункт 2.4. договору);

Відповідно до п. 2.7 договору, розмір оплати складається з 80% вартості Товару протягом 21 (двадцять одного) робочих днів; 20% оплати вартості товару протягом 3 (три) робочих днів після того, як постачальник в строки передбачені чинним законодавством засобами електронного зв`язку надіслав покупцю податкову накладну, зареєстровану у Єдиному реєстрі податкових накладних, але в будь-якому разі не раніше строку, вказаного в пункті 2.7.1. даного Договору.

Пунктом 4.1 договору визначена відповідальність за порушення строків оплати, а саме, пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період прострочення за кожен день прострочення, але не більше 5 (п`ять) % від загальної вартості неоплаченого товару.

Згідно з п. 8.1. договору останній вступає в силу з моменту його підписання та діє до 31.12.2022.

Укладений сторонами договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань в силу ст. ст. 173, 174, ч. 1 ст. 175 ГК України.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України, що визначено ст. 175 ГК України.

Згідно до ч.1 ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Так, в силу ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.1 ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Правило, визначене відповідною нормою, також викладене у ст. 712 ЦК України, відповідно до якої за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно частини 2 вказаної норми, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ч.1 ст. 692 ЦК України, яка регулює порядок оплати товару за договором купівлі-продажу, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Як визначено ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

На виконання вищевказаного договору поставки позивачем було поставлено, а відповідачем отримано товар на загальну суму 3439308 грн наступними видатковими накладними: № 13 від 25.09.2019 на суму 255000,00 грн, № 15 від 21.10.2019 на суму 371260,00 грн, № 17 від 30.10.2019 на суму 391210,00 грн, № 18 від 02.11.2019 на суму 417050,00 грн, № 19 від 08.11.2019 на суму 354160,00 грн, № 21 від 30.11.2019 на суму 245784,00 грн, № 26 від 07.12.2019 на суму 245000,00 грн, № 29 від 19.12.2019 на суму 264012,00 грн, № 4 від 18.01.2020 на суму 274008,00 грн, № 9 від 05.03.2020 на суму 311808,00 грн, № 9 від 12.03.2020 на суму 310016,00 грн.

В свю чергу відповідачем отриманий товар оплачено частково у розмірі 2817484 грн, що підтверджується банківською випискою.

Таким чином, станом на момент звернення позивача до суду борг відповідача складав 621824,00 грн.

При цьому, судом встановлено, що заявлена позивачем до стягнення у даній справі сума основного боргу сплачена ТОВ «Комплекс Агромарс» за відповідача, що підтверджується доданими до відзиву платіжними дорученнями № від 17.09.2020 на суму 248012,80 грн, № від 17.09.2020 на суму 62003,20 грн, № від 17.09.2020 на суму 311808, 00 грн.

Заявлена позивачем до стягнення у даній справі сума основного боргу сплачена відповідачем після відкриття провадження у даній справі, що позивачем також не заперечується.

Отже, предмет спору в частині стягнення основного боргу у розмірі 621824,00 грн вичерпано, оскільки зобов`язання з оплати товару виконано відповідачем під час розгляду справи в суді.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Враховуючи, що основний борг у даній справі сплачений відповідачем після відкриття провадження у справі, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі в частині стягнення основного боргу у розмірі 621824,00 грн.

Крім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача 40082, 45 грн пені.

Як визначено ч. 1 ст. 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Згідно ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

При цьому, згідно ч.ч.2,3 вказаної норми, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Перевіривши проведене позивачем нарахування пені, суд встановив, що позивачем не враховано п. 4.1 договору, а саме погоджене сторонами обмеження щодо пені, розмір якої повинен складати не більше 5 (п`ять) % від загальної вартості неоплаченого товару.

Таким чином, зважаючи на те, що загальна вартість неоплаченого товару складає 621824,00 грн, суд встановив, що обґрунтовано заявленою до стягнення є пеня в сумі 31091, 20грн (621824,00 грн *5%). В частині стягнення 8991, 25 грн пені слід відмовити.

При цьому, суд не брав до уваги додану до відзиву копію додаткової угоди № 1 від 31.07.2020 до договору поставки макухи соєвої № 132/БКЗ від 02.09.2019.

Як стверджував відповідач у відзиві, сторони п. 2 додаткової угоди погодили, що заборгованість покупця перед постачальником за поставлений товар відповідно до договору поставки макухи соєвої № 132/БКЗ від 02.09.2019 підлягає оплаті в повному обсязі в сумі 621824,00 грн, в строк до « 18» вересня 2020 року включно.

Таким чином, на думку відповідача, враховуючи сплату основного боргу 17.09.2020, заявлені позивачем вимоги щодо стягнення пені, 3 % річниї та інфляційних втрат є безпідставними, оскільки, як стверджує відповідач, позивачем не доведено факту прострочення виконання зобов`язання.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалами від 01.12.2020, 22.12.2020 суд витребував у відповідача обґрунтовані письмові пояснення щодо обставин укладання Додаткової угоди №1 від 31.07.2020 та строку оплати за поставлений товар; витребував у відповідача оригінал Додаткової угоди №1 від 31.07.2020 до Договору поставки макухи соєвої №132/БКЗ від 02.09.2019 для огляду в судовому засіданні.

При цьому, відповідач вимоги ухвал суду не виконав, обґрунтовані письмові пояснення щодо обставин укладання Додаткової угоди №1 від 31.07.2020 та строку оплати за поставлений товар не надав, в судові засідання не з`являвся і оригінал Додаткової угоди №1 від 31.07.2020 до Договору поставки макухи соєвої №132/БКЗ від 02.09.2019 для огляду в судовому засіданні не надав.

Водночас, в ухвалах суд роз`яснював відповідачу, що він зобов`язаний повідомити про причини неявки, а також те, що у випадку його неявки у судове засідання, суд розгляне справу за наявними у ній матеріалами.

Як встановлено судом, між сторонами була укладена Додаткова угода №1 від 31.07.2020 до Договору поставки макухи соєвої №132/БКЗ від 02.09.2019.

Суд вважає за необхідне зазначити, що до матеріалів справи позивачем та відповідачем надано копії Додаткої угоди, що містять різні редакції п. 2 щодо строків оплати поставленого товару.

У відповідності до ст. 78 ГПК України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Згідно с. 79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування; питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Враховуючи, що відповідачем не надано на вимогу суду (ухвали від 01.12.2020, 22.12.2020) примірника оригіналу Додаткової угоди відповідача, судом не приймається в якості доказу копія Додаткової угоди, надана відповідачем, як така, що не відповідає критеріям достовірності та вірогідності в розумінні ст. 78, 79 ГПК України.

В судовому засіданні суд досліджував наданий позивачем примірник оригіналу відповідної додаткової угоди.

Пунктом 2 додаткової угоди, сторони погодили, що заборгованість покупця перед постачальником за поставлений товар відповідно до договору поставки макухи соєвої № 132/БКЗ від 02.09.2019 підлягає оплаті в повному обсязі в сумі 621824,00 грн, в строк до 31 серпня 2020 року включно.

Пунктом 3 додактової угоди сторони погодили, що застосування одна до одної штрафних санкцій, передбачених договором та/або чинним закнонодавством України, у тому числі пені, 3 % річних, інфляційних витрат, штрафів, неустойки, пені, судових витрат, витрат на професійну правничу допомогу та інших можливих нарахувань не буде застосовано до покупця у випадку повного погашення заборгованості покупцем в строки визначені п. 2 даної додаткової угоди.

Сторони домовились, що в разі порушення строків оплати, зазначених в п. 2 (два) додаткової угоди до договору, умови щодо незастосування штрафних санкцій за договором п. 3 (три) додаткової угоди до договору втрачають свою юридичну силу та постачальник має право нараховувати всі штрафні санкції за договором та законодавством України до простроченої оплати поставленого товару згідно умов до договору поставки макухи соєвої № 132/БКЗ від 02.09.2019 року (п. 5 додаткової угоди).

Таким чином, оскільки відповідачем порушено умови додаткової угоди щодо строку оплати товару, позивачем правомірно не застосовано п. 3 додаткової угоди та здійснено нарахування штрафних санкцій у відповідності до умов договору та чинного законодавства.

Також, позивач просить суд стягнути з відповідача 6820,56 грн 3% річних, 3560,72 грн інфляційних втрат.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За положеннями зазначеної норми наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох процентів річних є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3 % річних та інфляційних втрат, суд вважає його арифметично вірним, а відповідні вимоги щодо стягнення 6820,56 грн 3% річних, 3560,72 грн інфляційних втрат обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Враховуючи викладене, господарський суд вважає позовні вимоги щодо стягнення пені, 3 % річних та інфляційних нарахувань обґрунтованими, заявленими у відповідності до вимог чинного законодавства, підтвердженими належними доказами, які є в матеріалах справи, та такими, що підлягають частковому задоволенню: 31091, 20 грн пені, 6820,56 грн 3 % річних, та 3560, 72 грн інфляційних нарахувань.

Також, зважаючи на те, що провадження в частині стягнення основного боргу у розмір 621824, 00 грн закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України, суд звертає увагу позивача, що згідно п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, зокрема, закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом) .

Згідно ч. 2 вказаної норми, у випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.

Отже, позивач має право звернутись до суду з відповідним клопотанням про повернення судового збору (621824,00/100*1,5=9327, 36).

Відповідно до ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, позивачу за рахунок відповідача підлягає відшкодуванню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що складає 622,10 грн.

Керуючись ст.ст. 74-79, 81, 129, 232, 233, 236 238, 240, 241 ГПК України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю Соната БЦ до Товариства з обмеженою відповідальністю Бориспільський комбікормовий завод про стягнення 672287,73 грн задовольнити частково.

2. Закрити провадження в частині стягнення 621824,00 грн основного боргу.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Бориспільський комбікормовий завод (08300, Київська обл., м. Бориспіль, вул. Привокзальна, 46, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Соната БЦ (02105, м. Київ, вул. Тампере, буд. 13 Б, ) 31091, 20 грн (тридцять одну тисячу дев`яносто одну гривню двадцять коп) пені , 6820,56 грн (шість тисяч вісімсот двадцять гривень п`ятдесят шість коп) 3 % річних, 3560,72 грн (три тисячі п`ятсот шістдесят гривень сімдесят дві коп) інфляційних нарахувань та 622, 10 (шістсот двадцять дві гривні десять коп) судового збору.

4. В іншій частині позову відмовити.

5. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: (http://court.gov.ua/fair/).

Повний текст рішення підписано 03.03.2021.

Суддя В.М. Антонова