РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

23.02.2021Справа № 910/17574/20
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МАНІ ФЛОУ»

до Міністерства юстиції України

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача:

1) Товариство з обмеженою відповідальністю «ОПТІМУС+»

2) приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Гусак Роман Тадейович

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «БРРЕНТ»

про скасування наказу,

Суддя Карабань Я.А.

Секретар судових засідань Саницька Б.В.

Представники учасників справи:

від позивача: Слєсаренко Я.В.;

від відповідача: Фартушна В.Л.;

від третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача 1, 2: не з`явились;

від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Гороховська А.О.;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «МАНІ ФЛОУ» (надалі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Міністерства юстиції України (надалі - відповідач) про скасування наказу відповідача №3743/5 від 27.10.2020 «Про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень».

Позовні вимоги, з посиланням на ст.15 Цивільного кодексу України, ст.37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», обґрунтовані тим, що відповідач не мав права розглядати скаргу, оскільки на час її розгляду та складення висновку, який став підставою для винесення оскаржуваного наказу, існував судовий спір стосовно нерухомого майна.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.11.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в справі №910/17574/20, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження, залучено до участі в справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю «ОПТІМУС+» (надалі - третя особа-1), приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Гусак Романа Тадейовича (надалі - третя особа-2) та в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «БРРЕНТ» (надалі - третя особа-3), підготовче засідання призначено на 09.12.2020.

09.12.2020 у підготовче засідання з`явився представник відповідача, інші учасники в засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили. Представник відповідача заявила усне клопотання про відкладення розгляду справи для надання суду копії матеріалів скарги, розглянувши вказане клопотання, суд протокольно задовольнив його та відклав підготовче засідання на 12.01.2021.

28.12.2020 від відповідача надійшло клопотання про продовження строку для подання відзиву, матеріли скарги та відзив на позов. Клопотання про продовження строку мотивоване тим, що в період з 21.11.2020 по 23.11.2020 версія СЕД, яка забезпечує належне функціонування системи електронного документообігу була зупинення для здійснення технічних робіт, що спричинило накопичення матеріалів та збій в роботі спеціалістів.

05.01.2021 від представника позивача надійшла відповідь на відзив.

13.01.2021 у підготовче засідання з`явились представники позивача, відповідача та третьої особи-3. Треті особи 1 та 2 не з`явились, повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Представник третьої особи-3 заявила усне клопотання про відкладення розгляду справи, яке судом протокольно задоволено та підготовче засідання відкладено на 02.02.2021.

25.01.2021 від третьої особи-1 надійшли письмові пояснення, в яких остання зазначає про необґрунтованість позовних вимог та просить суд відмовити в їх задоволенні в повному обсязі.

27.01.2021 від представника третьої особи-3 надійшли письмові пояснення по справі, в яких остання заперечує проти позову в повному обсязі.

01.02.2021 від представника позивача надійшла відповідь на пояснення третіх осіб 1 та 3.

02.02.2021 у підготовче засідання з`явились представники позивача, відповідача та третьої особи-3. Треті особи 1 та 2 не з`явились не з`явились, повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Судом протокольно відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про продовження строку для подання відзиву та залишено його без розгляду. Також, враховуючи відсутність клопотань та повідомлень учасників судового процесу про намір вчинити дії, строк вчинення яких обмежений підготовчим провадженням, відсутність інших клопотань, заяв від сторін, суд протокольною ухвалою закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 23.02.2021

У судовому засіданні 23.02.2021 представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив позов задовольнити. Представники відповідача та третьої особи-3 заперечували проти позову в повному обсязі.

Треті особи 1 та 2 в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Згідно із ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд дійшов висновку, що неявка третіх осіб 1 та 2 в судове засідання не перешкоджає розгляду справи по суті.

У судовому засіданні 23.02.2021 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані документи та матеріали, заслухавши пояснення представників учасників справи, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

24.02.2020 на підставі рішення державного реєстратора приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Гусака Р.Т. (третя особа-2) за №51284819 внесено запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про припинення права власності ТОВ «БРРЕНТ» (третя особа-3) на об`єкт нерухомого майна - нежитлові приміщення літ. «Б-3» загальною площею 4571,2 кв.м., що розташовані за адресою: м. Львів, вул. Героїв УПА, буд.73 та зареєстровано право власності на вказані приміщення за ТОВ «Оптімус+» (третя особа-1).

01.04.2020 до відповідача надійшла скарга третьої особи-3 на реєстраційні дії, проведені державним реєстратором, яка зареєстрована за вх. №9753-33-20, у якій останнє просило:

1) провести перевірку правомірності прийнятого рішення державного реєстратора №51284819 від 24.02.2020, прийнятих ПН ЛМНО Гусаком Р.Т.;

2) скасувати рішення про державну реєстрацію №51284819 від 24.02.2020 прийняте державним реєстратором ПН ЛМНО Гусаком Р.Т. та припинити право власності за ТОВ «Оптімус+».

Скарга була обґрунтована тим, що 29.01.2020 між ТОВ «Оптімус+» (продавець) та ТОВ «БРРЕНТ» (покупець) був укладений договір купівлі-продажу нежитлових приміщень за реєстровим номером №82 та зареєстровано право власності ПН ЛМНО Гусаком Р.Т., відповідно до якого ТОВ «Оптімус+» передав у власність ТОВ «БРРЕНТ» нежитлові приміщення літ. «Б-3» загальною площею 4571,2 кв.м., що розташовані за адресою: м. Львів, вул. Героїв УПА, буд.73.

Як зазначав скаржник, з невідомих причин, 24.02.2020 право власності незаконно перейшло до ТОВ «Оптімус+» на підставі договору купівлі-продажу посвідченого ПН ЛМНО Корпало Г.В. у 2013 році. Вказував, що дії щодо розірвання чинного договору купівлі-продажу нежитлових приміщень від 29.01.2020 не здійснював та будь-яких заяв і документів нотаріусу не подавало.

Також, у скарзі було повідомлено про відсутність судового спору з порушеного у скарзі питання, що може привести до скасування оскаржуваних рішень державного реєстратора та/або внесення відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

08.10.2020 позивачем, як заінтересованою стороною, були надані письмові пояснення щодо скарги, в яких, зокрема, зазначено, що в провадженні Господарського суду Львівської області перебувала справа №914/2150/18 за позовом ТОВ «МАНІ ФЛОУ» до ТОВ «Оптімус+», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на сторонівідповідача: ПН ЛМНО Корпало Г.П., про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину.

У рамках зазначеної справи ухвалою Господарського суду Львівської області від 17.01.2020 заборонено ТОВ «Оптімус+» та державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не обмежуючись, державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно, скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно, відкриття та/або закриття розділів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а також вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, записи про скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, зміни до таких записів щодо нерухомого майна - нежитлових приміщень загальною площею 4571,2 кв.м., що розташовані за адресою: м. Львів, вул. Героїв УПА, буд. 73, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01.

27.01.2020 відомості про вказану ухвалу були внесені ПН КМНО Войтовським В.С. в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером №38140384.

Однак, як зазначає позивач, незважаючи на факт наявної діючої заборони на вчинення реєстраційних дій по відношенню до вказаного майна, ПН ЛМНО Гусаком Р.Т. було вчинено дії щодо реєстрації права власності на підставі договору купівлі-продажу нежитлових приміщень, серія та номер: 82, виданого 29.01.2020.

Крім цього зазначив, ухвалою Господарського суду Львівської області від 26.02.2020, за заявою ТОВ «МАНІ ФЛОУ» від 24.02.2020 вжито заходи забезпечення позову та накладено арешт на нежитлові приміщення загальною площею 4571,2 кв.м., що розташовані за адресою: м. Львів, вул. Героїв УПА, буд. 73.

Також у поясненнях, позивач зазначав про наявність судового спору щодо зазначеного нерухомого майна на підтвердження чого було надано, зокрема, ухвалу Верховного суду від 08.09.2020 по справі №914/2180/18 щодо відкриття касаційного провадження.

08.10.2020 колегією Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції складено висновок (надалі - висновок), яким рекомендовано:

1. Скаргу ТОВ «БРРЕНТ» від 01.04.2020 задовольнити повністю.

2. Скасувати рішення від 24.02.2020 №51284819, прийняте ПН ЛМНО Гусаком Р.Т.;

3. Тимчасово заблокувати доступ ПН ЛМНО Гусаку Р.Т. до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на 3 місяці.

На підставі вищевказаного висновку відповідачем було прийнято наказ №3743/5 від 27.10.2020, яким:

1. Скаргу ТОВ «БРРЕНТ» від 01.04.2020 задоволено повністю.

2. Скасовано рішення від 24.02.2020 №51284819, прийняте ПН ЛМНО Гусаком Р.Т.

3. Тимчасово заблоковано доступ ПН ЛМНО Гусаку Р.Т. до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на 3 місяці.

4. Виконання пункту 2 наказу покладено на Офіс протидії рейдерству.

5. Виконання пункту 3 наказу покладено на державне підприємство «Національні інформаційні системи».

Спір у справі виник у зв`язку із твердженнями позивача про незаконність дій відповідача щодо прийняття наказу №3743/5 від 27.10.2020 за наслідками розгляду скарги третьої особи-3 від 01.04.2020, оскільки на момент її розгляду існував судовий спір щодо нерухомого майна, а саме: нежитлових приміщень загальною площею 4571,2 кв.м., що розташовані за адресою: м. Львів, вул. Героїв УПА, буд. 73.

У відповідності до положень частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно положень Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та деяких інших законодавчих актів України щодо децентралізації повноважень з державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" Міністерству юстиції України було надано повноваження щодо розгляду скарг на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав.

Разом із цим, компетенція Міністерства юстиції України щодо розгляду скарг на рішень, дій або бездіяльності у сфері державної реєстрації прав не є безумовною, адже її межі врегульовано статтею 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Зокрема, відповідно до ч. 2 ст. 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" Міністерство юстиції України розглядає скарги:

1) на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав (крім випадків, коли таке право набуто на підставі судового рішення, а також коли щодо нерухомого майна наявний судовий спір);

2) на рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Міністерства юстиції України.

Отже, Міністерство юстиції України не має права здійснювати перегляд рішень державного реєстратора про державну реєстрацію прав у випадку: а) коли право набуто на підставі судового рішення; б) коли щодо нерухомого майна наявний судовий спір.

При цьому, словосполучення "щодо нерухомого майна наявний судовий спір" суд тлумачить у розумінні наявності спору між двома та більше суб`єктами, які мають різне бачення щодо особи, яка має бути власником нерухомого майна, і одна з таких осіб передала цей спір на розсуд компетентного суду, і відповідним судом відкрито провадження у справі.

Такий судовий спір завершується постановлення остаточного судового рішення і до його завершення, одна із сторін переданого на вирішення суду спору позбавлена можливості звертатися до Міністерства юстиції України із скаргою в порядку ст. 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", якщо така скарга стосується цього нерухомого майна та прав чи інтересів однієї або декількох осіб, які є учасниками відповідного судового спору.

Як убачається з матеріалів справи, рішенням господарського суду Львівської області від 23.03.2020, залишеним без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 11.08.2020 та постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 27.10.2020, позовні вимоги ТОВ «МАНІ ФЛОУ» задоволено. Скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний № 9623076 від 27.12.2013 щодо нежитлових приміщень загальною площею 4 571,2 кв.м, які розташовані за адресою: м. Львів, вул. Героїв УПА, будинок 73, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01 та всі послідуючі/пов`язані рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, а саме: індексний номер 50879952 від 29.01.2020 та індексний номер 51284819 від 24.02.2020. Скасовано державну реєстрацію права власності ТОВ «Оптімус+» на нежитлові приміщення загальною площею 4 571,2 кв.м., що розташовані за адресою: м. Львів, вул. Героїв УПА, будинок 73, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, номер запису: 4111803 від 27.12.2013 та всі послідуючі/пов`язані записи, а саме номер запису: 35249658 від 29.01.2020 та номер запису: 35627627 від 24.02.2020, з одночасним визнанням (поновленням запису про державну реєстрацію права власності номер запису: 4108213 від 27.12.2013 про право власності на об`єкт нерухомого майна реєстраційний номер: 01) права власності за ТОВ «МАНІ ФЛОУ».

Таким чином остаточне рішення в справі №914/2150/18 ухвалено 27.10.2020, тобто на момент подачі скарги (01.04.2020) та прийняття висновку (08.10.2020), які стали підставою для прийняття оскаржуваного наказу, між ТОВ «МАНІ ФЛОУ» та ТОВ «Оптімус+» існував судовий спір про право власності щодо нежитлових приміщень загальною площею 4 571,2 кв.м., що розташовані за адресою: м. Львів, вул. Героїв УПА, будинок 73, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01.

Одночасно суд зауважує, що про існування судового спору щодо нерухомо майна відповідачу було повідомлено заінтересованою особою - ТОВ «МАНІ ФЛОУ» у пояснення на скаргу з додатками копій судових рішень, які отримані відповідачем 08.10.2020 про що свідчить його штамп (а.с.10).

Враховуючи наявність судового спору в справі №914/2150/18 щодо нерухомого майна - нежитлових приміщень загальною площею 4 571,2 кв.м., що розташовані за адресою: м. Львів, вул. Героїв УПА, будинок 73, яке в свою чергу являється об`єктом оскаржуваних реєстраційних дій, суд приходить до висновку, що Міністерство юстиції України діяло всупереч приписів пункту 1 частини 2 статті 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", який унеможливлює розгляд скарг на рішення державного реєстратора у разі існування судового спору щодо нерухомого майна.

Таким чином враховуючи встановлені судом обставини щодо наявності судового спору відносно нежитлових приміщень загальною площею 4 571,2 кв.м., що розташовані за адресою: м. Львів, вул. Героїв УПА, будинок 73, станом на момент розгляду скарги відповідачем, яка стала підставою для прийняття оскаржуваного наказу, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Надаючи оцінку іншим доводам учасників судового процесу судом враховано, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч.5 ст.236 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до п.5 ч.4 ст.238 Господарського процесуального кодексу України у мотивувальній частині рішення зазначається, зокрема, мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.1994 Європейського суду з прав людини у справі "Руїс Торіха проти Іспанії"). Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України", в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах від 13.03.2018, від 24.04.2019, від 05.03.2020 Верховного Суду по справах №910/13407/17, №915/370/16 та №916/3545/15.

Відповідно до положень ст. 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, згідно положень ст. 74 Господарського процесуального кодексу України. Згідно зі ст. 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно із ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на вищевикладене, всі інші заяви, клопотання, доводи та міркування учасників судового процесу залишені судом без задоволення та не прийняті до уваги як необґрунтовані, безпідставні та такі, що не спростовують висновків суду.

На підставі викладеного, враховуючи доведення позивачем своїх позовних вимог, а відповідачем не представлення суду більш вірогідних доказів, ніж ті, які надані позивачем, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог ТОВ «МАНІ ФЛОУ» в повному обсязі та скасування наказу Міністерства юстиції України №3743/5 від 27.10.2020 "Про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень".

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 73, 74, 76-79, 86, 129, 232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Скасувати наказ Міністерства юстиції України №3743/5 від 27.10.2020 «Про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень».

3. Стягнути з Міністерства юстиції України (01001, місто Київ, вулиця Архітектора Городецького, будинок 13, ідентифікаційний код 00015622) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МАНІ ФЛОУ» (01015, місто Київ, вулиця Лепцизька, будинок 3 А, вхід «Б», поверх 3, офіс 8, ідентифікаційний код 42739750) 2 102 (дві тисячі сто дві) грн 00 коп. судового збору.

4. Видати наказ після набрання рішенням суду законної сили.

5. Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено у порядку і строк, встановлені ст. 254, 256, 257 ГПК України.

Повний текст складено та підписано 01.03.2021.

Суддя Я.А.Карабань