ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"18" лютого 2021 р. Cправа №902/995/20

Суддя Господарського суду Вінницької області Нешик О.С., при секретарі судового засідання Шаравській Н.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Українська аграрно-хімічна компанія", м.Київ

до Уладово-Люлинецької дослідно-селекційної станції Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України, с.Уладівське Калинівського району Вінницької області

про стягнення 364087,29 грн заборгованості згідно договору поставки

учасники процесу:

представник позивача: Єрмоленко Д.Ю., діє на підставі ордера.

В С Т А Н О В И В :

До Господарського суду Вінницької області 12.10.2020 надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю "Українська аграрно-хімічна компанія" про стягнення з Уладово-Люлинецької дослідно-селекційної станції Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України 364087,29 грн заборгованості, а саме: 265831,37 грн основного боргу, 18506,51 грн пені та 79749,41 грн штрафу, яка нарахована з посиланням на неналежне виконання відповідачем умов Договору поставки №25/УЛ2018-1 від 23.03.2018 в частині оплати вартості отриманого товару.

За вказаним позовом ухвалою суду від 16.10.2020 відкрито провадження у справі №902/995/20; вирішено її розгляд здійснити за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче судове засідання.

19.01.2021 судом постановлено ухвалу (із занесенням її до протоколу судового засідання) про закриття підготовчого провадження у справі та призначення її до судового розгляду по суті на 18.02.2021.

На визначену судом дату (18.02.2021) з`явився представник позивача, натомість відповідач в судове засідання не забезпечив явку уповноваженого представника, хоча про місце, дату та час його проведення останній повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідно до п.3 ч.6 ст.242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення.

Положеннями ст.178 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Будь-яких письмових заяв і клопотань на день розгляду справи від відповідача щодо відкладення розгляду справи до суду не надійшло.

З огляду на вищезазначене суд приходить висновку, що відповідач належним чином повідомлений про дане судове засідання. Неявка останнього є підставою до розгляду справи за його відсутності, що передбачено п.1 ч.3 ст.202 ГПК України.

За таких обставин, справа підлягає вирішенню за наявними матеріалами з огляду на приписи ч.9 ст.165 та ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які долучено позивачем до матеріалів справи, судом встановлено наступне.

23.03.2018 між товариством з обмеженою відповідальністю "Українська аграрно-хімічна компанія" (далі по тексту також - Продавець, позивач) та Уладово-Люлинецькою дослідно-селекційною станцією Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України (далі по тексту також - Покупець, відповідач) укладено Договір поставки № 25/УЛ2018-1 (далі по тексту також - Договір).

Відповідно до предмету Договору Продавець зобов`язується передати у власність Покупцю у встановлений строк товар, а Покупець зобов`язуєте прийняти цей товар та своєчасно здійснити його оплату на умовах, закріплених цим Договором (п.1.1 Договору)

Відповідно до п.1.2. Договору предметом постачання по Договору є насіннєвий матеріал (далі по тексту також - Товар), виробник, найменуванню асортимент, кількість, ціна та вартість якого передбачаються в Додатках до цього Договору, що вважаються невід`ємно частиною Договору.

Пунктом 5.2. Договору визначено, що постачання здійснюється на умовах СРТ (Інкотермс 2010), склад Покупця, що знаходиться за адресою: 22422, Вінницька обл., Калинівський р-н., с. Уладівське.

Поставка Товару може здійснюватися як в цілому, так і окремими частинами (партіями). Строки поставки Товару або окремих партій узгоджуються Сторонами у відповідних Додатках до цього Договору (п.5.3. Договору).

Перехід права власності на Товар, а також перехід ризиків випадкового пошкодження чи знищення Товару, відбувається в момент передачі Товару Покупцю по накладній (-ним) (п.5.3. Договору).

Згідно до п.6.1. Договору загальна ціна Договору складається з суми вартості партій Товарів, поставлених Продавцем Покупцю, відповідно до умов цього Договору та відповідних Додатків до нього.

Ціна Товару, що підлягає поставці, вказується у відповідному Додатку до цього Договору. Ціна Товару та загальна його вартість встановлюються у гривні. Крім цього, Сторони можуть визначати еквівалент ціни Товару в доларах США або Євро, про що вказується у відповідному Додатку (п. 6.2. Договору).

Відповідно до п.п. 6.3, 6.4. Договору порядок та строки розрахунків за Товар, передбачаються у відповідних Додатках до цього Договору. Платежі за цим Договором здійснюються Покупцем у безготівковому порядку на банківський рахунок Продавця, вказаний наприкінці цього Договору. Датою оплати Товару вважається дата зарахування коштів, перерахованих Покупцем, на рахунок Продавця.

Здійснюючи платежі за цим Договором, Покупець повинен обов`язково вказувати в призначення платежу номер та дату цього Договору. У випадку порушення цієї вимоги Покупцем, Продавець самостійно вирішує в рахунок погашення яких зобов`язань Покупця перед Продавцем направити отримані від Покупця кошти (якщо у Покупця існуватимуть інші грошові зобов`язання перед Продавцем).

Згідно до п.8.1. Договору приймання-передача Товару Сторонами здійснюється в пункті поставки. Перехід права власності здійснюється в момент передачі Товару Покупцю по накладним. Датою передачі є дата підписання Сторонами відповідної накладної.

Прийняття Товару по кількості та якості проводиться Покупцем в момент його отримання від Продавця. Покупець зобов`язаний перевірити кількість Товару, його вагу, цілісність тари, пломб на ній (при їх наявності), а також відсутність ознак пошкодження або псування Товару і у випадку їх виявлення негайно, до закінчення приймання, письмово про це заявити Продавцю. Після отримання такого повідомлення Продавець зобов`язується надіслати свого представника до Покупця для складання Акту про виявлені недоліки Товару (щодо кількості та/або якості). При відсутності такої заяви, Товар вважається прийнятим Покупцем по кількості та якості (п. 8.2. Договору).

Пунктом 10.1. Договору сторони узгодили, що у випадку порушення Договору, Сторона несе відповідальність, визначену цим Договором та чинним законодавством України.

Відповідно до п.10.3. Договору в разі прострочення розрахунку за поставлений Товар, на вимогу Продавця, Покупець зобов`язується сплатити Продавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період за який нараховується пеня, від вартості неоплаченого Товару за кожен день прострочки.

Положенням п.10.4. Договору передбачено, що в разі прострочення Покупцем розрахунку за поставлений Товар понад тридцять календарних днів, окрім пені, передбаченої п.10.3. цього Договору, Покупець, на вимогу Продавця, зобов`язаний сплатити Продавцю штраф у розмірі тридцять відсотків від вартості своєчасно неоплаченого Товару.

При цьому в п.10.6. Договору сторони домовилися, що відповідно до ст.259 Цивільного кодексу України строк позовної давності щодо стягнення штрафних санкцій за цим Договором складає 3 (три) роки. Крім цього, Сторони, відповідно до ч.6 ст.232 Господарського кодексу України, домовилися проте, що строк нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання за цим Договором збільшується до з (трьох) років від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Окрім Договору сторонами також обопільно підписано та скріплено печатками відповідні додатки від 23.03.2018 №№ 1, 2, 3, в яких останні конкретизували: асортимент, кількість, загальну вартість, умови та порядок поставки і оплати товару.

Так, відповідно до Додатку №1 від 23.03.2018 сторони узгодили поставку товару Продавцем на склад Покупця, на загальну суму 2 001 173,40 грн з ПДВ, в строк не пізніше 20.04.2018. При цьому Покупець зобов`язаний сплатити Продавцю вказану вартість товару, не пізніше 01.09.2018.

На виконання вказаних в додатку №1 до Договору умов позивачем, згідно видаткової накладної № 25/УЛ2018-1 03.04.2018, поставлено на адресу відповідача узгоджений Товар на загальну суму 2 001 173,40 грн.

В подальшому відповідачем було повернуто Позивачу поставлений ним товар на суму 94 855,06 грн, що підтверджується накладною на повернення №1 від 21.05.2018.

Таким чином, сума до сплати по вказаному додатку складає 1 906 318, 34 грн.

Додатком №2 від 23.03.2018 до Договору сторони узгодили поставку товару Продавцем на склад Покупця, на загальну суму 2 012 613,42 грн з ПДВ, в строк не пізніше 20.04.2018. При цьому Покупець зобов`язаний сплатити Продавцю вказану вартість товару, не пізніше 01.09.2018.

На виконання вказаних в додатку №2 до Договору умов позивачем, згідно видаткової накладної №25/УЛ2018-4 24.04.2018, поставлено на адресу відповідача узгоджений Товар на загальну суму 2 012 613,42 грн.

21.05.2018 згідно накладної на повернення постачальнику №1 відповідачем повернуто позивачу товар на суму 146 623,38 грн

Таким чином, сума до сплати по вказаному додатку складає 1 865 990,04 грн.

Згідно Додатку № 3 до Договору сторони узгодили поставку товару Продавцем на склад Покупця, на загальну суму 158653,32 грн з ПДВ, в строк не пізніше 20.04.2018. При цьому Покупець зобов`язаний сплатити Продавцю вказану вартість товару, не пізніше 01.09.2018.

З викладеного слідує, що позивачем на виконання умов Договору поставлено відповідачу товар загальною вартістю 4172440,14 грн. При цьому відповідачем повернуто товару на суму 241478,44 грн.

Таким чином, сума до сплати по договору склала 3930961,70 грн.

Разом з тим, відповідач за отриманий товар, згідно вказаних вище накладних, розрахувався частково в розмірі 3665130,33 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи виписками з банку (а.с. 21-37) у зв`язку із чим, за ним рахується заборгованість в розмірі 265831,37 грн. Окрім того, у зв`язку із недотриманням обумовлених сторонами строків оплати вартості товару, позивачем визначено розмір штрафних санкцій.

Зазначене стало підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.

Враховуючи встановлені обставини справи суд зважає на наступне.

Згідно ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст.174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Статтею 628 Цивільного кодексу України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно зі ст.655 Цивільного кодексу України одна сторона - продавець передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.1 ст.692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін (ст.631 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч.1 ст.691 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до вимог ст.629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковий для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.527 Цивільного кодексу України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Як слідує з умов додатків до Договору грошове зобов`язання відповідача щодо оплати вартості отриманого товару підлягало виконанню не пізніше 01.09.2018.

З огляду на наведені вище приписи законодавства, відсутність доказів проведення відповідачем розрахунків у повному обсязі за отриманий товар, суд вважає позовні вимоги про стягнення 265 831,37 грн заборгованості правомірними та обґрунтованими.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача пені в розмірі 18506,51 грн та штрафу в розмірі 79749,41 грн слід зазначити наступне.

Згідно із ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст.612 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.546 Цивільного кодексу України та ст. 230 Господарського кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися, крім іншого, неустойкою.

Так, у відповідності до п. 3 ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до п.п. 1, 2 ст.549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Статтею 230 Господарського кодексу України, встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно до ч.ч. 4, 6 ст.231 Господарського кодексу України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (ч.6 ст.232 Господарського кодексу України).

В пунктах 10.2 та 10.4. Договору сторони узгодили міру відповідальності покупця за порушення строку оплати за поставлений товар більш ніж на 30 календарних днів, а саме: сплату штрафу в розмірі 30 % від вартості своєчасно неоплаченого товару та пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період за який нараховується пеня, від вартості неоплаченого товару за кожен день прострочки.

Згідно ч.1 ст.550 Цивільного кодексу України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Беручи до уваги викладене, а також те, що матеріалами справи підтверджується факт прострочення покупцем оплати вартості отриманого товару понад 30 календарних днів суд вважає, що вимога позивача щодо стягнення пені та штрафу в розмірі 79749,41 грн є правомірною, оскільки відповідає умовам укладеного договору та нормам чинного законодавства.

Щодо визначеного позивачем розміру пені слід зазначити, що останнім здійснено його розрахунок за період з 18.03.2020 (враховуючи останню дату здійсненого платежу по Договору - 17.03.2020) по 29.09.2020.

Оцінюючи вказаний період нарахування пені суд враховує волевиявлення сторін, втіленому в пункті 10.6 Договору щодо збільшення строку позовної давності відносно стягнення штрафних санкцій та щодо збільшення строку їх нарахування.

Зокрема, сторони узгодили: "10.6. ... відповідно до ст.529 Цивільного кодексу України строк позовної давності щодо стягнення штрафних санкцій за цим Договором складає з (три) роки. Крім цього, Сторони, відповідно до ч.6 ст.232 Господарського кодексу України, домовилися проте, що строк нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання за цим Договором збільшується до з (трьох) років від дня, коли зобов`язання мало бути виконано".

Таким чином, суд приходить до висновку, що визначений позивачем період нарахування пені відповідає умовам Договору та наведеним вище законодавчим нормам.

Здійснивши перевірку правильності розрахунку пені судом встановлено, що заявлена позивачем сума вказаного нарахування не перевищує розмір визначений судом.

Враховуючи викладене, суд задовольняє позовні вимоги про стягнення з відповідача 18506,51 грн пені та 79749,41 грн штрафу.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідач не скористався своїм правом та не подав до суду відзив на позовну заяву чи докази, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили б про відсутність у нього обов`язку сплатити заявлену до стягнення заборгованість.

З огляду на вищевикладене, оцінивши подані докази, суд дійшов висновку про повне задоволення позовних вимог.

За правилами ст.129 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору підлягають стягненню з відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 7, 8, 13, 14, 18, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Уладово-Люлинецької дослідно-селекційної станції Інституту біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України (вул.Семполовського, буд.15, с.Уладівське, Калинівський район, Вінницька обл., 22422, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Українська аграрно-хімічна компанія" (вул.Стельмаха, 6а, м.Київ, 03040, ) основний борг в розмірі 265831,37 грн; пеню в розмірі 18506,51 грн; штраф в розмірі 79749,41 грн та відшкодування судового збору в розмірі 5461,31 грн.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Примірник повного судового рішення надіслати позивачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

5. Повне судове рішення направити на електронну адресу представника позивача ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та представника відповідача ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 1,2 ст. 241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст. ст. 256, 257 ГПК України). Відповідно до п. 17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено 01 березня 2021 р.

Суддя Нешик О.С.

віддрук. прим.:

1 - до справи;

2 - відповідачу (вул.Семполовського, буд.15, с.Уладівське, Калинівський район, Вінницька обл., 22422)