ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.03.2021м. ДніпроСправа № 904/3181/20

За позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Львів

до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля", м. Павлоград

про стягнення 160 965,70 грн.

Суддя Ніколенко М.О.

При секретарі судового засідання Євтушенко Д.Є.

Представники:

Від позивача: не з`явився

Від відповідача: не з`явився

РУХ СПРАВИ.

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" про стягнення штрафу за неправильно зазначену масу вантажу у розмірі 150280 грн., плати за подачу та забирання вагонів локомотивом залізниці у розмірі 3938,40 грн., плати за маневрову роботу, що виконується локомотивом залізниці, у розмірі 5 307 грн. та плати за користування вагонами у розмірі 1 440,30 грн.

Ухвалою суду від 15.07.2020 повернуто Акціонерному товариству "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" позовну заяву і додані до неї документи.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 30.09.2020 ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 15.07.2020 у справі № 904/3181/20 скасовано.

Справу № 904/3181/20 передано до Господарського суду Дніпропетровської області на стадію вирішення питання про відкриття провадження у справі відповідно до Глави 2 Розділу ІІІ Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою суду від 06.10.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі. Справу № 904/3181/20 ухвалено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою суду від 12.11.2020 відмовлено у задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 07.12.2020 справу № 904/3181/20 ухвалено розглядати в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання на 02.02.2021.

Ухвалою суду від 02.02.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 02.03.2021.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА.

Позивач зазначив, що у грудні 2019 року згідно з накладною № 46821138 зі станції Богуславський Придніпровської залізниці на станцію Бурштин Львівської залізниці було відправлено відповідно вагони № 63162366, № 59670059 з вантажем вугілля кам`яне.

Позивач вказав, що на проміжній станції Здолбунів Львівської залізниці, на підставі актів загальної форми № 1575 та № 1576 від 14.12.2019, вагони № 63162366, № 59670059 були відчеплені від групової відправки у зв`язку із підозрою на завантаження таких вагонів понад їх вантажопідйомність. Вказані вагони були відправлені на ст. Клепарів Львівської залізниці для контрольного переважування на статичних вагах.

За твердженням позивача, на ст. Клепарів Львівської залізниці було здійснено комісійне переважування вагонів № 63162366, № 59670059 і складено комерційний акт № 370400/14/231 від 28.12.2019.

Комерційний акт № 370400/14/231 від 28.12.2019, за твердженням позивача, засвідчує, що під час комісійного зважування на 150 т. статичних вагах станції (повірка 31.10.2019) вагонів №63162366, №59670059, відправлених за накладною № 46821138, було встановлено:

- розбіжності фактичної маси вантажу у вагоні № 59670059 з зазначеною в накладній масою більше документа на 860 кг та понад вантажопідйомність вагону 460 кг.;

- розбіжності фактичної маси вантажу у вагоні № 63162366 з зазначеною в накладній масою більше документа на 720 кг та понад вантажопідйомність вагону 620 кг.

Надлишок вантажу масою 1 580 кг. з вагонів № 63162366, № 59670059 перевантажено у вагон № 44630952 та відправлено на станцію призначення Бурштин Львівської залізниці за досильною накладною № 37453628. Вантаж одержаний представником вантажоодержувача 29.12.2019.

За таких обставин, позивачем нараховано відповідачу штраф за неправильно зазначену масу вантажу у розмірі 150 280 грн. (15 028 грн. х 5 х 2 вагона).

Також позивач вказав, що на станції Клепарів Львівської залізниці, через затримку вагонів №63162366, №59670059, які прямували за накладною № 46821138 (відправник вантажу ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля»), та проведення робіт, пов`язаних з їх переваженням та відвантаженням надлишку вантажу в вагон № 44630952, 28.12.2019 був складений акт загальної форми №14.

За проведення відповідних робіт були нараховані додаткові збори у загальному розмірі 12 862,60 грн. без ПДВ, що складаються з:

- плати за користування вагонами за час затримки у розмірі 2 160,30 грн.;

- плати за маневрову роботу при затримці у розмірі 884,50 грн.;

- плати за маневрову роботу при закінченні затримки у розмірі 884,50 грн.;

- плати за зважування вантажів на вагах залізниці у розмірі 1 136,50 грн.;

- плати за маневрову роботу при зважуванні у розмірі 1 769 грн.;

- плати за надсилання телеграм у розмірі 320,40 грн.;

- плати за подачу та забирання вагонів локомотивом залізниці у розмірі 3 938,40 грн.;

- плати за маневрову роботу при подачі та забиранні вагонів у розмірі 1 769 грн.

Акт загальної форми №14 від 28.12.2019 був направлений для стягнення нарахованих платежів на станцію відправлення Богуславський Придніпровської залізниці, де сформовано накопичувальну картку № 24019028 на загальну суму 12 862,60 грн. без ПДВ.

Позивач стверджує, що накопичувальну картку № НОМЕР_1 на суму 12 862,60 грн. представник вантажовласника підписав з оговоркою. З внесеними сумами додаткових зборів погодився в розмірі 2 176,90 грн., а саме: платою за зважування вантажів на вагах залізниці у розмірі 1 136,50 грн.; платою за надсилання телеграм у розмірі 320,40 грн.; платою за користування 2 вагонами за 47 годин у розмірі 720 грн. Що і стало причиною виникнення спору.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ЗАПЕРЕЧЕНЬ ВІДПОВІДАЧА.

Відповідач надав до суду відзив на позов, у якому заперечив проти задоволення позовних вимог. Відповідач наполягає на тому, що у відповідності до встановлених законодавством вимог здійснював зважування завантажених вагонів на придатних вагонних вагах, а тому допустити внесення неправильних даних щодо маси вантажу в залізничній накладній не міг.

Відповідач зазначив, що з комерційного акту № 37040/14 від 28.12.2019 вбачається, що його підписано ДСЗМ Мельник Х.А., комерційним агентом Іванівим К.А. та бригадиром ПКО Деревницьким Ю.М. Проте, такий акт, в порушення п. 10 Правил складання актів, не містить підпису вантажного району.

Відповідач вказав, що в акті загальної форми ГУ-23, на підставі якого позивачем було нараховано збір за маневрову роботу та збір за подачу та забирання вагонів з під`їзної колії, не зазначено час початку та час закінчення виконання маневрової роботи, забирання вагонів з під`їзної колії. Крім того, відповідач звернув увагу на відсутність документів, які підтверджують виконання маневрової роботи, подачі та забирання вагонів з під`їзної колії.

Також відповідач заявив клопотання про зменшення розміру штрафу. В обґрунтування поданого клопотання відповідач зазначив про відсутність у позивача збитків внаслідок зазначення у накладній неправильної маси вантажу, складний фінансовий стан відповідача.

ПЕРЕЛІК ОБСТАВИН, ЯКІ Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Предметом цього судового розгляду є вимоги позивача про стягнення з відповідача штрафу за неправильно зазначену масу вантажу у розмірі 150 280 грн., плати за подачу та забирання вагонів локомотивом залізниці у розмірі 3 938,40 грн., плати за маневрову роботу, що виконується локомотивом залізниці, у розмірі 5 307 грн. та плати за користування вагонами у розмірі 1 440,30 грн.

Для правильного вирішення цього спору необхідно встановити, які саме правовідносини склались між сторонами, які взаємні права та обов`язки виникли між сторонами, чи мало місце порушення будь-яких зобов`язань (чи було зменшення фактичної маси у вагоні насупроти зазначеній у накладній), які саме зобов`язання порушені боржником, яке право чи інтерес кредитора порушено, які наслідки порушення зобов`язань боржником; чи наявні підстави для зменшення заявленого розміру штрафу.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

НОРМИ ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД. ПОЗИЦІЯ СУДУ.

У грудні 2019 року згідно з накладною № 46821138 зі станції Богуславський Придніпровської залізниці на станцію Бурштин Львівської залізниці було відправлено відповідно вагони № 63162366, № 59670059 з вантажем вугілля кам`яне.

Статут залізниць України, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України №457 від 06.04.1998 із змінами та доповненнями, внесеними Постановами Кабінету Міністрів України №1510 від 11.10.2002 та № 1973 від 25.12.2002 (Статут), визначає обов`язки, права та відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом.

На проміжній станції Здолбунів Львівської залізниці, на підставі актів загальної форми №1575 та № 1576 від 14.12.2019, вагони № 63162366, № 59670059 були відчеплені від групової відправки у зв`язку із підозрою на завантаження таких вагонів понад їх вантажопідйомність. Вказані вагони були відправлені на ст. Клепарів Львівської залізниці для контрольного переважування на статичних вагах.

На ст. Клепарів Львівської залізниці було здійснено комісійне переважування вагонів №63162366, № 59670059 і складено комерційний акт № 370400/14/231 від 28.12.2019.

Комерційний акт № 370400/14/231 від 28.12.2019 засвідчує, що під час комісійного зважування на 150 т. статичних вагах станції (повірка 31.10.2019) вагонів № 63162366, №59670059, відправлених за накладною № 46821138, було встановлено:

- розбіжності фактичної маси вантажу у вагоні № 59670059 з зазначеною в накладній масою більше документа на 860 кг та понад вантажопідйомність вагону 460 кг.;

- розбіжності фактичної маси вантажу у вагоні № 63162366 з зазначеною в накладній масою більше документа на 720 кг та понад вантажопідйомність вагону 620 кг.

Надлишок вантажу масою 1 580 кг. з вагонів № 63162366, № 59670059 перевантажено у вагон № 44630952 та відправлено на станцію призначення Бурштин Львівської залізниці за досильною накладною № 37453628. Вантаж одержаний представником вантажоодержувача 29.12.2019.

Статтею 307 ГК України, яка кореспондується зі статтею 908 Цивільного кодексу України, передбачено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Стаття 3 Закону України "Про залізничний транспорт" встановлює, що нормативні документи, які визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту загального користування, безпеки руху, охорони праці, забезпечення громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту та комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті України, є обов`язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Відповідно до частини першої статті 908 ЦК України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення.

За договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами) (частини 1, 2, 3 статті 909 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 920 ЦК України у разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Відповідно до статті 6 Статуту залізниць України накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача.

За договором залізничного перевезення вантажу, згідно з частиною першою статті 22 Статуту залізниць України, залізниця зобов`язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобов`язується сплатити за перевезення встановлену плату.

Відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем. Дата приймання і видачі вантажу засвідчується на накладній календарним штемпелем станції. У разі проведення митного контролю дата видачі вантажу ставиться після закінчення митних операцій (ч. 1, 2, 3 ст. 23 Статуту залізниць України).

Приписами статті 37 Статуту визначено, що під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса, вантажі, що перевозяться насипом і наливом, а також інші вантажі, зважування яких на вантажних вагах неможливе, зважуються на вагонних вагах. Маса вантажів визначається відправником.

Вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній.

Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній (ч. 1, 2 ст. 24 Статуту залізниць України).

Пункт 22 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за №862/5083 передбачає, що перевірка маси вантажу на станції призначення провадиться, як правило, таким самим способом, яким цю масу було визначено на станції відправлення. Зважування вантажів на вагонних вагах провадиться в порядку, передбаченому Правилами приймання вантажів до перевезення, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за №861/5082.

Однак, саме зважування є найбільш точним способом визначення маси вантажу. Аналогічна правова позиція викладена в п.3.18 Роз`яснення Президії Вищого господарського суду України від 29.05.2002 №04-5/601 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею".

Згідно з пунктом 5.5 розділу 5 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 № 644, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній відомостей про адресу одержувача, його код, назву вантажу, його кількість, то з відправника стягується штраф згідно зі статтею 122 Статуту залізниць України. Факт неправильного зазначення відправником указаних відомостей засвідчується актом загальної форми, якщо за цим фактом не складався комерційний акт.

Отже, допустимими доказами неправильного зазначення у накладній маси вантажу, відправленого вантажовідправником залізницею до станції призначення для отримання вантажоодержувачем, в розумінні частини 1 статті 77 ГПК України, є належно складені працівниками залізниці комерційні акти за наслідком контрольного зважування вантажу, який було здано до перевезення залізницею.

У п. 6.1 роз`яснення президії Вищого господарського суду України від 29.05.2002 за №04-5/601 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею" вказано, що підставою для покладення на відправника відповідальності за неправильне зазначення ним відповідних відомостей є акт загальної форми або комерційний акт, складений у випадках, передбачених статтею 129 Статуту.

Зміст спірних комерційного акту свідчить про те, що в його тексті у встановленому порядку засвідчено факт завантаження вагонів № 63162366, № 59670059 вантажем вагою більшою, ніж зазначено у накладній.

Зазначені акти складені відповідно до Правил складання актів та є чинними.

Статтею 118 Статуту залізниць України встановлено, що штраф за невірно зазначену масу вантажу підлягає стягненню у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Позивачем правильно розраховано величину штрафу за неправильно зазначену масу вантажу у розмірі 150 280 грн. (15 028 грн. х 5 х 2 вагона).

За таких обставин, вимоги позивача про стягнення з відповідача штрафу за неправильно зазначену масу вантажу у розмірі 150 280 грн. є обґрунтованими.

На станції Клепарів Львівської залізниці, через затримку вагонів № 63162366, №59670059, які прямували за накладною № 46821138 (відправник вантажу ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля»), та проведення робіт, пов`язаних з їх переваженням та відвантаженням надлишку вантажу в вагон № 44630952, 28.12.2019 був складений акт загальної форми №14.

За проведення відповідних робіт були нараховані додаткові збори у загальному розмірі 12 862,60 грн. без ПДВ, що складаються з:

- плати за користування вагонами за час затримки у розмірі 2 160,30 грн.;

- плати за маневрову роботу при затримці у розмірі 884,50 грн.;

- плати за маневрову роботу при закінченні затримки у розмірі 884,50 грн.;

- плати за зважування вантажів на вагах залізниці у розмірі 1 136,50 грн.;

- плати за маневрову роботу при зважуванні у розмірі 1 769 грн.;

- плати за надсилання телеграм у розмірі 320,40 грн.;

- плати за подачу та забирання вагонів локомотивом залізниці у розмірі 3 938,40 грн.;

- плати за маневрову роботу при подачі та забиранні вагонів у розмірі 1 769 грн.

Акт загальної форми №14 від 28.12.2019 був направлений для стягнення нарахованих платежів на станцію відправлення Богуславський Придніпровської залізниці, де сформовано накопичувальну картку № 24019028 на загальну суму 12 862,60 грн. без ПДВ.

Накопичувальну картку № 24019028 на суму 12 862,60 грн. представник вантажовласника підписав з оговоркою. З внесеними сумами додаткових зборів погодився в розмірі 2 176,90 грн., а саме: платою за зважування вантажів на вагах залізниці у розмірі 1 136,50 грн.; платою за надсилання телеграм у розмірі 320,40 грн.; платою за користування 2 вагонами за 47 годин у розмірі 720 грн.

За таких обставин, позивачем було заявлено до стягнення:

- плату за подачу та забирання вагонів локомотивом залізниці у розмірі 3 938,40 грн. без ПДВ;

- плату за маневрову роботу, що виконується локомотивом залізниці, у загальному розмірі 5 307 грн. без ПДВ;

- плату за користування вагонами у розмірі 1 440,30 грн. без ПДВ.

Відповідно до наказу Міністерства інфраструктури України від 22.03.2019 № 205, до всіх базових ставок плати позивачем застосовано коефіцієнт, установлений для даного вантажу та виду відправки, - 3,023.

Статтею 24 Статуту визначено, що вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній.

Відповідно до ст. 122 Статуту, за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порту стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Відповідно до абз.3 п.2.6. Правил розрахунків за перевезення вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000, усі належні залізниці платежі за додаткові послуги, штрафи (які не були включені в перевізні документи і у відомості плати за користування вагонами та контейнерами) включаються в накопичувальні картки, які складаються станціями в трьох примірниках із зазначенням у них відомостей про надані послуги і їх вартість. Ці відомості підтверджуються підписами працівника станції і вантажовласника. Один примірник накопичувальної картки, відомості плати за користування вагонами та контейнерами, за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу надаються вантажовласнику.

Пунктом 1.10 Правил розрахунків за перевезення вантажів передбачено, що платежі, збори, які виникли через затримку вагонів (контейнерів) з вантажами під час перевезення з вини відправника, оформляються станцією затримки відповідними документами, які надсилаються на станцію відправлення для стягнення цих платежів, зборів з відправника.

Пунктом 4 розділу ІІ Правил користування вагонами і контейнерами, затвердженими наказом Міністерства транспорту України № 113 від 25.02.1999 (правила користування) передбачено, що відомості плати за користування вагонами (контейнерами) мають підписуватися працівником станції і вантажовласника щоденно або в періоди пред`явлення їх станцією до розрахункового підрозділу, що встановлюються начальником залізниці. У разі непогодження даних, зазначених у відомості, представник вантажовласника зобов`язаний підписати відомість із зауваженнями.

Згідно ч.ч.1, 2 та 7-9 ст. 119 Статуту, за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під`їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами суб`єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами. Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника залізничної під`їзної колії, порту, підприємства. За час затримки на коліях залізниці вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, стягується 50 відсотків, зазначених розмірів плати. Порядок розрахунків та перелік операцій з вагонами (контейнерами), за час виконання яких не стягується плата, встановлюється Правилами. У розрахунках затримка до 30 хвилин не враховується, затримка 30 хвилин і більше враховується як повна година.

За приписами п.3 розділу ІІ Правил користування облік часу користування вагонами і контейнерами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за Відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46, Відомістю плати за користування контейнерами форми ГУ-46к, які складаються на підставі Пам`яток про подавання/забирання вагонів ф.ГУ-45, Актів про затримку вагонів ф.ГУ-23а, Актів загальної ф.ГУ-23.

Відповідно до п.6 розділу ІІІ Правил користування, час користування обчислюється окремо для кожного вагона і контейнера за його номером. Усі завантажені вагони, а також порожні вагони, які належать підприємствам, організаціям, портам, установам і громадянам, та орендовані ними, що знаходяться на станціях і на підходах до них в очікуванні подавання під вантажні або інші операції з причин, які залежать від вантажовласника, є такими, що перебувають у користуванні вантажовласника.

За приписами п.8 розділу ІІІ Правил користування, у разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час (у годинах та хвилинах) початку та закінчення затримки вагонів і їх номери.

За весь час затримки вагонів з вини вантажовласника було нараховано плату за користування спірними вагонами у розмірі 2 160,30 грн. ПДВ.

Перевіривши поданий розрахунок судом встановлено, що позивачем правильно розраховано величину плати за користування спірними вагонами.

Як було встановлено судом вище, відповідач погодився з внесеною сумою додаткових зборів в розмірі 720 грн. за користування 2 вагонами на протязі 47 годин.

За таких обставин, вимога позивача про стягнення з відповідача плати за користування спірними вагонами у загальному розмірі 1 440,30 грн. є обґрунтованою.

Пунктом 1.8. розділу ІІІ Збірника тарифів визначено, що за маневрову роботу, що виконується локомотивом залізниці не одночасно з подачею або забиранням вагонів на вимогу власника під`їзної колії, вантажовласника або порту, яка оформлена пам`яткою про подавання/забирання вагонів (форми ГУ-45), із зазначенням у ній часу, протягом якого виконувалась маневрова робота, нараховується збір у розмірі 292,6 грн. за кожні півгодини роботи локомотива, рахуючи неповні півгодини за повні. До такої роботи належать, зокрема, подача вагонів на ваги і для дозування; прибирання вагонів після зважування та дозування.

Маневрова робота, що була виконана локомотивом залізниці для подачі вагонів на ваги і для дозування; прибирання вагонів після зважування та дозування, відповідно до накопичувальної картки № 24019028 від 22.01.2020, тривала 140 хв.

За відповідну маневрову роботу позивачем було нараховано плату у розмірі 5 307 грн. Перевіривши поданий розрахунок судом встановлено, що позивачем правильно розраховано величину плати за маневрову роботу, що була виконана локомотивом.

За таких обставин, вимога позивача про стягнення з відповідача плати за маневрову роботу, що була виконана локомотивом, у загальному розмірі 5 307 грн. - є обґрунтованою.

За змістом розділу 3 Тарифного керівництва №1 Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 26.03.2009 № 317, збір за подачу й забирання вагонів (у тому числі неробочого парку) та іншого рейкового рухомого складу- (далі - вагони) на (з) під`їзні(их) колії(ій) та інші(их) місця(ь) незагального користування локомотивом залізниці визначається залежно від фактичної кількості поданих і забраних вагонів за звітну добу та від відстані у два кінці за ставками табл. 2, якщо під`їзна колія перебуває на балансі залізниць України. Звітна доба на залізницях України становить термін з 17 години 01 хвилини одної календарної доби до 17 години 00 хвилин наступної календарної доби. До фактичної кількості поданих та забраних вагонів за звітну добу включається сумарна кількість поданих та забраних вагонів з під`їзної колії одного вантажовласника. Відстань подачі й забирання вагонів указується в договорі про експлуатацію під`їзної колії (договорі про подачу й забирання вагонів). У разі подачі й забирання вагонів до/з місць незагального користування, що розташовані біля станційних колій, відстань, за яку нараховується збір за подачу або забирання вагонів, визначається за технічно-розпорядчим актом станції або фактичним заміром від вістряка стрілки примикання колії, на яку подаються вагони для виконання вантажних операцій, до місця виконання цих операцій (враховуючи довжину вантажного фронту). Збори за подачу й забирання вагонів справляються окремо з кожного вантажовласника, з яким укладено договір або тимчасову угоду про подачу й забирання вагонів, незалежно від того, окремо кожному з них чи одночасно декільком здійснюється подача й забирання. Розрахунки за подачу й забирання вагонів за ставками зборів, наведеними в табл. 1 і 2, можуть здійснюватись за добу, п`ятиденку, декаду або місяць. За подачу або забирання навантажених і порожніх вагонів на місця загального користування збір не нараховується.

За подачу й забирання 3 вагонів на відстань 1 км. позивачем було нараховано плату у розмірі 3 938,40 грн. Перевіривши поданий розрахунок судом встановлено, що позивачем правильно розраховано величину плати за подачу й забирання вагонів.

За таких обставин, вимога позивача про стягнення з відповідача плати за подачу й забирання вагонів у загальному розмірі 3 938,40грн. - є обґрунтованою.

ПЕРЕЛІК ДОКАЗІВ, ЯКИМИ СТОРОНИ ПІДТВЕРДЖУЮТЬ АБО СПРОСТОВУЮТЬ НАЯВНІСТЬ КОЖНОЇ ОБСТАВИНИ, ЯКА Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Обставини, на які посилається позивач, доводяться залізничними накладними (т. 1 а.с. 57 58, 61), комерційним актом (т. 1 а.с. 59 - 60), актами загальної форми (том 1 а.с. 62 - 64), накопичувальною карткою(т. 1 а.с. 65 - 66), випискою з книги переважування (т. 1 а.с. 67), технічним паспортом ЗВВТ (том 1 а.с. 68 - 73).

Обставини, на які посилається відповідач, доводяться технічним паспортом ЗВВТ (том 1 а.с. 104 - 105).

ЩОДО КЛОПОТАННЯ ВІДПОВІДАЧА ПРО ЗМЕНШЕННЯ РОЗМІРУ ШТРАФУ.

Відповідач заявив клопотання про зменшення розміру штрафу. В обґрунтування поданого клопотання відповідач зазначив про відсутність у позивача збитків внаслідок дій відповідача, складний фінансовий стан відповідача.

Згідно до ч. 1 ст. 233 Господарського кодексу України, у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Частиною 3 ст. 551 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню з відповідача, суд оцінює, чи є цей випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини неналежного виконання або невиконання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

При цьому зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Разом з тим, штраф на підставі пункту 122 Статуту залізниць України стягується із залізниці незалежно від наявності збитків та наслідків, можливості його зменшення Статутом не передбачено.

Аналогічна правова позиція щодо неможливості зменшення штрафу, нарахованого на підставі положень Статуту залізниць України, викладена в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.02.2019 у справі № 914/2339/17.

Додатково слід зазначити, що відповідно до статей 74, 77 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно з ч. 1 ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

В обґрунтування клопотання про зменшення розміру штрафу відповідач не навів жодних виняткових обставин, за яких можливе зменшення неустойки. Скрутне матеріальне становище відповідача не є тією винятковою обставиною, що може мати наслідком зменшення розміру штрафних санкцій.

Статтею 42 ГК України, яка кореспондується положеннями з ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про підприємництво», визначено, що підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Майновий стан відповідача є наслідком його господарської діяльності, а також, наслідком його власного комерційного розрахунку та ризику.

За таких обставин, беручи до уваги інтереси обох сторін, суд не вбачає підстав для зменшення розміру штрафу.

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ.

За результатами розгляду справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити у повному обсязі.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

Відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору слід покласти на відповідача.

Керуючись положеннями Господарського Кодексу України, Цивільного кодексу України, ст. 73, 74, 123, 129, 232, 233, 236-241, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" (місце реєстрації: 51400, Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Соборна, 76; ідентифікаційний код: 00178353) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" (місце реєстрації: 03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5; ідентифікаційний код: 40075815) в особі Регіональної філії "Львівська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (місце реєстрації: 79007, м. Львів, вул. Гоголя, 1; ідентифікаційний код: 40081195) штраф за неправильно зазначену масу вантажу у розмірі 150 280 грн., плату за подачу та забирання вагонів локомотивом залізниці у розмірі 3 938,40 грн., плату за маневрову роботу, що виконується локомотивом залізниці, у розмірі 5 307 грн., плату за користування вагонами у розмірі 1 440,30 грн., витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви у розмірі 2 414,49 грн. та витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 2 102 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження. Рішення може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений та підписаний 04.03.2021.

Суддя М.О. Ніколенко