ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2021 року

м. Київ

Справа № 917/655/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Банаська О. О. - головуючого, Васьковського О. В., Ткаченко Н. Г.

розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу Дочірнього підприємства "Пирятинтеплопостачання"

на постанову Східного апеляційного господарського суду від 19.10.2020

у складі колегії суддів: Аленіна О. Ю. (головуючий), Мишкіної М. А., Таран С. В.

у справі за заявою Дочірнього підприємства "Пирятинтеплопостачання"

до Великокручанської сільської ради

про стягнення 293 507,28 грн

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст та підстави позовних вимог

1. Дочірнє підприємство "Пирятинтеплопостачання" (далі - ДП "Пирятинтеплопостачання") звернулося до Господарського суду Полтавської області з позовною заявою до Великокручанської сільської ради Пирятинського району Полтавської області про стягнення втрат від застосування нескорегованих відповідачем тарифів на централізоване опалення будинків у сумі 293 507,28 грн за період з 20.11.2018 по 09.04.2019.

2. В обґрунтування вимоги позивач зазначив, що ДП "Пирятинтеплопостачання" надає послуги централізованого опалення для мешканців будинків по вул. Авіамістечко 1-8, с. Велика Круча, з яких будинки 1-4 не обладнані тепловими лічильниками, тариф для яких сформований на 1 кв. м, а для будинків 5-8, обладнаних тепловими лічильниками, тарифи встановлені з розрахунку на 1 Гкал.

3. У зв`язку зі збільшенням Постановою Кабінету Міністрів України № 867 від 19.10.2018 ціни на газ з 4 942,00 грн до 6 235,51 грн без ПДВ, позивач, керуючись частиною десятою статті 31 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" звернувся до Великокручанської сільської ради, як органу, уповноваженого здійснювати встановлення тарифів на теплопостачання, щодо їх корегування в сторону збільшення, проте відповідач розглянув це звернення лише 13.12.2018 та частково скорегував тарифи, не збільшивши їх для будинків без лічильників, внаслідок чого позивач поніс втрати від застосування нескорегованого тарифу на централізоване опалення будинків.

Обставини справи, встановлені судами попередніх інстанцій

4. У справі № 917/655/20 Дочірнє підприємство "Пирятинтеплопостачання" 19.11.2018 звернулося до Великокручанської сільської ради Пирятинського району Полтавської області з поданням про коригування тарифу для виробництва, транспортування та постачання теплової енергії споживачам, долучивши складові і структуру діючого та скоригованого тарифу, розрахунок компенсації втрат.

5. Подання отримано сільською радою 20.11.2018 згідно із записом вхідної кореспонденції. Фактично рішення № 77 про встановлення скорегованого тарифу ухвалено відповідачем 31.12.2018 і лише по будівлях, обладнаних лічильниками.

6. Згідно з розрахунком компенсації витрат від застосування нескорегованого тарифу на централізоване опалення житлових будинків по вул. Авіамістечко 1-8 с. Велика Круча та з січня по квітень в будинках по вул. Авіамістечко 1-4, які не обладнані тепловими лічильниками, ДП "Пирятинтеплопостачання" протягом листопада-грудня 2018 року понесло втрати в сумі 293 507,28 грн від нескорегованого тарифу на централізоване опалення.

7. У справі № 917/931/19 ДП "Пирятинтеплопостачання" у червні 2019 року зверталося з позовною заявою до Великокручанської сільської ради Пирятинського району Полтавської області про стягнення збитків у сумі 293 507,28 грн. Позов був обґрунтований безпідставним не корегуванням відповідачем тарифу на централізоване опалення будинків по вул. Авіамістечко 1-8, с. Велика Круча за період з 20.11.2018 по 09.04.2019.

8. Рішенням Господарського суду Полтавської області від 09.01.2020 у справі № 917/931/19 відмовлено в задоволенні заявлених позовних вимог у повному обсязі. Це рішення набрало законної сили 06.02.2020.

Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій

9. Рішенням Господарського суду Полтавської області від 23.06.2020 у справі № 917/655/20 позов задоволено частково; стягнуто з Великокручанської сільської ради Пирятинського району Полтавської області на користь окДП "Пирятинтеплопостачання" 253 676,02 грн та 3 805,14 грн витрат на професійну правничу допомогу, в іншій частині позову відмовлено.

10. Задовольняючи частково позовні вимоги місцевий господарський суд визнав доведеним належними та допустимими доказами понесення ДП "Пирятинтеплопостачання" збитків від несвоєчасного коригування тарифу на централізоване опалення Великокручанською сільською радою Пирятинського району Полтавської області в сумі 253 676,02 грн.

11. Постановою Східного апеляційного господарського суду від 19.10.2020 апеляційну скаргу Великокручанської сільської ради задоволено частково. Рішення Господарського суду Полтавської області від 23.06.2020 у справі № 917/655/20 скасовано повністю. Закрито провадження у справі № 917/655/20 за позовною заявою ДП "Пирятинтеплопостачання" до Великокручанської сільської ради Пирятинського району Полтавської області про стягнення 293 507,28 грн.

12. Апеляційний суд погодився з позицією апелянта про те, що позов у цій справі поданий за наявності такого, що набрало законної сили, рішення Господарського суду Полтавської області у справі № 917/931/19 між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, що є підставою для закриття провадження у справі № 917/655/20 відповідно до пункту 3 частини першої статті 231 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Короткий зміст вимог касаційної скарги

13. Не погоджуючись з висновками апеляційного господарського суду ДП "Пирятинтеплопостачання" звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою в якій просить скасувати постанову Східного апеляційного господарського суду від 19.10.2020, а рішення Господарського суду Полтавської області від 23.06.2020 у справі № 917/655/20 залишити в силі.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу

14. ДП "Пирятинтеплопостачання" посилається на пункти 1-4 частини другої статті 287 ГПК України та стверджує, що судом апеляційної інстанції неправильно застосовано норми процесуального та матеріального права, що призвело до ухвалення неправильного по суті судового рішення, оскільки:

- пославшись на наявність рішення між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, апеляційний суд не врахував висновків касаційного суду щодо повноти перевірки судом тотожності позовів;

- закриваючи провадження у справі за пунктом 3 частини першої статті 231 ГПК України апеляційний суд обмежився лише дослідженням предмету позову, залишивши поза увагою неподібність фактичних і правових підстав вимог позивача у даній справі до справи № 917/931/19;

- пославшись на те, що рішенням Господарського суду Полтавської області від 09.01.2020 у справі № 917/931/19 вирішено спір між тим самими сторонами, про той саме предмет і з тих самих підстав, апеляційний суд не врахував, що цим рішенням суд першої інстанції відмовив у позові, вказавши на його передчасність, та не вирішив спір по суті.

Узагальнений виклад позицій інших учасників справи

15. У відзиві на касаційну скаргу Пирятинська міська рада Полтавської області просить відмовити у її задоволенні, посилаючись на правильність висновків апеляційного суду.

Щодо розгляду клопотання про залучення до участі у справі

16. 25.01.2021 до Верховного Суду від Пирятинської міської ради Полтавської області надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому міська рада заявила клопотання про залучення її у справу, як відповідача, у зв`язку з припиненням Великокручанської сільської ради.

17. Обґрунтовуючи клопотання про залучення у справу, як відповідача, Пирятинська міська рада Полтавської області посилається на розпорядження Кабінету Міністрів України від 12.06.2020 № 721-р "Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Полтавської області" згідно з яким Великокручанська сільська рада ввійшла до складу Територіальної громади Пирятинської міської ради, а також додає копію рішення Пирятинської міської ради Полтавської області від 11.12.2020 № 43 про припинення Великокручанської сільської ради та виконавчого комітету цієї ради, утворення комісії з інвентаризації майна цих органів.

18. Відповідно до частин першої, третьої статті 48 ГПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання, залучити до участі у ній співвідповідача. Після спливу строків, зазначених в частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.

19. Таким чином, процесуальний закон передбачає можливість залучення співвідповідача до участі у справі або заміни первісного відповідача належним відповідачем лише за клопотанням позивача та, за загальним правилом, до закінчення підготовчого провадження (до початку першого судового засідання) у суді першої інстанції.

20. За наведеного касаційний суд дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання Пирятинської міської ради Полтавської області про залучення її у справу, як відповідача, позаяк можливості ініціювання такого питання іншою особою, окрім позивача, тим більше у касаційному провадженні, процесуальним законом не передбачено.

21. Наведене не позбавляє Пирятинську міську раду Полтавської області можливості заявити обґрунтоване клопотання про заміну у цій справі Великокручанської сільської ради правонаступником в порядку статті 52 ГПК України з наданням доказів реорганізації відповідача та правонаступництва. Таке клопотання може бути подане на будь-якій стадії судового процесу або у виконавчому провадженні відповідно до статті 334 ГПК України.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції

22. Відповідно до статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

23. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

24. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається.

25. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 310, частиною другою статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

Оцінка аргументів учасників справи та висновків судів попередніх інстанцій

26. Об`єктом касаційного перегляду є постанова апеляційного господарського суду, якою скасовано рішення суду першої інстанції та закрито провадження у справі № 917/655/20 на підставі пункту 3 частини першої статті 231 ГПК України у зв`язку з тим, що є рішення Господарського суду Полтавської області від 09.01.2020 у справі № 917/31/19, яке набрало законної сили, щодо спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

27. З урахуванням доводів наведених у касаційній скарзі та змісту оскаржуваного судового рішення предметом касаційного перегляду є питання дотримання судом апеляційної інстанції норм процесуального права при прийнятті постанови про закриття провадження у справі.

28. Здійснивши розгляд касаційної скарги у письмовому провадженні, дослідивши наведені в ній доводи, перевіривши дотримання господарським судом апеляційної інстанції норм процесуального і матеріального права Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, враховуючи приписи статті 300 ГПК України щодо перегляду у касаційному порядку судових рішень в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи дійшов таких висновків.

29. Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

30. Важливим елементом верховенства права є гарантія справедливого судочинства. Так, у рішенні у справі "Белле проти Франції" ("Bellet v. France", заява № 13343/87) від 04.12.1995 Європейський суд з прав людини зазначив, що "стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів якого є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права у демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання в її права".

31. Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на судовий захист. Основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8 частини першої статті 129 Конституції України)

32. Конституційне право на судовий захист передбачає як невід`ємну частину такого захисту можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких встановлена в належній судовій процедурі і формалізована в судовому рішенні, і конкретні процесуальні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його в повному об`ємі і забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя.

33. Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду господарської справи, без прийняття судового рішення по суті позовних вимог, у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

34. Перелік підстав закриття провадження у справі визначений у статті 231 ГПК України, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

35. Відповідно до пункту 3 частини першої статті 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пунктів 2, 4, 5 частини першої статті 175 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною другою статті 175 цього Кодексу.

36. Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами (пункт 2 частини першої статті 175 ГПК України).

37. Однією з цілей застосування цих норм процесуального права законодавець визначив, уникнення можливості формування різних висновків та тлумачень щодо наявних між сторонами обставин та правовідносин, як і уникнення застосування можливості подачі нового позову з тим же предметом, з тих же підстав та між тими ж сторонами, як засобу, направленого на спробу переглянути висновки судів за результатами розгляду попереднього позову, що не відповідатиме принципу юридичної визначеності.

38. Передумовою для застосування положень пункту 2 частини першої статті 175 ГПК України, та, як наслідок, застосування пункту 3 частини першої статті 231 ГПК України, є наявність двох справ з тотожним суб`єктним складом, предметом та підставами позову.

39. При цьому, для закриття провадження у справі необхідна наявність одночасно трьох однакових складових - сторін, предмету, підстав звернення до суду з позовною заявою.

40. Апеляційний суд дослідив та сторонами не заперечується, що суб`єктний склад сторін у даній справі та у справі № 917/931/19 є однаковим.

41. Тому, у цій справі для з`ясування підстав застосування пункту 3 частини першої статті 231 ГПК України необхідним є дослідження у взаємозв`язку предмету і підстав позову, порівняно зі справою № 917/931/19.

42. Здійснення судом всебічного аналізу предмету і підстав заявленого позову сприяє з`ясуванню наявності і характеру спірних правовідносин між сторонами, застосуванню необхідного способу захисту права, визначенню кола доказів, необхідних для підтвердження наявності конкретного цивільного права і обов`язку.

43. Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду із вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову. Предметом позову як вимоги про захист порушеного або оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу є спосіб захисту цього права чи інтересу.

44. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу (п.70 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 908/299/18).

45. Аналогічне тлумачення предмету та підстав позову викладено у пункті 130 постанови Великої Палати Верховного Суду від 11.09.2019 у справі № 487/10132/14-ц.

46. Як встановлено апеляційним господарським судом предметом позову в цій справі є стягнення ДП "Пирятинтеплопостачання" з Великокручанської сільської ради втрат в сумі 253 676,02 грн, а підстави позову обґрунтовані безпідставним не корегуванням відповідачем тарифу на централізоване опалення будинків по вул. Авіамістечко 1-8, с. Велика Круча за період з 20.11.2018 по 09.04.2019.

47. Також судом апеляційної інстанції встановлено, що в рамках розгляду справи № 917/931/19 ДП "Пирятинтеплопостачання" зверталось у червні 2019 року з позовною заявою до Великокручанської сільської ради про стягнення збитків в сумі 253 676,02 грн, підставність стягнення яких була обґрунтована безпідставним не корегуванням відповідачем тарифу на централізоване опалення будинків по вул. Авіамістечко 1-8, с. Велика Круча за період з 20.11.2018 по 09.04.2019.

48. Рішенням Господарського суду Полтавської області від 09.01.2020, яке набрало законної сили 06.02.2020 у справі № 917/931/19 відмовлено в задоволенні заявлених позовних вимог у повному обсязі.

49. Провівши порівняльний аналіз суб`єктного складу, підстав та предмету позову у справах № 917/931/19 та № 917/655/20 апеляційний господарський суд дійшов правомірного висновку про їх тотожність.

50. Зважаючи на встановлені обставини справи, судом апеляційної інстанції, з`ясовано, що фактично позов у цій справі було подано за наявності рішення суду у справі № 917/931/19, що набрало законної сили, у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, оскільки в обох справах вимоги позивача про стягнення 253 676,02 грн ґрунтувались на тому, що відповідачем безпідставно не проводилось корегування тарифу на централізоване опалення будинків по вул. Авіамістечко 1-8, с. Велика Круча за період з 20.11.2018 по 09.04.2019.

51. Таким чином, колегія суддів констатує, що закриваючи провадження у справі, апеляційний господарський суд, діяв у межах наданих йому процесуальних повноважень, з урахуванням положень пункту 3 частини 1 статті 231 ГПК України, тому підстав для скасування оскаржуваного судового рішення і задоволення касаційної скарги не вбачається.

52. Відхиляючи доводи скаржника колегія суддів приймає до уваги, що відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності (inter alia), який полягає у тому, що у разі ухвалення судом остаточного рішення у справі таке рішення не може бути піддано сумніву (рішення у справі Brumaresku v Romania [GC], № 28342/95, пункт 61, ЄСПЛ 1999-VII).

53. У пункті 91 рішення від 09.11.2004 "Науменко проти України" Європейський суд з прав людини наголосив, що: "право на справедливий судовий розгляд, гарантоване статтею 6 § 1 Конвенції, повинно тлумачитися в світлі Преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основних аспектів верховенства права є принцип юридичної певності, який, серед іншого, вимагає, щоб остаточні рішення судів не могли бути поставлені під сумнів.

54. Закриття провадження у справі, у зв`язку з наявністю судового рішення у справі № 917/931/19, яке набрало законної сили, було здійснено судом апеляційної інстанції із додержанням положень процесуального права та спрямовано саме на дотримання права на справедливий суд, зокрема недопущення повторного перегляду та переоцінки спірних правовідносин, лише внаслідок зміни посилань на норми права із зазначенням у позові тих самих первісних обставин, з доповненням їх новою юридичною кваліфікацією заявленого предмету позову (стягнення втрат замість стягнення збитків).

55. Також безпідставними є твердження скаржника, що суд апеляційної інстанції фактично позбавив його на доступ до правосуддя задля ефективного захисту порушеного права шляхом звернення до суду з іншим предметом позову, адже зі змісту оскаржуваного судового рішення вбачається належне обґрунтування тотожності предмету позову у справах № 917/931/19 та № 917/655/20, а доводи, викладені у касаційній скарзі, в цій частині ґрунтуються на помилковому тлумаченні скаржником поняття предмету позову.

56. Колегія суддів зазначає, що законодавець надав право учасникам судових справ у разі незгоди із судовим рішенням оскаржити його в апеляційному та у визначених законом випадках і в касаційному порядку чого скаржником у справі № 917/931/19 зроблено не було, а тому подача нового позову з тим же предметом, з тих же підстав та між тими ж сторонами є неприпустимою.

Щодо суті касаційної скарги

57. Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає, що доводи, наведені скаржником у касаційній скарзі про порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права не знайшли свого підтвердження під час касаційного провадження в суді касаційної інстанції та не спростовують правильність висновку суду апеляційної інстанції про тотожність суб`єктного складу, підстав та предмету позову у справах № 917/931/19 та № 917/655/20 і відповідно правомірність закриття провадження у справі на підставі пункту 3 частини першої статті 231 ГПК України.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

58. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 308 ГПК України за результатами розгляду касаційної скарги суд касаційної інстанції має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

59. Згідно зі статтею 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

60. Ураховуючи наведені положення законодавства та обставини, установлені господарськими судами, перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, в межах доводів та вимог касаційної скарги ДП "Пирятинтеплопостачання" зважаючи на межі перегляду справи судом касаційної інстанції, передбачені статтею 300 ГПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги та залишенні без змін постанови апеляційного господарського суду.

Щодо судових витрат

61. Відповідно до статті 315 ГПК України у постанові суду касаційної інстанції повинен бути зазначений розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

62. У зв`язку з відмовою у задоволенні касаційної скарги та залишенням без змін оскаржуваного судового рішення витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги у відповідності до приписів статті 129 ГПК України покладаються на скаржника.

Висновки щодо застосування норми права

63. Передумовою для застосування положень пункту 2 частини першої статті 175 ГПК України, та, як наслідок, застосування пункту 3 частини першої статті 231 ГПК України, є наявність судового рішення, що набрало законної сили, у справі з тотожним суб`єктним складом, предметом та підставами позову. При цьому, для закриття провадження у справі необхідно встановлення судом тотожності одночасно всіх трьох складових - сторін, предмету, підстав звернення до суду з позовною заявою.

64. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

65. Нова юридична кваліфікація матеріально-правової вимоги (стягнення втрат замість стягнення збитків) не є зміною предмету спору.

Керуючись статтями 129, 286, 300, 301, 304, 308, 309, 314, 315, 317, 326 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду

ПОСТАНОВИВ:

1. Відмовити у задоволенні клопотання Пирятинської міської ради Полтавської області про залучення у справу № 917/655/20, як відповідача.

2. Касаційну скаргу Дочірнього підприємства "Пирятинтеплопостачання" залишити без задоволення.

3. Постанову Східного апеляційного господарського суду від 19.10.2020 у справі № 917/655/20 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий О. О. Банасько

Судді О. В. Васьковський

Н. Г. Ткаченко