ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" лютого 2021 р. м. Київ Справа № 911/2746/20

Господарський суд Київської області у складі судді Д.Г.Зайця, за участю секретаря судового засідання О.О.Стаднік, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЖИТЛО УЮТ СЕРВІС», Київська область, м. Бровари

про стягнення штрафних санкцій

за участю представників:

від позивача: О.І.Кошелюк

від відповідача: В.С.Єгоров

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Київської області з позовною заявою №9/5-1691-20 від 08.09.2020 року (вх. №2779/20 від 21.09.2020 року) до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЖИТЛО УЮТ СЕРВІС» (далі - відповідач) про стягнення штрафних санкцій за Договором постачання природного газу №2558/18-ТЕ-17 від 05.10.2018 року у сумі 137147,04 грн., з яких 8529,36 грн. пені, 126736,22 грн. збитків та 1881,46 грн. 3% річних.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за Договором постачання природного газу №2558/18-ТЕ-17 від 05.10.2018 року в частині своєчасної оплати отриманого у 2018, 2019 роках природного газу на суму 12420966,01 грн. Враховуючи несвоєчасну оплату отриманого у 2019 році природного газу, позивачем, з посиланням на п. 7.2 Договору, нараховано відповідачу 10410,82 грн. пені та, на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України, нараховано 1881,46 грн. 3% річних. Крім того, враховуючи, що відповідач у березні-травні 2019 року фактично спожив природний газ у обсязі меншому, ніж узгоджено сторонами умовами договору, позивач просить стягнути з відповідача збитки у розмірі 126736,22 грн.

Ухвалою суду від 28.09.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №911/2746/20 за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 27.10.2020 року.

До суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву №495 від 13.10.2020 (вх. №22679/20 від 19.10.2020), в якому відповідач проти позову заперечує та просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Позивач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, у судове засідання 27.10.2020 року не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Ухвалою суду від 27.10.2020 року відкладено підготовче засідання на 01.12.2020 року.

Ухвалою суду від 01.12.2020 року продовжено строк підготовчого провадження у справі №911/2746/20 на тридцять днів та відкладено судове засідання на 26.01.2021 року. Ухвалою суду від 26.01.2021 року закрито підготовче провадження у справі №911/2746/20 та призначено розгляд справи по суті на 23.02.2021 року.

Представник позивача у судовому засіданні 23.02.2021 року позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні 23.02.2021 року проти позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву та просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, яка ратифікована Україною 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Враховуючи достатність в матеріалах справи доказів для повного, всебічного та об`єктивного розгляду спору по суті у судовому засіданні 23.02.2021 року, відповідно до ч. 1 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Між Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (правонаступником якого є - Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України») (за договором - постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Житло Уют Сервіс» (за договором - споживач) 05.10.2018 року укладено Договір постачання природного газу №2558/18-ТЕ-17 з подальшими змінами, внесеними Додатковою угодою №1 від 19.10.2018 року, №2 від 27.10.2018 року, №3 від 02.11.2018 року, №4 від 26.11.2018 року, №5 від 18.03.2019 року, №6 від 29.03.2019 року, №7 від 23.04.2019 року (далі - Договір).

Відповідно до п. п. 1.1.,1.2 Договору (в редакції Додаткової угоди №4 від 26.11.2018 року), постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ, а споживач зобов`язується оплатити його на умовах цього Договору. Природний газ, що постачається за цим Договором, використовується споживачем виключно для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню. За цим Договором може бути поставлений природний газ власного видобутку (природний газ, видобутий на території України та/або імпортований газ (за кодом згідно УКТЗЕД ) власного видобутку (природний газ, видобутий на території України) та/або імпортований природний газ, ввезений ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» на митну територію України (п. 1.3. Договору).

Згідно п. 2.1 Договору, постачальник передає споживачу з 01 жовтня 2018 року по 30 квітня 2019 року (включно) замовлений споживачем обсяг (об`єм) природного газу в кількості 3098,019 тис. куб.м. (три мільйони дев`яносто вісім тисяч дев`ятнадцять куб.м.), в тому числі по місяцях (тис. куб. м.): жовтень- 48,019, листопад- 450, грудень- 600, січень - 600, лютий - 600, березень - 600, квітень- 200.

Відповідно до п. 3.1. Договору, постачальник передає споживачеві природний газ у його загальному потоці у разі передачі: природного газу власного видобутку - у пунктах приймання-передачі природного газу від газодобувних підприємств та/або з підземних сховищ до газотранспортної системи; імпортованого природного газу - у пунктах приймання-передачі природного газу на газовимірювальних станціях, які знаходяться на кордоні України, та в пунктах приймання-передачі природного газу з підземних сховищ до газотранспортної системи. Право власності на природний газ переходить від постачальника до споживача після підписання актів приймання-передачі. Після переходу права власності на газ покупець несе всі ризики і приймає на себе всю відповідальність, пов`язану з правом власності на природний газ.

Приймання-передача газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному місяці постачання, оформлюється актом приймання-передачі газу. Споживач в акті приймання-передачі природного газу зазначає той обсяг, який був фактично використаний споживачем у відповідному розрахунковому періоді для потреб, зазначених в пункті 1.2 цього Договору (п. 3.8 Договору).

Згідно п.п. 3.9, 3.10 Договору, споживач зобов`язується надати постачальнику не пізніше 7 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, підписані споживачем два примірники акта приймання-передачі природного газу, де зазначаються фактичні обсяги використаного у розрахунковому періоді природного газу згідно з цим Договором і з урахуванням п. 3.8 цього Договору, його фактична ціна та вартість. Постачальник не пізніше десятого числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, повертає споживачу один примірник оригіналу акта приймання-передачі природного газу, підписаний уповноваженим представником та скріплений печаткою. У разі непідписання постачальником акта приймання-передачі природного газу постачальник письмово повідомляє споживача про причини такого непідписання акта.

Згідно Розділу 4 Договору, ціна (без урахування тарифів на послуги з транспортування та розподілу природного газу, а також податків та зборів, що включаються до вартості природного газу (відповідно до Податкового кодексу України) та порядок зміни ціни на природний газ, який постачається за цим Договором, встановлюється Положенням. У разі зміни ціни на газ відповідно до умов чинного законодавства, вона є обов`язковою для сторін за цим Договором з дати набрання чинності відповідних змін.

Ціна за 1000 куб.м газу становить 6235,51 гривні, крім того податок на додану вартість (ПДВ) - 20%. Усього разом з податком на додану вартість - 7482,61 грн. (сім тисяч чотириста вісімдесят дві гривні 61 коп.).

Загальна вартість цього Договору дорівнює вартості фактично використаного за цим Договором природного газу.

Пунктами 5.1., 5.2 Договору встановлено, що оплата за природний газ здійснюється споживачем виключно грошовими коштами шляхом 100 відсоткової поточної оплати протягом розрахункового періоду. Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Оплата за природний газ здійснюється таким чином: 1) споживач перераховує на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника кожного банківського дня розрахункового місяця кошти згідно з нормативами перерахування, затвердженими в установленому порядку, які зараховуються як оплата за природний газ, поставлений постачальником споживачеві в порядку, визначеному законодавством, - у разі коли на споживача поширюються вимоги підпункту 2) пункту 11 Положення в частині відкриття рахунків із спеціальним режимом використання; в будь-якому випадку споживач зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі розрахуватися за поставлений природний газ відповідно до пункту 5.1 цього Договору (п. 5.3. Договору).

Згідно п.п. 7.1, 7.2 Договору, за невиконання або неналежне виконання договірних зобов`язань сторони несуть відповідальність у випадках, передбачених законодавством і цим Договором. У разі прострочення споживачем оплати згідно п. 5.1, 5.6 цього Договору він зобов`язується сплатити постачальнику пеню в розмірі 15,3% річних, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. Нарахування пені не здійснюється постачальником на суми оплат, проведені споживачем відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 р. №256.

Відповідно до п. 11.1, 11.2 Договору, Договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення підпису постачальника і діє в частині постачання природного газу до 30 квітня 2019 року (включно), а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення. Пункти 2,3, 3.2.2, 3.4.2, 3.8.2, абз.2) підп. 3.9.2 п.3.9, 3.13, 5.7, абзац п`ятий підп.5) п.6.2, підп.8) п,6.2, підп.4) п.6.3, абзац третій підп.2 п.6.4 цього Договору застосовуються з дня зазначеного в повідомленні постачальника, яке направляється на електронну адресу споживача, зазначену в пункті 12 цього Договору та розміщується на офіційному сайті постачальника.

Додатковою угодою №5 від 18.03.2019 року до Договору сторони дійшли згоди про наступне: пункти 2,3, 3.2.2, 3.4.2, 3.8.2, абз.2) підп. 3.9.2 п.3.9, 3.13. 5.7. абзац п`ятий підп.5) п.6.2, підп.8) п.6.2, підп.4) п.6.3, абзац третій.2 п.6.4 цього Договору застосовуються сторонами з « 01» березня 2019 року. Пункти 3.2.1, 3.4.1, 3.8.1, абз.1) підп. 3.9.2 п.3.9, абзац четвертий підп.5) п.6.2, абзац другий підп.2 п.6.4 цього Договору з « 01» березня 2019 року втрачають чинність.

Додатковою угодою №7 від 23.04.2019 року до Договору сторони дійшли згоди доповнити пункт 2.1. Розділу 2. «Кількість та фізико-хімічні показники природного газу» цього Договору абзацами у наступній редакції: «Постачальник передає споживачу у травні 2019 року (включно) замовлений споживачем обсяг (об`єм) природного газу в кількості 45 тис.куб.метрів (сорок п`ять куб. метрів). Сторони домовились, що загальний обсяг (об`єм) природного газу, який постачальник передає споживачу за цим Договором в період з 01 жовтня 2018 року по 31 травня 2019 року (включно) визначається з урахуванням вищезазначених змін.»; викласти пункт 4.2 Розділу 4. «Ціна природного газу» в наступній редакції: « 4.2. Ціна за 1000 куб. м газу з 01 травня 2019 року становить 7184,80 грн., крім того податок на додану вартість (ПДВ) - 20%. Усього разом з податком на додану вартість - 8621,76 грн. (вісім тисяч шістсот двадцять одна гривня 76 коп.)»; Викласти пункт 11.1. Розділу 11. «Строк дії Договору» цього Договору у наступній редакції: « 11.1. Договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення підпису постачальника печаткою і діє в частіші постачання природного газу до 31 травня 2019 року (включно), а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.».

Як зазначає позивач, на виконання умов Договору, він передав у власність відповідача природний газ на загальну суму 12420966,01 грн., що підтверджується підписаними з обох сторін та скріпленими печатками підприємств актами приймання-передачі природного від 31.10.2018 року, від 30.11.2018 року, від 31.12.2018 року, від 31.01.2019 року, від 28.02.2019 року, від 31.03.2019 року, від 30.04.2019 року, від 31.05.2019 року, копії яких долучено до матеріалів справи.

Відповідач повністю розрахувався за природний газ, переданий за Договором №2558/18-ТЕ-17 від 05.10.2018 року, що підтверджується доданими до позовної заяви довідками по операціям, сальдо «Житло Уют Сервіс» та банківськими виписками.

Проте, як зазначає позивач, відповідач обов`язок за договором в частині оплати вартості поставленого газу належним чином не виконав, провівши остаточні розрахунки за поставлений газ з порушенням строку, погодженого сторонами, у зв`язку з чим просить суд стягнути з відповідача пеню та 3% річних.

? ? , ? . 9.2. , ? ? 3% 1881,46 грн. та 8529,36 грн. пені. Також, відповідач зазначає, що відповідно до п. 2.4. Договору, перегляд та коригування замовлених споживачем обсягів природного газу за Договором може відбуватися за ініціативою споживача шляхом підписання додаткової угоди, в тому числі протягом відповідного розрахункового періоду (в даному випадку й надалі по тексту Договору - газовий місяць в значенні Кодексу ГТС). Для цього споживач зобов`язаний надати постачальнику не пізніше ніж за три робочих дні до кінця місяця постачання газу два екземпляри належним чином оформленої додаткової угоди. Відповідач вказує, що відповідно до п. 2.4. Договору ним на адресу позивача було направлено лист №98 від 22.03.2019 року з повідомленням та додатками (додатковими угодами до Договору) щодо зміни обсягу споживання природного газу у зв`язку з покращенням погодних умов (потеплінням), що підтверджується копією фіскального чеку №0096 від 22.03.2019 р. та копією опису до листа. Відповідно п. 2.1. вищевказаної додаткової угоди до Договору обсяги споживання були скореговані, зокрема: жовтень 2018 - 48,019 тис.куб.м.; листопад 2018 - 291,627 тис.куб.м.; грудень 2018 - 376,088 тис.куб.м.; всього 715, 734 тис.куб.м.. січень 2019 - 402,191 тис.куб.м.; лютий 2019 - 268,660 тис.куб.м.; березень 2018 - 250 тис.куб.м.; всього 920,851 тис.куб.м. квітень 2019 - 120 тис.куб.м. всього 120 тис.куб.м. Однак, зі слів відповідача, позивачем не надано доказів того, що ним вчинялись дії щодо внесення відповідних змін до укладеного з ТОВ «ЖИТЛО УЮТ СЕРВІС» Договору після отримання від відповідача заявки на коригування щодо зменшення обсягу замовленого газу. Тому, на думку відповідача, позивачем не доведено, що збитки було завдано внаслідок дій відповідача, а не внаслідок бездіяльності саме позивача.

Предметом спору у даній справі є застосування до відповідача відповідальності, встановленої чинним законодавством та умовами договору, за порушення зобов`язань за договором.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України (далі - ЦК України) з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України (далі - ГК України), що визначено ст. 175 ГК України.

Згідно ч. 1 ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором купівлі-продажу.

Відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частинами 1, 2 ст. 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Так, в силу ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Отже, не виконавши зобов`язання у строк, встановлений п. 5.1 відповідного договору, відповідач допустив порушення зобов`язання.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як визначено ч. 1 ст. 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Пунктами 7.1, 7.2 Договору визначено, що за невиконання або неналежне виконання договірних зобов`язань сторони несуть відповідальність у випадках, передбачених законодавством і цим Договором. У разі прострочення споживачем оплати згідно п. 5.1, 5.6 цього Договору він зобов`язується сплатити постачальнику пеню в розмірі 15,3% річних, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Таким чином, відповідач взяті на себе зобов`язання зі своєчасної оплати отриманого у жовтні -грудні 2018 року, січні-травні 2019 природного газу не виконав у зв`язку із чим позивач просить стягнути з відповідача 10410,82 грн. пені (за період з 27.12.2018 по 10.01.2019 за зобов`язаннями листопада 2018 року у розмірі 3141,73 грн.; за період з 26.01.2019 по 07.02.2019 за зобов`язаннями грудня 2018 року у розмірі 3748,42 грн.; за період з 26.02.2019 по 06.03.2019 за зобов`язаннями січня 2019 року у розмірі 1639,21 грн.), 1881,46 грн. 3% річних (за період з 27.12.2018 по 10.01.2019 за зобов`язаннями листопада 2018 року у розмірі 616,03 грн.; за період з 26.01.2019 по 07.02.2019 за зобов`язаннями грудня 2018 року у розмірі 753,50 грн.; за період з 26.02.2019 по 06.03.2019 за зобов`язаннями січня 2019 року у розмірі 376,94 грн.; за період з 26.04.2019 по 02.05.2019 за зобов`язаннями березня 2019 року у розмірі 110,99 грн.; за період з 28.05.2019 по 05.06.2019 за зобов`язаннями квітня 2019 року у розмірі 24,00 грн.) нарахованих на заборгованість відповідача станом на дату остаточного розрахунку відповідно до виконаного позивачем розрахунку.

Під час розгляду даної справи судом встановлено, що відповідач невчасно розрахувався за переданий йому природний газ у 2018, 2019 роках, допустивши прострочення. Отже, не виконавши зобов`язання у строк, встановлений п. 5.1 Договору, відповідач допустив порушення зобов`язання.

Перевіривши надані позивачем розрахунки пені та 3% річних судом встановлено, що вони є арифметично вірними, відповідають вимогам законодавства та обставинам справи, а тому, вимоги про стягнення 8529,36 грн. пені та 1881,46 грн. 3% річних, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Також, враховуючи, що відповідачем порушено умови Договору щодо фактичних обсягів споживання природного газу, внаслідок чого позивачу завдано збитки у розмірі 126736,22 грн., які останній просить суд стягнути з відповідача.

Як встановлено судом, у відповідності до п. 3.13. Договору, якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний обсяг використаного споживачем природного газу більше ніж на 5% відрізняється від замовленого обсягу газу на відповідний період (зазначений в пункті 2.1 договору), споживач зобов`язаний відшкодувати постачальнику збитки в порядку, визначеному пунктом 5.7 договору.

Відповідно до пункт 2.1. Договору (в редакції Додаткової угоди №4 від 26.11.2018 року), постачальник передає споживачу у період з 01.10.2018 по 30.04.2019 (включно) замовлений споживачем обсяг (об`єм) природного газу в кількості 3098,019 тис. куб. метрів, в тому числі по місяцях (тис. куб. м): у жовтні- 48,019, листопад- 450, грудень- 600, січень - 600, лютий - 600, березень - 600, квітень- 200. А згідно Додаткової угоди №5 від 23.04.2019 року сторони дійшли згоди про поставку споживачу природного газу в кількості 45 тис.куб.м.

Наявними у матеріалах справи актами приймання-передачі природного газу підтверджується обсяг спожитого відповідачем газу, зокрема, згідно акту від 31.03.2019 відповідачу у березні фактично передано природний газ у обсязі 211,753 тис. куб. м, згідно акту від 30.04.2019 відповідачу у квітні фактично передано природний газ у обсязі 71,564 тис. куб. м., згідно акту від 31.05.2019 відповідачу у травні фактично передано природний газ у обсязі 0,037 тис. куб. м.

Таким чином, відповідач у березні, квітні, травні 2019 року фактично спожив природного газу в обсязі, меншому на 388,247 тис.куб.м. (березень), на 128,436 тис.куб.м. (квітень), на 44,963 тис.куб.м. (травень) ніж узгоджено сторонами п. 2.1. Договору.

Пунктом 6.3. Договору визначено, що постачальник має право вимагати від споживача відшкодування постачальнику збитків, що виникли через порушення споживачем умов п. 2.1 цього Договору, у разі якщо відхилення фактично використаних споживачем в розрахунковому періоді обсягів газу більш ніж на 5% (як в бік збільшення, так і зменшення фактично використаних обсягів) відрізняється від замовлених.

Відповідно до п. 1 Розділу VІ Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2496 від 30.09.2015 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (далі - Правила), відшкодування збитків споживачем, що не є побутовим, постачальнику здійснюється таким чином та в таких випадках: 1) якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний об`єм (обсяг) споживання природного газу, що закуплений постачальником за договором постачання природного газу, буде менший від підтвердженого обсягу природного газу (за умови, що підтверджений обсяг відповідав замовленому споживачем), постачальник має право вимагати від споживача відшкодування збитків у розмірі не більше подвійної облікової ставки Національного банку України від вартості недовикористаного обсягу газу за звітний період; 2) якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний об`єм (обсяг) постачання природного газу споживачу його постачальником буде перевищувати підтверджений обсяг природного газу на цей період, постачальник має право вимагати від споживача відшкодування збитків за перевищення об`єму (обсягу) природного газу, що розраховується за формулою В = (Vф - Vп) x Ц х K, де: Vф - об`єм (обсяг) природного газу, який фактично поставлений постачальником споживачу протягом розрахункового періоду за договором на постачання природного газу; Vп - підтверджений обсяг природного газу на розрахунковий період; Ц - ціна природного газу за договором постачання природного газу; K - коефіцієнт, який визначається постачальником та не може перевищувати 0,5. При цьому, якщо перевищення об`єму (обсягу) природного газу стало наслідком відмови в доступі до об`єкта споживача, у результаті чого постачальник не здійснив пломбування запірних пристроїв на газових приладах споживача, або Оператор ГРМ/ГТС не здійснив обмеження (припинення) розподілу/транспортування природного газу споживачу, або коли споживач не обмежив (припинив) споживання природного газу на письмову вимогу постачальника, коефіцієнт може бути збільшений у договорі постачання до 1; 3) у разі відмови в доступі до об`єкта споживача, в результаті чого представник постачальника не здійснив звіряння фактичних об`ємів (обсягів) споживання природного газу, що завдало постачальнику шкоди, споживач відшкодовує її за власної згоди або на підставі рішення суду.

Відповідно до п. 3 Розділу VІ Правил за результатами виявлених порушень представником постачальника складається акт-претензія, який оформлюється з урахуванням таких вимог: 1) форма акта-претензії є довільною; 2) при порушенні, зазначеному в підпункті 3 пункту 1 цього розділу, акт-претензія складається представниками постачальника після пред`явлення ними відповідних посвідчень у присутності уповноваженого представника споживача (власника або наймача) і скріплюється їхніми підписами. У разі відмови споживача від підписання акта-претензії про це зазначається в акті-претензії. Акт-претензія щодо відмови споживача у доступі до території об`єкта споживача вважається дійсним, якщо його підписали представник постачальника та одна незаінтересована особа за умови посвідчення їх осіб або три представники постачальника. У разі відмови споживача від підписання акта-претензії про це робиться відмітка в обох примірниках цього акта, і другий його примірник надсилається споживачеві реєстрованим поштовим відправленням. Акт-претензія, у якому зазначаються підстави та розмір нарахованих збитків, складається в двох примірниках, один з яких надсилається (надається) споживачу (з позначкою про вручення), а споживач зобов`язаний протягом двадцяти робочих днів з моменту його отримання відшкодувати постачальнику завдані збитки або написати мотивовану відмову від їх повного або часткового відшкодування. У випадку нереагування у встановлений строк на акт-претензію або невідшкодування завданих збитків постачальник має право звернутись до суду.

У відповідності до п. 3.13. Договору, якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний обсяг використаного споживачем природного газу більше ніж на 5% відрізняється від замовленого обсягу газу на відповідний період (зазначений в пункті 2.1 договору), споживач зобов`язаний відшкодувати постачальнику збитки в порядку, визначеному пунктом 5.7 договору. При цьому, розмір збитків визначається таким чином: пп. 3.13.1) якщо фактичний об`єм (обсяг) використання природного газу буде менший від замовленого обсягу природного газу, споживач зобов`язаний відшкодувати постачальнику збитки у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від вартості недовикористаного обсягу газу за звітний (розрахунковий) період; пп. 3.13.2) якщо фактичний об`єм (обсяг) використання природного газу буде перевищувати замовлений обсяг природного газу на цей період, споживач зобов`язаний відшкодувати збитки за перевищення об`єму (обсягу) природного газу, що розраховується за формулою: В = (Vф-Vп) х Ц х К, де: Vф - об`єм (обсяг) природного газу, який фактично поставлений постачальником споживачу протягом розрахункового періоду за цим договором відповідно до акту приймання-передачі природного газу; Vп - замовлений обсяг природного газу на розрахунковий період, зазначений в п. 2.1 договору; Ц - ціна природного газу за цим договором; К - коефіцієнт, який дорівнює 0,5.

Згідно ч. 1 ст. 623 Цивільного кодексу України, боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Відповідно до ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України, одним з правових наслідків порушення зобов`язання є встановлене договором або законом відшкодування збитків.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звертався до відповідача із актом-претензією від 15.05.2019 року №26-1386-19, від 19.06.2019 року №26-2367-19, від 04.11.2019 року №26-2913-19 (докази надіслання наявні в матеріалах справи) якими вимагав від відповідача, на підставі п.п. 3.13., 5.7. Договору та п. 1 Розділу VІ Правил, сплатити збитки розраховані як різницю між замовленим в березні, квітні, травні 2019 року обсягом природного газу та фактичним обсягом використаного відповідачем в березні, квітні, травні 2019 року природного газу за Договором.

Крім того, згідно листів №26-3248-19 від 13.11.2019 року, №26-3247-19 від 13.11.2019 року позивач у відповідності до роз`яснень НКРЕКП, що стосуються тлумачення підпункту 1 пункту 1 розділу Розділу VІ Правил, здійснив перерахунок суми збитків вказаних у актах здійснив перерахунок збитків згідно актів за березень і квітень 2019 року.

Таким чином, розмір збитків за березень 2019 року складає 88824,45 грн., за квітень 2019 складає 28304,49 грн., за травень 2019 року складає 9607,28 грн.

Докази направлення на адресу відповідача вказаних актів та листів та, відповідно, їх отримання відповідачем наявні у матеріалах справи.

Однак, вказані акти-претензії та листи залишено відповідачем без відповідача та реагування, а нараховані позивачем збитки у загальній сумі 126736,22 грн. не сплачено.

Відповідачем до матеріалів справи долучено примірник Додаткової угоди б/н до Договору постачання природного газу б/н, б/д в якому визначено обсяги природного газу в кількості 1756,585 тис.куб.м., зокрема, по місяцях: жовтень 2018 - 48,019 тис.куб.м.; листопад 2018 - 291,627 тис.куб.м.; грудень 2018 - 376,088 тис.куб.м.; всього 715, 734 тис.куб.м.. січень 2019 - 402,191 тис.куб.м.; лютий 2019 - 268,660 тис.куб.м.; березень 2019 - 250 тис.куб.м.; всього 920,851 тис.куб.м. квітень 2019 - 120 тис.куб.м. всього 120 тис.куб.м., підписаний з боку споживача, який скеровано позивачу листом від 22.03.2019 №98, що підтверджується описом вкладення та поштовими чеками.

Суд зауважує, що відповідно до п. 2.4. Договору, перегляд та коригування замовлених споживачем обсягів природного газу за цим договором може відбуватися за ініціативою споживача шляхом підписання додаткової угоди, в тому числі, протягом відповідного розрахункового періоду (в даному випадку й надалі по тексту договору - газовий місяць в значенні Кодексу ГТС). Для цього споживач зобов`язаний надати постачальнику не пізніше ніж за три робочих дні до кінця місяця постачання газу два екземпляри належним чином оформленої додаткової угоди. Споживач зобов`язується самостійно контролювати обсяги використання природного газу і своєчасно обмежувати (припиняти) використання природного газу у разі перевищення замовлених обсягів або своєчасно надавати додаткові угоди на коригування замовлених обсягів за цим договором.

В той же час, долучений до відзиву лист №98 від 22.02.2019 року з додатковою угодою було надіслано відповідачем на адресу 01032, м. Київ, бульвар Шевченка, 23, кім. 304, в той час як офіційною адресою позивача (яка також зазначена в спірному Договорі) є: 01601, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, 6, про що також зазначено позивачем під час судового розгляду.

Враховуючи викладене, суд зазначає, що долучений відповідачем до відзиву примірник Додаткової угоди є одностороннім документом, оскільки підписаний лише з боку відповідача, а тому, не може бути належним та допустимим доказом факту коригування замовлених споживачем обсягів природного газу за Договором. Інших доказів, які б підтверджували коригування замовлених споживачем обсягів природного газу у відповідні місяці за спірним Договором матеріали справи не містять і сторонами не надано.

Таким чином, доказів того, що відповідач, у визначеному порядку та у строки, визначені п. 2.4. Договору, звертався до позивача із вимогою про перегляд та коригування замовлених споживачем обсягів природного газу у відповідні місяці, матеріали справи не містять.

Усі інші твердження та заперечення відповідача не спростовують вищевикладених висновків суду.

Крім того, суд звертає увагу сторін, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвеція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського Суду з прав людини у справі Трофимчук проти України, №4241/03, від 28.10.2010).

Враховуючи, що нарахування збитків за відхилення договірного споживання обсягу газу передбачено умовами договору та те, що відповідачем не надано доказів визнання договору недійсним в цій частині, суд вважає нарахування позивачем збитків за порушення договірного споживання обсягу природного газу у березні-травні 2019 року правомірним.

Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку збитків, судом встановлено, що такий розрахунок відповідає обставинам справи щодо порушення відповідачем договірних величин споживання природного газу та є арифметично вірним, а тому, вимоги позивача про стягнення з відповідача 126736,22 грн. збитків підлягають задоволенню.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Частиною 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Судові витрати відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 73, 74, 123, 129, 233, 236-240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (01601, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, буд. 6, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЖИТЛО УЮТ СЕРВІС» (07400, Київська область, м. Бровари, вул. Чорновола В`ячеслава, буд. 9, нежиле приміщення 8, ) про стягнення штрафних санкцій та збитків задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЖИТЛО УЮТ СЕРВІС» (07400, Київська область, м. Бровари, вул. Чорновола В`ячеслава, буд. 9, нежиле приміщення 8, ) на користь Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (01601, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, буд. 6, ) 8529 (вісім тисяч п`ятсот двадцять дев`ять) грн. 36 коп. пені, 1881 (одну тисячу вісімсот вісімдесят одну) грн. 46 коп. 3% річних, 126736 (сто двадцять шість тисяч сімсот тридцять шість) грн. 22 коп. збитків та 2102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп. витрат зі сплати судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 20 днів з дня складення повного тексту рішення шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду відповідно до ст. ст. 256,257 Господарського процесуального кодексу України з врахуванням п. 17.5 розділу ХІ Господарського процесуального кодексу України.

Дата підписання 01.03.2021 р.

Суддя Д.Г. Заєць