ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" березня 2021 р. м. Київ Справа № 911/3670/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ларсен К» (03039, м. Київ, проїзд Саперно-Слобідський, буд. 3; )

до відповідача Комунального підприємства «Управління житлово-комунального господарства «Гостомель» Гостомельської селищної ради (08290, Київська обл., м. Ірпінь, смт Гостомель, вул. Свято-Покровська, буд. 125; )

про стягнення 33693,81 грн.

Суддя Наріжний С.Ю.

Без виклику представників сторін.

ВСТАНОВИВ:

до Господарського суду Київської області звернулось ТОВ «Ларсен К» з позовною заявою від 17.12.2020 б/№ до КП «УЖКГ «Гостомель» про стягнення 33693,81 грн.

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначає про неналежне виконання Відповідачем умов Договору поставки № 02/07-20 від 02.07.2020 щодо оплати поставленого товару, у зв`язку з чим Позивач просив суд стягнути з Відповідача 33693,81 грн заборгованості, з яких: 32000,00 грн основного боргу та 1693,81 грн пені.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 28.12.2020 відкрито провадження у справі № 911/3670/20, встановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та встановлено сторонам процесуальні строки для подання відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечень.

Копія ухвали суду від 28.12.2020 вручена Позивачу та Відповідачу 05.01.2021, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень № 562 та № 805.

01.02.2021 до суду надійшла заява Позивача від 28.12.2021 б/№ (вх. № 2252/21) про відмову від частини позовних вимог.

Крім цього 01.02.2021 до суду надійшло клопотання Позивача від 28.01.2021 б/№ (вх. № 2255/21) про залучення до справи детального опису робіт, виконаних адвокатом.

Судом встановлено, що Відповідач у встановлений ухвалою суду від 28.12.2020 строк не скористався правом на подачу відзиву на позов.

Враховуючи викладене вище розгляд справи здійснюється судом за наявними матеріалами відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України.

Судом встановлено, що сторонами справи не подавалися до суду заяви в порядку ч. 5, 7 ст. 252 ГПК України про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Узагальнені доводи Позивача є наступними.

02.07.2020 між сторонами укладено договір поставки № 02/07-20, відповідно до умов якого Позивачем 02.07.2020 було поставлено Відповідачу товар на суму 32000,00 грн згідно видаткової накладної № 780 від 02.07.2020, однак Відповідачем неналежним чином виконано зобов`язання щодо оплати поставленого товару, у зв`язку з чим за Відповідачем обліковується борг у сумі 32000,00 грн, та враховуючи несплату вказаного боргу Позивачем додатково нараховано Відповідачу пеню в розмірі 1693,81 грн.

Згідно заяви від 28.01.2021 Позивач повідомив про відмову від частини позовних вимог, зокрема суми боргу в розмірі 5000,00 грн, оскільки Відповідачем після відкриття провадження у даній справі було сплачено заборгованість в розмірі 5000,00 грн згідно платіжного доручення від 11.01.2021.

За наслідком розгляду заяви Позивача про відмову від частини позовних вимог у сумі 5000,00 грн, суд зазначає, що відповідне право Позивача регламентоване п. 1 ч. 2 ст. 46 ГПК України, у зв`язку з чим суд приймає вказану заяву, отже розгляд позовних вимог здійснюється судом з урахуванням даної заяви, а саме про стягнення з Відповідача 27000,00 грн основного боргу та 1693,81 грн пені.

Крім цього Позивачем заявлено витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 7000,00 грн.

Детально розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши подані докази, судом встановлено наступне.

02.07.2020 між ТОВ «Ларсен К» (постачальник, Позивач у справі) та КП «УЖКГ «Гостомель» (покупець, Відповідач у справі) укладено договір поставки № 02/07-20 (надалі також: «Договір»), відповідно до умов якого (п. 1.1.) постачальник продає, а покупець купує на умовах цього договору флагштоки 8м Нордик (склофібра) «Стандарт» в кількості 4 комплекти ДК 021: 2015- 35821100-6 - флагштоки та демонстраційні прапори (1,0х2,5м) в кількості 4 штуки ДК 021: 2015- 35821000-5 - прапори (товар).

Згідно п. 3.1., 3.2. Договору, поставка товару здійснюється однією партією за фактичною адресою покупця: Київська область, смт Гостомель, вул. Свято-Покровська, 73-б за рахунок та силами покупця. Строк поставки товару протягом 5 робочих днів з дати укладення договору.

Пунктами 4.1.-4.3. Договору визначено, що оплата партії товару, вказаного в договорі, здійснюється шляхом перерахування коштів на поточний банківський рахунок постачальника. Загальна вартість товару (ціна договору) становить 32000,00 грн в т.ч. ПДВ 5333,33 грн. Оплата здійснюється за фактично отриманий товар протягом 5 банківських днів з дати видаткової накладної на товар.

Відповідно до п. 9.1. Договору, договір набирає чинності з дати його підписання і діє до 31.12.2020, а в частині фінансових зобов`язань - до їх повного виконання, в частині гарантійних зобов`язань - до закінчення термінів гарантії, вказаних у договорі.

02.07.2020 сторонами складено специфікацію до Договору, в якій зазначено товар, обумовлений у п. 1.1. Договору, вартістю 32000,00 грн.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов Договору Позивачем 02.07.2020 було поставлено Відповідачу обумовлений п. 1.1. Договору та Специфікацією до Договору товар на суму 32000,00 грн, що підтверджується підписаною сторонами видатковою накладною № 780 від 02.07.2020.

Вказана видаткова накладна підписана та скріплена печаткою Відповідача без будь-яких зауважень щодо кількості та якості поставленого товару.

Таким чином за наслідками дослідження матеріалів справи судом встановлено, що Позивач виконав взяті на себе зобов`язання щодо поставки товару за Договором на суму 32000,00 грн.

Позивач звертався до Відповідача з вимогою від 10.09.2020 № 1009/1 про сплату заборгованості у сумі 32000,00 грн у семиденний строк з моменту пред`явлення вимоги, у відповідь на яку Відповідач листом від 11.11.2020 № 02-1079 гарантував оплату за Договором в сумі 32000,00 грн протягом місяця до 10.12.2020.

Проте Відповідачем поставлений товар був оплачений частково, в розмірі 5000,00 грн (після відкриття провадження у даній справі), на підтвердження чого Позивачем надано копію платіжного доручення № 1291 від 11.01.2021.

Відтак сума боргу Відповідача перед Позивачем за поставлений товар становить 27000,00 грн. Наявність заборгованості Відповідачем протягом розгляду справи не спростована, доказів сплати заборгованості не надано.

Згідно з ч. 1 ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 ЦК України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Частиною 1 статті 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Враховуючи, що вказана вище сума основного боргу Відповідача перед Позивачем за Договором є обґрунтованою та документально підтвердженою, суд дійшов висновку, що позовна вимога Позивача про стягнення основного боргу за Договором підлягає задоволенню повністю, в розмірі 27000,00 грн.

Крім цього, у зв`язку з неналежним виконанням Відповідачем грошового зобов`язання за Договором, Позивачем заявлено до стягнення з Відповідача 1693,81 грн.

Так, відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно частини першої ст. 230 ГК України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Частиною першою ст. 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Частиною третьою цієї ж статті встановлено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Статтею 3 того ж Закону встановлено, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктом 5.5. Договору встановлено, що за порушення покупцем строку оплати товару покупець оплачує на користь постачальника пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення оплати.

Перевіривши наданий Позивачем розрахунок пені судом встановлено, що Позивачем заявлено до стягнення 1693,81 грн пені за період з 10.07.2020 по 17.12.2020.

Враховуючи умови п. 4.3. Договору, Відповідач був зобов`язаний оплатити товар у строк протягом 5 банківських днів з дати поставки, отже до 09.07.2020. Таким чином прострочення оплати Відповідачем товару почалось 10.07.2020.

Судом встановлено, що наданий Позивачем розрахунок пені є арифметично правильним та обґрунтованим, отже позовна вимога про стягнення з Відповідача на користь Позивача 1693,81 грн пені задовольняється судом повністю.

Згідно ч. 1 ст. 73, ч. 1 ст. 74 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтями 76, 77, 79 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Вирішуючи питання щодо судових витрат суд зазначає наступне.

Судовий збір, сплачений Позивачем за подачу позову, відповідно п. 2 ч. 1 ст. 129 та ч. 3 ст. 130 ГПК України, покладається судом на Відповідача, отже стягненню з Відповідача на користь Позивача підлягає судовий збір у сумі 2102,00 грн.

Крім цього Позивачем подано клопотання про покладення на Відповідача витрат на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 7000,00 грн.

Згідно ч. 8 ст. 129 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно статті 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З матеріалів справи вбачається, що представництво інтересів Позивача у справі ТОВ «Ларсен К» здійснював адвокат АО «Адвокатська фірма «Грамацький і партнери» Войтович М.М. на підставі договору про надання правничої допомоги № 770-20 від 29.10.2020, наказу № 323-ОК від 17.12.2020 та ордеру серії КВ № 481562.

При поданні позовної заяви адвокатом було вказано орієнтовний розмір витрат на правничу допомогу в сумі 7000,00 грн.

За підсумком розгляду справи АО «Адвокатська фірма «Грамацький і партнери» було зазначено остаточний розмір витрат на правничу допомогу в сумі 7000,00 грн, що підтверджено детальним описом робіт (наданих послуг) від 26.01.2021, актом здачі-приймання виконаних робіт (наданих послуг) від 26.01.2021 та платіжним дорученням від 26.01.2021 № 1981 на суму 7000,00 грн.

В ході розгляду справи Відповідачем не було подано заяв чи клопотань щодо зменшення витрат на оплату правничої допомоги чи щодо неспівмірності витрат.

Згідно п. 1 ч. 4 ст. 129 ГПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Таким чином, враховуючи, що позовні вимоги у даній справі задоволені судом повністю, судові витрати Позивача на правничу допомогу відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 129 ГПК України покладаються на Відповідача, отже стягненню з Відповідача на користь Позивача підлягають судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 7000,00 грн.

Керуючись ст. 126, 129, 130, 233, 238, 240, 241, 256, п. 17.5. розділу ХІ ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Комунального підприємства «Управління житлово-комунального господарства «Гостомель» Гостомельської селищної ради (08290, Київська обл., м. Ірпінь, смт Гостомель, вул. Свято-Покровська, буд. 125; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ларсен К» (03039, м. Київ, проїзд Саперно-Слобідський, буд. 3; ) 27000 (двадцять сім тисяч) грн 00 коп. основного боргу, 1693 (одну тисячу шістсот дев`яносто три) грн 81 коп. пені, 7000 (сім тисяч) грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу адвоката та 2102 (дві тисячі сто дві) грн 00 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Копію рішення надіслати сторонам.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд Київської області протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Дата підписання повного тексту рішення 04.03.2021.

Суддя С.Ю. Наріжний