ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2021 рокуСправа № 912/112/21
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Коваленко Н.М.

при секретарі судового засідання Пастуховій А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу №912/112/21 від 15.01.2021

за позовом Об`єднання сільськогосподарських обслуговуючих кооперативів "Господар" (далі ОСОК "Господар"), код ЄДР 37732926, вул. Старокозацька, буд. 52, м. Дніпро, Дніпропетровська обл., 49000

до відповідача: Сільськогосподарського обслуговуючого кооперативу "Іванковецький світанок" (далі СОК "Іванковецький світанок"), код ЄДР 34200337, вул. Шевченка, буд. 27, с. Юхимове, Знам`янський р-н, Кіровоградська обл., 27421

про стягнення 118 090,65 грн

ПРЕДСТАВНИКИ:

від позивача - Курдицький С.О., довіреність №1 від 01.03.2021, наказ №2-К від 25.08.2020;

від відповідача - участі не брали.

У засіданні суду оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява ОСОК "Господар" до СОК "Іванковецький світанок" про стягнення 118 090,65 грн, з яких: 50 000,00 грн основний борг, 50 070,44 грн пені, 5 445,21 грн 3% річних за користування чужими коштами, 12 575,00 грн інфляційних збитків.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про неповернення відповідачем у строк, визначений умовами Договору про надання поворотної фінансової допомоги №13-05/16 50000 грн, у зв`язку з чим позивачем нараховано пеню, 3% річних та інфляційні втрати.

Ухвалою від 08.02.2021 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі №912/112/21, справу постановив розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, судовий розгляд призначив на 04.03.2021 - 11:30, встановив сторонам строк для подання заяв по суті справи.

Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на позов.

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №207 відповідач отримав ухвалу від 08.02.2021 - 14.02.2021, таким чином строк для подання відзиву на позов сплив 01.03.2021.

У ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Дослідивши всі матеріали справи, господарський суд встановив такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин сторін.

13.05.2016 між ОСОК "Господар" та СОК "Іванковецький світанок" укладено Договір №13-05/16 про надання зворотної фінансової допомоги (далі - Договір, а.с. 80-81), згідно п.1.1. якого за цим Договором сторона-1 зобов`язується надати стороні-2 фінансову допомогу на поворотній основі у вигляді грошових коштів в розмірі, встановленому в п.2.2. цього Договору, а сторона-2 зобов`язується повернути їх стороні-1 у визначений п.4.1. цього Договору строк.

За п. 2.2. Договору сума фінансової допомоги за цим договором становить 50 000,00 гривень.

Відповідно до п. 3.1. Договору сторона-1 перераховує суму фінансової допомоги, яка встановлена в п.2.2. цього Договору, в безготівковому порядку на поточний рахунок сторони-2 в строк до 20 травня 2016 року включно.

У п. 4.1. - 4.3. Договору строк повного повернення безпроцентної фінансової допомоги узгоджений та встановлений до 20 травня 2017 року. Сума фінансової допомоги підлягає поверненню тільки шляхом її перерахування на поточний рахунок сторони-1 щомісячно в розмірі 5 000,00 грн з відстроченням платежів на два місяці з моменту отримання фінансової допомоги. Сторона-2 зобов`язана повернути суму фінансової допомоги (або неповернену її частину в разі дострокового погашення частини фінансової допомоги) в останній день строку, встановленого в п.4.1. цього Договору.

Згідно з п. 5.2.1. Договору сторона-1, виконуючи умови цього Договору, має право вимагати від сторони-2 повернення фінансової допомоги з 25 травня 2017 року.

Пунктом 8.1. Договору визначено, що цей Договір набирає чинності з моменту підписання сторонами і діє до повного виконання стороною-2 своїх зобов`язань за Договором.

Умовами п. 10.6 Договору визначено, що зобов`язання сторони-2 з повернення фінансової допомоги є забезпеченим заставою майна, про що укладено договір застави №13101-05 від 13.05.2016 року між сторонами.

Договір підписаний повноважними представниками сторін та скріплений печатками.

На підтвердження перерахування коштів від ОСОК "Господар" на рахунок СОК "Іванковецький світанок" у загальному розмірі 50 000, 00 грн позивачем надано платіжне доручення №4 від 18.05.2016 із зазначенням призначення платежу: "Поворотна безвідсоткова фінансова допомога, зг. дог. №13-05/16 від 13.05.2016р. Без ПДВ". (а.с. 82)

Як вказує позивач, він листом №13-08/01 від 12.04.2017 звернувся до СОК "Іванковецький світанок" у якому повідомив про закінчення терміну повернення зворотної фінансової допомоги. (а.с. 83, 84)

Позивач зазначає, що листом №45-07/08 від 21.11.2017, №45-01/08 від 13.12.2017 та №10/26-1 від 26.10.2020 він звернувся до СОК "Іванковецький світанок" із вимогою повернути заборгованість додатково здійснивши нарахування інфляційних втрат, пені та суми 3 % річних. На підтвердження надсилання такого листа позивач надав копії рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень, які не є достатніми доказами, адже не дають суду змоги ідентифікувати, що саме було вкладено до відповідного поштового листа. (а.с. 85-89)

За твердженням позивача, відповідачем не вжито будь-яких дій щодо задоволення законних вимог позивача, чим також допущено порушення порядку розгляду претензії, встановленого статтею 7 ГПК України та п.9.1. Договору.

Позивач звернувся із вказаним позовом до суду, оскільки відповідач, на його думку, не виконав належним чином грошове зобов`язання в строки та в розмірі зазначені у п.4.1. Договору №13-05/16 від 13.05.2016 про надання зворотної фінансової допомоги у розмірі 50000,00 грн в частині її повернення, додатково заявивши до стягнення 12575,00 грн суми інфляційних збитків, 5445,21 грн суми відсотків за користування грошовими коштами, 50070,44 грн пені, у загальному розмірі 118090,65 грн.

Розглядаючи спір по суті, господарський суд враховує таке.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

В силу вимог ст. 526 ЦК України і ст. 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Матеріалами справи підтверджено, що правовідносини між сторонами виникли на підставі Договору №13-05/16 про надання зворотної фінансової допомоги від 13.05.2016.

За правовою природою, укладений між сторонами договір, є договором позики.

За приписами статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За визначенням, наданим у пункті 14.1.257 статті 14 Податкового кодексу України, поворотна фінансова допомога - це сума коштів, що надійшла платнику податків у користування за договором, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов`язковою до повернення.

Згідно з п. 6. ч. 1 ст. 4 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, є фінансовою послугою. Відповідно до частини першої ст. 5 цього Закону фінансові послуги надаються фінансовими установами, а також, якщо це прямо передбачено законом, фізичними особами - підприємцями.

Відповідно до ч. 4 ст. 5 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" можливість та порядок надання окремих фінансових послуг юридичними особами, які за своїм правовим статусом не є фінансовими установами, визначаються законами та нормативно-правовими актами державних органів, що здійснюють регулювання діяльності фінансових установ та ринків фінансових послуг, виданими в межах їх компетенції.

Пунктом 1 розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 31.03.2006 №5555 "Про можливість надання юридичними особами - суб`єктами господарювання, які за своїм правовим статусом не є фінансовими установами, фінансових послуг з надання коштів у позику та надання поручительств", зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.04.2006 за №477/12351, встановлено, що юридичні особи - суб`єкти господарювання, які за своїм правовим статусом не є фінансовими установами, надають фінансові послуги з надання коштів у позику (крім на умовах фінансового кредиту) та поручительств відповідно до вимог цивільного законодавства та з урахуванням вимог законодавства України щодо запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом.

Із вищевикладеного випливає, що надати кошти в позику, яка передбачає нарахування процентів за користування коштами мають право лише фінансові установи.

У п. 2.4. Договору сторонами домовлено, що за цим договором відсотки (комісії) не нараховуються і не сплачуються.

Отже, у спірних відносинах має місце позика, яка не передбачає нарахування процентів за користування коштами чи іншої винагороди, а тому до кредитора не застосовується вимога щодо обов`язкової наявності у нього статусу фінансової установи.

З аналізу ч. 2 ст. 1046 ЦК України випливає, що договір позики є реальним правочином і вважається укладеним з моменту передання грошей або речей, що виступають предметом цього договору. Названа норма (ч. 2 ст. 1046 ЦК України) є імперативною, а тому сам по собі факт підписання сторонами тексту договору, без передання грошей або речей, не породжує у майбутнього позичальника обов`язку повернути обумовлену угодою суму грошей або кількість визначених родовими ознаками речей.

Наведений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 16.10.2018 у справі №924/1049/17.

Факт перерахування ОСОК "Господар" на рахунок СОК "Іванковецький світанок" 50 000,00 грн підтверджується платіжним дорученням №4 від 18.05.2016.

Кошти перераховано позивачем у строк встановлений у п.3.1. Договору, тобто до 20.05.2016.

Отримання суми фінансової допомоги відповідачем не заперечується.

За положеннями статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика, надана за договором безпроцентної позики, може бути повернена позичальником достроково, якщо інше не встановлено договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Сторонами у п. 4.1. Договору домовлено, що строк повного повернення безпроцентної фінансової допомоги узгоджений та встановлений до 20 травня 2017 року.

Прийменник "до" з календарною датою в українській мові вживають на позначення кінцевої календарної дати чинності включно або виконання чого-небудь (постанови Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №803/350/17 та у справі №815/4720/16, від 13.06.2018 у справі №815/1298/17, від 14.08.2018 у справі №803/1387/17, від 28.08.2018 у справі №814/4170/15).

Відповідно до ч. 5 ст. 254 ЦК України, якщо останній день припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Враховуючи наведені положення п.4.1. Договору, ч. 5 ст. 254 та ст. 1049 ЦК України останнім днем для здійснення відповідачем оплати було 22.05.2017.

Докази оплати заборгованості відповідачем у матеріалах справи відсутні.

Таким чином, позовні вимоги щодо стягнення 50 000,00 грн фінансової допомоги підлягають задоволенню повністю.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення 50 070,44 грн пені, 5 445,21 грн 3% річних за користування чужими коштами, 12 575,00 грн інфляційних збитків.

Статтею 530 ЦК України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно з приписами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями є господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

У ч. 2, 3 ст. 549 ЦК України міститься визначення поняття "пеня". Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 ГК України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Про можливість договірного визначення розміру штрафних санкцій зазначила також Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10.12.2019 у справі №904/4156/18, у п. 6.26, за яким частиною четвертою статті 231 ГК України законодавець передбачає застосування штрафних санкцій, у разі якщо їх розмір законом не визначено, у розмірі, визначеному умовами господарського договору, а також надає сторонам право встановлювати різні способи визначення штрафних санкцій, - у відсотковому відношенні до суми зобов`язання (виконаної чи невиконаної його частини) або у певній визначеній грошовій сумі, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Зі змісту ч. 2 ст. 217 ГК України випливає, що одним із видів господарських санкцій у сфері господарювання є штрафні санкції, які в силу ч. 1 ст. 230 ГК України визначаються у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Розмір штрафних санкцій відповідно до ч. 4 ст. 231 ГК України встановлюється законом, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі.

Отже, законодавець пов`язує можливість застосування штрафних санкцій за порушення строків виконання зобов`язань саме з умовами їх встановлення за договором за відсутності законодавчого врегулювання розміру таких санкцій.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 05.09.2019 у справі №908/1501/18.

Як випливає зі змісту Договору, сторони не передбачили в умовах Договору можливість сплати пені та не визначали її розмір, а тому суд відмовляє у її стягненні.

За ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем за період червень 2017 року - листопад 2020 року на суму боргу 50 000,00 грн нараховано втрати від інфляції у розмірі 12 575,00 грн.

Суд, перевіривши здійснені позивачем розрахунки втрат від інфляції, встановив правильність обраного позивачем періоду, а також, що сума боргу із врахуванням індексу інфляції за визначений період складає 13 580,79 грн, отже останні здійснені позивачем у межах можливих нарахувань та підлягають задоволенню повністю.

Також, позивачем здійснено нарахування 3% річних за період із 20.05.2017 по 04.01.2021 на суму боргу 50 000,00 грн, яка склала 5 445,21 грн.

Суд перевіривши розрахунок позивача встановив, що останнім неправильно обрано початкову дату для здійснення розрахунку 3% річних, адже прострочення відповідача наступило із 23.05.2017. Таким чином правильним періодом для розрахунку 3% річних буде із 23.05.2017 по 04.01.2021, та останні склали 5 428,76 грн, а тому підлягають частковому задоволенню.

За викладених обставин суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог у загальному розмірі 68 003,76 грн, з яких 50 000,00 грн сума зворотної фінансової допомоги, 12 575,00 грн сума втрат від інфляції та 5 428,76 грн сума 3% річних.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 73-74, 76-77, 123, 129, 233, 236-241, 326-327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Сільськогосподарського обслуговуючого кооперативу "Іванковецький світанок" (код ЄДР 34200337, вул. Шевченка, буд. 27, с. Юхимове, Знам`янський р-н, Кіровоградська обл., 27421) на користь Об`єднання сільськогосподарських обслуговуючих кооперативів "Господар" (код ЄДР 37732926, вул. Старокозацька, буд. 52, м. Дніпро, Дніпропетровська обл., 49000) заборгованість у розмірі 68 003,76 грн, з яких 50 000, 00 грн сума зворотної фінансової допомоги, 12 575,00 грн сума втрат від інфляції та 5 428,76 грн сума 3% річних, а також 1 307,20 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Примірники рішення надіслати сторонам.

Повне рішення складено 05.03.2021.

Суддя Н.М. Коваленко

Повідомити учасників справи про відсутність у суду технічної можливості надавати інформацію про вебадресу судового рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, одночасно з врученням (надсиланням/видачі) копії повного або скороченого такого рішення до затвердження Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Повідомити учасників справи про можливість ознайомитись з електронною копією судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень за його вебадресою: http://reyestr.court.gov.ua

Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://court.gov.ua/fair/sud5013.