ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" лютого 2021 р.м. ХарківСправа № 922/3114/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Шарко Л.В.

при секретарі судового засідання Васильєвій Л.О.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Харківської міської ради, м. Харків
до ТОВ "Соснова Гірка", м. Харків
про стягнення 3 234 686,70 грн.
за участю представників:

позивача - не з`явився,

відповідача - не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Харківська міська рада, м. Харків звернулась до господарcького суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить стягнути з ТОВ "Соснова Гірка", м. Харків безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати в сумі 3234686,70 грн. Судові витрати просить покласти на відповідача.

Ухвалою суду від 30.09.20р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

20.11.20р. від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечує повністю.

27.11.20р. від позивача надійшла відповідь на відзив.

Підготовче засідання у справі №922/3114/20 було продовжено на 30 днів по 29.12.20р.

Ухвалою суду від 29.12.20р. закрито підготовче провадження по справі №922/3114/20 та призначено розгляд справи по суті в судовому засіданні.

19.01.21р. від представника відповідача надійшла заява про відкладення судового засідання та продовження строку розгляду справи по суті на строк дії карантину. Дана заява обґрунтована наявністю ознак респіраторного захворювання у представника відповідача, а також відсутністю у останнього системи "EasyCon" для участі в засіданні в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою суду від 20.01.21р. заяву представника відповідача, яка надійшла до суду 19.01.21р., - задоволено частково. Запропоновано представнику відповідача надати до суду до 28.01.2021 року належні докази перебування уповноваженого представника на лікарняному в частині підтвердження його посилання щодо неможливості прибуття в судове засідання до суду. Оголошено в судовому засіданні перерву до "28" січня 2021 р. о 14:00 год.

23.02.21р. від представника відповідача надійшла заява про визнання поважними причин нез`явлення уповноваженого представника відповідача в судове засідання, у зв`язку з перебуванням на лікарняному та просить відкласти судове засідання.

Суд, дослідивши дану заяву, не вбачає підстав для її задоволення у зв`язку з наступним.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 ГПК України суд відкладає розгляд справи у випадках, встановлених частиною другою статті 202 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 216 ГПК України передбачено, що суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав:

1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання;

2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними;

3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи;

4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, підготовче провадження по даній справі було закрито 29.12.20р. та призначено справу до розгляду по суті.

Судові засідання для розгляду справи по суті призначались на 20.01.21р., 28.01.21р. та 23.02.21р., тобто, протягом, майже двох місяців, з урахування продовження строку розгляду справи на строк дії карантину.

Представником відповідача подавались до суду заяви про відкладення судових засідань призначених на 20.01.21р. та 23.02.21р. Про причини неявки уповноваженого представника відповідача в судове засідання 28.01.21р. суду взагалі повідомлено не було.

Також, суд зазначає про те, що явка представників сторін в судові засідання судом обов`язковою не визнавалась.

Для висловлення своєї позиції щодо суті спору, із зазначенням своїх заперечень, сторонам надавалось право для подання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та заперечень.

Продовження строку розгляду справи по суті на строк дії карантину не є беззаперечною необхідністю такого розгляду саме протягом всього часу карантину. Таким чином, саме по собі продовження строку розгляду справи по суті не може бути підставою для затягування розгляду справи.

Посилання представника відповідача, як на підставу неможливості прибуття в судове засідання, перебування на лікарняному, не є беззаперечною підставою для неоднократного відкладення судового розгляду при наявності письмових позицій сторін щодо суті спору.

Таким чином, на підставі вищевикладеного, суд не вбачає підстав для відкладення судового засідання.

Представник позивача в судове засідання 23.02.21р. не з`явився.

Представник відповідача в судове засідання 23.02.21р. не з`явився.

Враховуючи те, що одним з принципів судочинства є свобода в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих ним повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, та вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній та додатково поданими на вимогу суду матеріалами та документами.

Розглянувши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши обставини та докази на їх підтвердження, судом встановлено наступне.

Харківською міською радою відповідно до ст. 189 Земельного кодексу України здійснено заходи самоврядного контролю з питань використання та охорони земель територіальної громади міста Харкова, додержання вимог земельного законодавства.

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 23.09.2020 № 225161624 право власності на:

- нежитлову будівлю літ. «М-1» загальною площею 373,7 кв.м., літ. «Н-1» загальною площею 189,2 кв.м. по вул. Клочківській, 174 у м. Харкові з 21.10.2019 зареєстроване за ТОВ «Соснова Гірка» на підставі договору купівлі-продажу від 21.10.2019 № 6128;

- нежитлові приміщення 1-го поверху № 1-:-6, І та приміщення 2-го поверху № 1, 2, 4 ,5 ,6 ,7, II в літ. «Г-2» загальною площею 362,2 кв.м. по вул. Клочківській, 174 у м. Харкові з 21.10.2019 зареєстроване за ТОВ «Соснова Гірка» на підставі договору купівлі-продажу від 21.10.2019 № 6128;

- нежитлові приміщення підвалу № 1, 2 загальною площею 26,8 кв.м. в літ. «Г-2» по вул. Клочківській, 174 у м. Харкові з 21.10.2019 зареєстроване за ТОВ «Соснова Гірка» на підставі договору купівлі-продажу від 21.10.2019 №6128;

- нежитлову будівлю літ. «Е-1» загальною площею 10,5 кв.м., нежитлові приміщення 1-го поверху № 1, 3, 4, 5, 6 в літ. «Д-1», «Д-1» загальною площею 65,2 кв.м. по вул. Клочківській, 174 у м. Харкові з 21.10.2019 зареєстроване за ТОВ «Соснова Гірка» на підставі договору купівлі-продажу від 21.10.2019 №6128;

- нежитлові приміщення 1 -го поверху № 2 в літ. «Д-1», «Д-1» загальною площею 34,2 кв.м. по вул. Клочківській, 174 у м. Харкові з 21.10.2019 зареєстроване за ТОВ «Соснова Гірка» на підставі договору купівлі-продажу від 21.10.2019 №6128.

Вжитими заходами самоврядного контролю та проведеним на місцевості обстеженням земельної ділянки по вул. Клочківській, 174 у м. Харкові встановлено розміщення вищевказаних об`єктів нерухомого майна на земельній ділянці з кадастровим номером :06:005:0096 площею 1,5036 га по вул. Клочківській, 174 у м. Харкові.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 23.09.2020 №225161256 на земельну ділянку з кадастровим номером :06:005:0096 площею 1,5036 га по вул. Клочківській, 174 у м. Харкові з 07.11.2019 зареєстроване право комунальної власності за Харківською міською радою. Відомості про державну реєстрацію іншого речового права за будь-якими фізичними або юридичними особами у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно відсутні.

Згідно з витягом з Державного земельного кадастру від 02.07.2020 №НВ-020 на земельну ділянку з кадастровим номером :06:005:0096 по вул. Клочківській, 174 у м. Харкові встановлено:

- державна реєстрація вказаної земельної ділянки проведена 30.08.2018;

- площа земельної ділянки - 1,5036 га;

- категорія земель: землі житлової та громадської забудови;

- цільове призначення: 03.10. - для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури (адміністративних будинків, офісних приміщень та інших будівель громадської забудови, які використовуються для здійснення підприємницької та іншої діяльності, пов`язаної з отриманням прибутку);

- вид використання - для експлуатації та обслуговування виробничих та учбових приміщень;

- форма власності - комунальна;

- відомості про зареєстроване право власності: власник - Харківська міська рада;

- відомості про зареєстроване інше речове право відсутні.

Водночас, позивачем повідомлено, що на земельну ділянку по вул. Клочківській, 174 у м. Харкові обліковувався державний акт на право постійного користування землею від 10.09.1998 № 368 колективного учбово-виробничого підприємства № 1 УВО «Електросвітло» українського товариства сліпих.

Пунктом 11 рішення Харківської міської ради від 20.06.2018 № 1132/18 підприємству об`єднання громадян «ХАРКІВСЬКЕ УЧБОВО-ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО № 1 УКРАЇНСЬКОГО ТОВАРИСТВА СЛІПИХ» погоджено технічну документацію із землеустрою щодо поділу земельної ділянки комунальної власності площею 1,9996 га (кадастровий номер :06:005:0095) на земельну ділянку 1 площею 1,5036 га, ділянку 2 площею 0,2102 га, ділянку 3 площею 0,1565 га, ділянку 4 площею 0,1293 га для експлуатації і обслуговування виробничих та учбових приміщень по вул. Клочківській, 174 (Шевченківський район).

Земельна ділянка площею 1,5036 га з кадастровим номером :06:005:0096 по вул. Клочківській, 174 у м. Харкові сформована в результаті поділу земельної ділянки площею 1,9996 га з кадастровим номером :06:005:0095, що підтверджується технічною документацією, розробленою у 2018 році підприємством об`єднання громадян «Харківське учбово-виробниче підприємство № 1 Українського товариства сліпих» на виконання вищезазначеного рішення Харківської міської ради від 20.06.2018 №1132/18.

У подальшому, пунктом 28 рішення Харківської міської ради від 26.02.2020 № 2009/20 Харківському учбово-виробничому підприємству № 1 українського суспільства сліпих, яке є правонаступником колективного учбово - виробничого підприємства № 1 УВО «Електросвітло» українського товариства сліпих, припинено право постійного користування земельною ділянкою з кадастровим номером :06:005:0096 по вул. Клочківській, 174 у м. Харкові у зв`язку з його добровільною відмовою (лист від 30.12.2011 б/н).

Цим же рішенням надано ТОВ «СОСНОВА ГІРКА» дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки зі зміною цільового призначення земельної ділянки (кадастровий номер :06:005:0096) площею 1,5036 га із земель територіальної громади м. Харкова для будівництва багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури по вул. Клочківській, 174.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 23.09.2020 № 225185885 на земельну ділянку з кадастровим номером :06:005:0096 площею 1,9996 га по вул. Клочківській, 174 у м. Харкові (архівна ділянка) право власності на підставі державного акту від 10.09.2018 № ХР-31-01-001752 погашено 07.11.2019 за підприємством об`єднання громадян «Харківське учбово-виробниче підприємство №1 Українського товариства сліпих» ().

На виконання рішення Харківської міської ради від 26.02.2020 № 2009/20 проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки зі зміною цільового призначення земельної ділянки (кадастровий номер :06:005:0096) площею 1,5036 га ТОВ «Соснова Гірка» розроблено, однак затвердження даного проекту на сесії Харківської міської ради станом на дату подання даної позовної заяви відсутнє.

Листом від 19.06.2020 № 19/06/20 директор ТОВ «Соснова Гірка» звернувся до Харківського міського голови з проханням затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки зі зміною цільового призначення земельної ділянки (кадастровий номер :06:005:0096) площею 1,5036 га.

Листом Департаменту містобудування та архітектури Харківської міської ради від 15.07.2020 № 4231/0/605-20 директора ТОВ «Соснова Гірка» повідомлено про необхідність надання акту обстеження земельної ділянки по вул. Клочківській, 174, виконаний Департаментом територіального контролю Харківської міської ради.

За твердженнями позивача, будь-яких інших звернень станом на дату подачі даної позовної заяви не надходило.

З огляду на вищевикладені обставини, за твердженнями позивача, у період з 01.03.2020 (місяць, який слідує за місяцем прийняття Харківською міською радою рішення про припинення права користування земельною ділянкою від 26.02.2020 № 2009/20) по 31.08.2020 земельна ділянка по вул. Клочківській, 174 у м. Харкові площею 1,5036 га (кадастровий номер :06:005:0096) земельна ділянка використовувалася ТОВ «Соснова Гірка» без документів, що посвідчують право власності або право користування вказаною земельною ділянкою.

Департаментом територіального контролю Харківської міської ради 02.09.2020 проведено обстеження земельної ділянки по вул. Клочківській, 174 у м. Харкові площею 1,5036 га (кадастровий номер :06:005:0096) з урахуванням витягу з Державного земельного кадастру від 02.07.2020 №НВ-020.

Обстеженням на місцевості встановлено, що на земельній ділянці площею 1,5036 га по вул. Клочківській, 174 у м. Харкові з кадастровим номером :06:005:0096 розташовані нежитлові будівлі літ. «М-1», літ. «Н-1», літ. «Г-2», літ. «Е-1», літ. «Д-1», «Д-І», право власності на які в цілому зареєстроване за ТОВ «Соснова Гірка».

Розрахунок розміру безпідставно збережених ТОВ «Соснова Гірка» коштів у розмірі орендної плати здійснювався Харківською міською радою на підставі витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки по вул. Клочківській, 174 у м. Харкові площею 1,5036 га (кадастровий номер :06:005:0096) від 26.06.2020 № 4570, виданого Відділом у м. Харкові ГУ Держгеокадастру у Харківській області.

Також, позивач вказує про те, що відповідно до інформації ГУ ДПС у Харківській області від 07.08.2020 № 16354/9/20-40-04-03-17 інформація щодо здійснених ТОВ «Соснова Гірка» нарахувань та сплати плати за землю за використання земельної ділянки по вул. Клочківській, 174 у м. Харкові площею 1,5036 га (кадастровий номер :06:005:0096) у ГУ ДПС у Харківській області відсутня.

Заперечуючи проти позовних вимог відповідач вказує про те, що він є власником нежитлових будівель літ. літ. Д-1, Д'-1, Г-2, будівлі літ.літ. Е-1, М-1, Н-1, що знаходяться за адресою: м. Харків, вул. Клочківська, будинок 174, які було набуто за договором купівлі-продажу від 21.10.2019 року, посвідченим приватним нотаріусом ХМНО Ємцем І.О., зареєстрованим в реєстрі за № 6128, у ТОВ «Інвестиційна компанія «Інвестгруп». Договір купівлі-продажу, як того вимагає ч.2. ст.377 ЦК України містить посилання на те, що будівлі літ. літ. Е-1, М-1, Н-1 розташовані на земельній ділянці площею 1, 5036 га кадастровий номер :06:005:0096. Право комунальної власності на земельну ділянку кадастровий номер :06:005:0096 площею 1, 5036 га, було зареєстровано 07.11.2019 року. Інформація щодо наявних у ТОВ «Інвестиційна компанія «Інвестгруп» укладених договорів оренди вищезазначеної земельної ділянки в договорі купівлі-продажу та в позові відсутня.

Відповідач наполягає на тому, що право користування земельною ділянкою, що знаходиться під будівлями, які є його власністю, набута їм в порядку передбаченому ч.3 ст.11 ЦКУ, що до фактичного користування всією земельною ділянкою кадастровий номер :06:005:0096 площею 1, 5036 га він не приступав. Таким чином, є розбіжність між площею земельних ділянок, що розташовані під будівлями, та загальним розміром земельної ділянки кадастровий номер :06:005:0096 площею 1, 5036 га, яку відповідач планував використовувати після оформлення відносин з позивачем.

Набувши у власність будівлі 21.10.2019 року вже 30.10.2019 року ТОВ «Соснова гірка» звернулась до Харківського міського голови з листом № 30-1/10/19 в якому просила надати дозвіл на розробку проекту землеустрою зі зміною цільового призначення з коду 03.10. щодо відведення земельної ділянки площею 1,5036 га, кадастровий номер :06:005:0096, що знаходиться за адресою: місто Харків, вулиця Клочківська, 174, у Шевченківському районі міста Харкова на код 02.10. для будівництва багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово - розважальної та ринкової інфраструктури, з виділенням черг будівництва, належних на праві власності ТОВ «Соснова гірка», які розташовані на вищезазначеній земельній ділянці.

Таким чином, на думку відповідача, наведене підтверджує, що ТОВ «Соснова гірка» не планувала та не використовувала земельну ділянку загальною площею 1,5036 га, кадастровий номер :06:005:0096, що знаходиться за адресою: місто Харків, вулиця Клочківська, 174, у Шевченківському районі міста Харкова за кодом 03.10.

Рішенням 33 сесії Харківської міської ради 7 скликання «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою для будівництва, експлуатації та обслуговування об`єктів» від 26.02.2020 № 2009/20, П.28.1., надано ТОВ «Соснова гірка» дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки зі зміною цільового призначення земельної ділянки ( кадастровий номер :06:005:0096) площею 1,5036 га із земель територіальної громади м.Харкова для будівництва багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури по вул.Клочківська, 174.

Цим же рішенням, п.28.2., припинено підприємству об`єднання громадян «Харківське учбово-виробниче підприємство № 1 Українського товариства сліпих», яке є правонаступником колективного учбово-виробничого підприємства № 1 УВО «Електросвітло» Українського товариства сліпих право постійного користування земельною ділянкою (кадастровий номер :06:005:0096) по вул.Клочківській. 174, у зв`язку з його добровільною відмовою (лист від 30.12.2011 №б/н).

Одразу після отримання погодження проекту землеустрою від ГУ Держгеокадастру № 7012/82-20 від 19.06.2020 року, ТОВ «Соснова гірка» звернулась до Харківської міської ради з листом від 19.06.2020 року № 19/06/20 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки зі зміною цільового призначення земельної ділянки (кадастровий номер :06:005:0096) та надання в оренду земельної ділянки площею 1,5036 га для будівництва багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури по вул. Клочківській, 174.

На вищезазначений лист заступником директора Департаменту - заступником головного архітектора міста С.В.Колошею на адресу ТОВ «Соснова гірка» направлено листа від 15.07.2020 № 4281/0/605-20 про те, що подальший розгляд питання затвердження проекту землеустрою та надання земельної ділянки в оренду можливий після надання до Департаменту акту обстеження земельної ділянки по вул.Клочківській, 174, виконаного Департаментом територіального контролю Харківської міської ради.

Акт обстеження земельної ділянки за адресою: м. Харків, вул. Клочківська, 174 (кадастровий номер :06:005:0096) було складено 02.09.2020 року головним спеціалістом сектору інспекційної роботи Інспекції з контролю за використанням та охороною земель Департаменту територіального контролю Харківської міської ради С.С.Соколовим, однак, ТОВ «Соснова гірка» цього акту направлено не було. Відповідач ознайомився з цим актом лише 03.11.2020 року з матеріалів даної справи і одразу подав листа від 09.11.2020 р. за вих. № 09/11/20 до заступника директора Департаменту містобудування та архітектури харківської міської ради - заступника головного архітектора міста С.В.Колоші з додаванням копії цього Акту та проханням скерувати до подальшого розгляду листа ТОВ «Соснова гірка» від 19.06.2020 року № 19/06/20 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки зі зміною цільового призначення земельної ділянки (кадастровий номер :06:005:0096) та надання в оренду земельної ділянки площею 1,5036 га для будівництва багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфрастуктури по вул.Клочківській, 174.

Таким чином, за твердженнями відповідача, ТОВ «Соснова гірка» вчинило всіх залежних від товариства дій щодо отримання земельної ділянки в оренду і відсутній жодний належний та допустимий доказ наданий позивачем на підтвердження фактичного використання в господарській діяльності відповідачем земельної ділянки кадастровий номер :06:005:0096 площею 1, 5036 га.

Крім цього, відповідач зазначає, що остання сесія Харківської міської ради - це 37 сесія 7 скликання, яка відбулась 19.08.2020 року. В період з 20.08.2020 року дотепер інших сесій Харківської міської ради не проводилось, таким чином з 20.08.2020 року дотепер заблоковано розгляд будь-яких питань, віднесених законодавством до повноважень, що вирішуються на сесіях міськради, в тому числі питання щодо затвердження проекту землеустрою та надання земельної ділянки в оренду ТОВ «Соснова гірка», що підтверджується даними з офіційного сайту: Єдиний міський реєстр актів Харківської міської ради, міського голови та виконавчих органів влади.

Таким чином, ТОВ «Соснова гірка» у відзив на позовну заяву вказує про те, що воно жодним чином не ухиляється від виконання приписів законодавства та своїми діями не порушує права позивача.

Також, заперечуючи проти позовних вимог позивача, відповідач вказує про те, що матеріали справи свідчать про те, відповідачеві потрібна спірна земельна не для експлуатації належних йому об`єктів нерухомості, відмінних від земельної ділянки, а для іншого цільового призначення - будівництва зі зміною цільового призначення земельної ділянки зі знесенням належних відповідачеві будівель, що також доводить факт, що до моменту укладення договору оренди відповідач не користується всією земельною ділянкою, оскільки спірна земельна ділянки не потрібна відповідачеві для користування належними йому будівлями. Крім того, акту приймання-передачі спірної земельної ділянки в користування відповідачеві від будь-якої особи (від позивача, або від попередніх користувачів) не має, і позивач такого акту до суду не надав. Також позивачем не доведено, що відповідач користується всією спірною земельною ділянкою, а не тільки її частиною, яка потрібна для обслуговування належних відповідачеві будівель.

Надаючи правову кваліфікацію доказам, які надані сторонами та викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 80 ЗК України, суб`єктами права на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування.

Згідно зі статями 122, 123, 124 ЗК України міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі - продажу права оренди земельної ділянки.

У силу статті 206 ЗК України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

У разі надання земельної ділянки в оренду укладається договір оренди земельної ділянки, яким за положенням частини першої статті 21 Закону України "Про оренду землі" визначається орендна плата за землю як платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Відповідно до частини другої статті 152 ЗК України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. При цьому згідно з пунктом "д" частини першої статті 156 цього Кодексу власникам землі відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

Відповідно до частин першої та другої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

Предметом позову в цій справі є стягнення з власника об`єкта нерухомого майна безпідставно збережених коштів орендної плати на підставі статей 1212, 1214 ЦК України за фактичне користування без належних на те правових підстав земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розміщений.

Так, позовні вимоги Харківська міська рада обґрунтовує наявністю підстав для застосування інституту кондикційних зобов`язань, передбачених ст. ст. 1212-1214 ЦК України, обґрунтованість застосування яких підтверджується правовими висновками Верховного Суду, визначених у постанові Великої Палати Верхового Суду від 20.11.2018 у справі № 922/3412/17, яка прийнята за результатами розгляду подібних правовідносин.

У пункті 65 вказаної постанови Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 ЦК України.

Перехід прав на земельну ділянку, пов`язаний з переходом права на будинок, будівлю або споруду, регламентується ЗК України.

Так, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача (частина друга статті 120 ЗК України). Набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці, є підставою припинення права користування земельною ділянкою у попереднього землекористувача (пункт "е" ч.1 ст. 141 цього Кодексу).

Отже, за змістом вищевказаних приписів виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені. Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права. Проте з огляду на приписи частини другої статті 120 ЗК України не вважається правопорушенням відсутність у власника будинку, будівлі, споруди зареєстрованого права оренди на земельну ділянку, яка має іншого власника і на якій розташоване це нерухоме майно.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідач є власником нерухомого майна, розміщеного на відповідній земельній ділянці.

Відповідач зазначає, що в нього виникло право користування земельною ділянкою в силу приписів ст. 11 ЦК України виключно під будівлями.

Водночас, відповідач не визнає себе користувачем земельної ділянки всією площею 1,5035 га по вул. Клочківській, 174 у м. Харкові і планував лише у майбутньому використовувати земельну ділянку такою площею.

З такими доводами відповідача суд не погоджується, оскільки вони спростовуються наступним.

Як вбачається з матеріалів справи, земельна ділянка по вул. Клочківській, 174 у м. Харкові з кадастровим номером :06:005:0096 сформована як об`єкт цивільних прав 30.08.2018 площею 1,5036 га, що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру, копія якого надана до позовної заяви.

Стаття 79 ЗК України встановлює, що земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Частиною 1 ст. 79-1 ЗК України визначено, що формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Відповідно до ст. 20 та ст. 23 Закону України «Про оцінку земель» Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.

Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Необхідність застосування положень ст. 79-1 ЗК України, ст. 20 та ст. 23 Закону України «Про оцінку земель» при врегулюванні інституту кондикційних зобов`язань зазначена, зокрема, у постановах від 29.01.2019 у справах № 922/3780/17 та № 922/536/18, від 11.02.2019 у справі № 922/391/18, від 12.04.2019 у справі № 922/981/18 та від 12.06.2019 у справі № 922/902/18.

Щодо посилань відповідача, що ним використовується не вся площа земельної ділянки, а лише окрема її частина, під «тінню» будівель, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідач, в обґрунтування тверджень, що ним використовується не вся площа земельної ділянки, а лише окрема її частина, не надає суду жодних доказів, які доводили б факт використання ним меншої, ніж сформована, площі земельної ділянки.

У пунктах 49-52 постанови Верховного Суду від 02.06.2020 у справі № 922/2417/19 наведені наступні висновки:

«Касаційна інстанція зауважує, що суди першої та апеляційної інстанцій достовірно встановили обставини правомірного володіння і використання відповідачем належної йому нежитлової будівлі літ. "3-3", розташованої за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова, 120, що само по собі свідчить про фактичне використання Товариством спірної земельної ділянки, сформованої як об`єкт цивільних прав, позаяк відповідач не надав жодних доказів на підтвердження формування за зазначеною адресою земельної ділянки меншою площею для експлуатації та обслуговування вказаної нежитлової будівлі.

Адже за змістом частини 1 статті 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Отже, нерухоме майно нерозривно пов`язане із земельною ділянкою, на якій воно знаходиться, і переміщення такого майна неможливе без його знецінення, а відтак використання нежитлових приміщень, які належать відповідачу, неможливе без відповідної земельної ділянки. Наведена правова норма закріплює загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. Таким чином, у зв`язку з користуванням відповідачем нежитловою будівлею літ. "3-3" презюмується його користування спірною земельною ділянкою.

Натомість, на відміну від припущень відповідача щодо відсутності фактичного використання ним всієї площі спірної земельної ділянки, помилково взятих до уваги апеляційним судом всупереч нормам статей 73, 74, 76, 86,269 ГПК України, позивач надав до суду витяг з Державного земельного кадастру від 23.07.2019 № НВ-019, акт обстеження від 23.07.2019, складений Департаментом територіального контролю Харківської міськради, та звіт з геодезичної зйомки земельної ділянки по вул. Академіка Павлова, 120 у м. Харкові, а суд першої інстанції оцінюючи зазначені докази у їх сукупності дійшов виваженого висновку про те, що ТОВ "КСВ Естейт" з 01.09.2017 по теперішній час використовує земельну ділянку площею 0,1765 га (кадастровий номер :07:018:0060) для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі літ. "3-3" по вул. Академіка Павлова, 120 у м. Харкові без виникнення права власності/користування та без державної реєстрації цих прав у відповідності до статей 125, 126 ЗК України, тоді як на спростування цього висновку Товариство не надало жодного доказу.

Наведеним спростовується висновок суду апеляційної інстанції про недоведеність користування відповідачем усією площею спірної земельної ділянки, оскільки, на відміну від Міськради, Товариство не надало жодних доказів використання ним меншої площі спірної земельної ділянки, аніж сформованої як об`єкт цивільних прав.»

З огляду на наведену вище правову позицію, а також враховуючи той факт, що вимогами процесуального законодавства встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх заперечень та факт ненадання відповідачем будь-якого документа, який посвідчував би факт використання ним іншої площі земельної ділянки, доводи відповідача в цій частині є необґрунтованими ані документами, наявними в матеріалах справи, ані нормами матеріального права.

Щодо наданого відповідачем до відзиву листа на адресу міської ради від 30.10.2019, то, суд, дослідивши зміст вказаного листа вбачає, що доводи відповідача щодо невикористання ним всієї площі земельної ділянки спростовуються доказами, наданими самим відповідачем, оскільки, даним листом ТОВ «Соснова Гірка» бажав отримати дозвіл на розробку проекту відведення земельної ділянки зі зміною її цільового призначення площею 1,5036 га по вул. Клочківській, 174 у м. Харкові для будівництва багатоквартирного будинку. Як наголошено самим відповідачем, розробка проекту відведення здійснювалася ним саме щодо зміни коду цільового призначення земельної ділянки, а не щодо поділу земельної ділянки всією площею 1,5036 га.

Дата вказаного листа - 30.10.2019., тобто, вже станом на вказану дату відповідач визнавав за собою право фактичного користування земельною ділянкою усією площею 1,5036 га, а зміни потребував виключно код її цільового призначення, а не площа.

Статтею 56 Закону України «Про землеустрій» передбачена можливість розробки технічної документації із землеустрою щодо поділу чи то об`єднання земельних ділянок.

Відповідач, незважаючи на свою позицію щодо невикористання ним земельної ділянки всією площею та про відсутність необхідності такого використання, дій у порядку ст. 56 Закону України «Про землеустрій» не виконав.

Як наслідок, з огляду на критерій пов`язаності земельної ділянки з об`єктами нерухомості, розташованими на ній, що визначено ст. 181 ЦК України, доводи відповідача, на думку суду, не знаходять свого підтвердження.

Щодо тверджень відповідача про вчинення ТОВ «Соснова Гірка» всіх необхідних дій для оформлення договірних правовідносин з Харківською міською радою, слід зазначити наступне.

У пунктах 29-31, 63 постанови Великої Палати Верховного Суду від 20.11.2018 у справі № 922/3412/17 зазначено:

«Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

За змістом приписів глав 82 і 83 Цивільного кодексу України для деліктних зобов`язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних - приріст майна в набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювана шкоди є обов`язковим елементом настання відповідальності в деліктних зобов`язаннях. Натомість для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.»

Отже, з огляду на той факт, що у справі № 922/3114/20 предметом розгляду є правовідносини, які за своєю правовою природою є позадоговірними, безделіктними - тобто, кондикційними - визначення та встановлення наявності або відсутності вини у діях відповідача (фактичного землекористувача) для застосування таких правовідносин значенням не має, оскільки знаходиться за предметом правового регулювання таких правовідносин.

Тверджень відповідача про відсутність у останнього обов`язку сплачувати плату за землю спростовується положеннями викладеними в ст.. 206 Земельного кодексу України, у відповідності до яких використання землі в Україні є платним.

Оскільки, між сторонами склалися правовідносини щодо фактичного користування земельною ділянкою за відсутності при цьому будь-якого документа, який посвідчував би право відповідача користуватися такою земельною ділянкою, такі правовідносини кваліфікуються як кондикційні.

Пунктом 65 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 20.11.2018 у справі № 922/3412/17 встановлено, що до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав сплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України.

Таким чином, дослідження норм податкового законодавства щодо справляння плати за землю не відноситься, на переконання суду, до предмета доказування у справі № 922/3114/20 та не є нормами матеріального права, які підлягають застосуванню для врегулювання даного спору.

Щодо неподібності, на думку відповідача, правовідносин у справах № 922/3114/20 та № 922/3412/17.

Суд наголошує, що відповідно до тлумачення Верховним Судом змісту поняття «подібні правовідносини», наведеного у п. 46-47 постанови Верховного Суду від 29.05.2020 у справі № 922/2843/19, подібними правовідносинами визнаються:

«Що стосується посилання апеляційного суду в обґрунтування підстав часткового задоволення позову на правові позиції, наведені у постановах Верховного Суду від 12.06.2019 у справі № 922/902/18, від 08.08.2019 у справі № 922/1276/18, від 01.10.2019 у справі № 922/2082/18, від 06.11.2019 у справі № 922/3607/18, то колегія суддів зауважує, що подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду України від 06.09.2017 у справі № 910/3040/16).

При цьому під судовими рішеннями у справах зі спорів, що виникли з подібних правовідносин, слід розуміти рішення у тих справах, де однаковими є предмет і підстави позову, зміст позовних вимог, встановлені фактичні обставини, а також матеріально-правове регулювання спірних відносин.»

Тобто, з викладеного вбачається висновок про те, що для врегулювання певних правовідносин підлягають застосуванню та повинні враховуватися висновки Верховного Суду, зроблені у подібних правовідносинах, якими визнаються не лише ті, які зроблені у правовідносинах з однаковим предметом, суб`єктним складом учасників та об`єктом правового реагування, але і за однакових фактичних обставин.

У зазначених вище справах правовідносини є подібними з огляду на однаковий предмет правового регулювання - стягнення коштів, підстави позову - застосування інституту кондикційних зобов`язань (ст. 1212 ЦК України) та фактичні обставини справи - використання особою земельної ділянки без документів, що посвідчують речові права на неї, без державної реєстрації прав та без здійснення плати за її використання.

З огляду на викладене, Товариство з обмеженою відповідальністю "Соснова Гірка" як фактичний користувач земельної ділянки, що без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 ЦК України.

Аналогічні правові висновки викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі №629/4628/16-ц, від 20.11.2018 у справі №922/3412/17, а також у постановах Верховного Суду України від 30 листопада 2016 року у справі № 922/1008/15, від 07 грудня 2016 року у справі № 922/1009/15, від 12 квітня 2017 року у справах № 922/207/15, № 922/5468/14.

Слід зауважити, що земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами (частина 1 статті 79 ЗК України).

Статтею 189 Земельного кодексу України передбачено, що самоврядний контроль за використанням та охороною земель здійснюється, зокрема, міськими радами.

Відповідно до частин 1, 3, 4, 9 статті 79-1 ЗК Кодексу, формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру; сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі; земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера; земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Отже, земельна ділянка є сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера та реєстрації її у Державному земельному кадастрі.

Про необхідність застосування статті 79-1 ЗК України та положень Закону України "Про Державний земельний кадастр" при розгляді позову про стягнення безпідставно збережених коштів у виді недоотриманої орендної плати неодноразово зазначалося Верховним Судом, зокрема у постановах від 29.01.2019 у справах № 922/3780/17 та № 922/536/18, від 11.02.2019 у справі № 922/391/18, від 12.04.2019 у справі № 922/981/18 та від 12.06.2019 у справі № 922/902/18, у яких міститься висновок про те, що для вирішення спору щодо фактичного користування земельною ділянкою без укладення правовстановлюючих документів та без державної реєстрації прав на неї встановленню підлягають обставини, зокрема, чи є земельна ділянка, за фактичне користування якою Харківська міськрада просить стягнути безпідставно збережені кошти, сформованим об`єктом цивільних прав протягом усього періоду, зазначеного у позові.

Об`єктом оренди може бути земельна ділянка, яка сформована як об`єкт цивільних прав (аналогічні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 12.03.2019 у справі 916/2948/17 та від 09.04.019 у справі № 922/652/18).

Так, судом встановлено, що земельна ділянка по вул. Клочківській, 174 у м. Харкові з кадастровим номером :06:005:0096 сформована як об`єкт цивільних прав 30.08.2018 площею 1,5036 га, що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру.

Розрахунок розміру безпідставно збережених ТОВ «Соснова Гірка» коштів у розмірі орендної плати здійснювався Харківською міською радою на підставі витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки по вул. Клочківській, 174 у м. Харкові площею 1,5036 га (кадастровий номер :06:005:0096) від 26.06.2020 № 4570, виданого Відділом у м. Харкові ГУ Держгеокадастру у Харківській області.

З огляду на те, що відповідач у період з 01.03.2020 по 31.08.2020 не сплачував за користування спірною земельною ділянкою плату за землю у встановленому законодавчими актами розмірі, Харківською міською радою був розрахований розмір безпідставно збережених коштів, як розмір плати за земельну ділянку комунальної власності, у формі орендної плати за землю, яка нараховується та сплачується за регульованою ціною, встановленою уповноваженими органами державної влади та місцевого самоврядування за користування земельною ділянкою.

Положення Харківської міської ради про порядок визначення розмірів орендної плати при укладанні договорів оренди землі в м. Харкові є загальнодоступними та розміщені на офіційному сайті Харківської міської ради.

Отже, внаслідок використання відповідачем вищевказаної земельної ділянки без укладення договору оренди землі, територіальна громада міста Харкова в особі Харківської міської ради позбавлена можливості отримати дохід у такому розмірі від здачі земельної ділянки в оренду, чим порушені охоронювані законом права та інтереси позивача щодо неодержаного майна у розмірі орендної плати за землю.

Вказана правова позиція Харківської міської ради узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною в постанові від 20.11.2018 у справі №922/3412/17, та яка прийнята за результатами розгляду аналогічних правовідносин щодо врегулювання спору, що виник з приводу фактичного користування земельною ділянкою без укладення договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати.

Відповідно до статті 55 Конституції України, статей 15,16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з положеннями ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 ГПК України).

Таким чином, на підставі вищевикладеного, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог Харківської міської ради щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Соснова Гірка" безпідставно збережених кошти у розмірі орендної плати в сумі 3 234 686,70 грн.

У справі "Трофимчук проти України "Європейський суд з прав людини зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 129 ГПК України. Судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, судові витрати покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України; ст.ст. 16, 1212-1214 Цивільного кодексу України; ст.ст. 79-1, 80, 120, 122-125, 152, 189, 206 Земельного кодексу України; ст. ст. 21, 31, 34, Закону України "Про оренду землі"; ст.ст. 1, 2, 4, 5, 12, 13, 14, 15, 73, 74, 79, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 256, 257, 259 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Соснова Гірка" (вул. Клочківська,74, м. Харків, 61145, ) на користь Харківської міської ради (майдан Конституції, 7, м. Харків, 61003, ; за реквізитами: код класифікації доходів бюджету: 24062200, рахунок (ІВАN): UA0020002; код отримувача: 37999649; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); отримувач: УК м. Харкові) безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати в сумі 3 234 686,70 грн.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Соснова Гірка" (вул. Клочківська,74, м. Харків, 61145, ) на користь Харківської міської ради (майдан Конституції, 7, м. Харків, 61003, ; за реквізитами: рахунок (ІВАN): UA0032986; отримувач: Харківська міська рада, банк отримувача: Державна казначейська служба України м. Київ; МФО банку 820172, ) судовий збір в сумі 12 058,14 грн.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку для оскарження. Зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, або до суду першої інстанції відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повне рішення складено "05" березня 2021 р.

Суддя Л.В. Шарко