ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" лютого 2021 р.м. ХарківСправа № 922/3341/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Прохорова С.А.

при секретарі судового засідання Яковенко Ю.В.

розглянувши матеріали заяви АТ "СБЕРБАНК" вх. №14 від 05.08.2020 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами по справі

за позовом Акціонерного товариства "Сбербанк", м. Київ
до1-Приватного акціонерного товариства "Термолайф", м. Харків , 2-Приватне акціонерне товариство "Терморок", м. Харків
про звернення стягнення на предмет іпотеки
за участю представників:

АТ "Сбербанк" - Тищук М.А. за довіреністю №547 від 04.06.2020

ПрАТ "Термолайф" - не з`явився

ПрАТ "Терморок" - не з`явився

ВСТАНОВИВ:

У 2016 році Публічне акціонерне товариство "Сбербанк" звернулося до Господарського суду Харківської області з позовом до Приватного акціонерного товариства "Термолайф", в якому з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 01 листопада 2016 року просив звернути стягнення на предмет застави за договором застави № 2 від 12 вересня 2012 року, укладеного з Приватним акціонерним товариством "Термолайф", а саме: споруди з передавальними пристроями, в кількості 17 одиниць, які належать на праві власності Приватному акціонерному товариству "Термолайф", перелічені в додатку 1 до договору застави, що є його невід`ємною частиною, загальною вартістю 4 519 305,00 грн., шляхом продажу предмета застави на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, для задоволення вимог Публічного акціонерного товариства "Сбербанк" до Приватного акціонерного товариства "Термолайф" в рахунок часткового погашення заборгованості за договором № 31-В/12/66/ЮО від 04.09.2012 року у розмірі 1 235 876,56 доларів США.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 29.05.2017 року (суддя Светлічний Ю.В.), залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 03.08.2017 року, у задоволенні позову відмовлено повністю.

Постановою Вищого господарського суду України від 28.11.2017 року постанову Харківського апеляційного господарського суду від 03.08.2017 року у справі залишено без змін.

05.08.2020 позивач - АТ "СБЕРБАНК" звернувся до господарського суду Харківської області із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду Харківської області від 29.05.2017 у справі № 922/3341/16.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.08.2020, для розгляду заяви АТ "СБЕРБАНК" було визначено суддю Прохорова С.А.

Відповідно до ЗАСАД використання автоматизованої системи документообігу господарського суду Харківської області, повторний розподіл справи не здійснюється у разі скасування судом апеляційної або касаційної інстанції усіх інших ухвал у справі (окрім ухвали про закриття провадження у справі та ухвал (постанов) у справі про банкрутство, що визначені у п. 7.1. цих Засад).

Господарський суд Харківської області ухвалою від 10.08.2020, яка залишена без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 09.09.2020, у справі № 922/3341/16 повернув заяву АТ "Сбербанк" вх. №14 від 05.08.2020 про перегляд рішення Господарського суду Харківської області від 29.05.2017 по справі № 922/3341/16 за нововиявленими обставинами.

Акціонерне товариство Сбербанк 01.10.2020 звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Господарського суду Харківської області від 10.08.2020 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 09.09.2020 у справі № 922/3341/16.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 07.12.2020 касаційну скаргу Акціонерного товариства Сбербанк було скасовано ухвалу Господарського суду Харківської області від 10.08.2020 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 09.09.2020 у справі № 922/3341/16 скасовано з передачею справи на розгляд до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження за нововиявленими обставинами з урахуванням викладеного у цій постанові (п. 7 постанови).

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 11.01.2021 залишено заяву АТ «СБЕРБАНК» про перегляд рішення господарського суду Харківської області від 29.05.2017 по справі № 922/3341/16 за нововиявленими обставинами без руху, та надано п`ятиденний строк з дня отримання даної ухвали на усунення недоліків шляхом приведення заяви у відповідність з вимогами ч,2 ст. 322 ГПК України.

19.01.2021 АТ «СБЕРБАНК», у встановлені судом строки, подано заяву вх. №1166) про усунення недоліків.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 325 Господарського процесуального України, заява про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами розглядається судом у судовому засіданні протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження за нововиявленими або виключними обставинами. Справа розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом для провадження у суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд. У суді першої інстанції справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

Ухвалою суду від 22.01.2021 було прийнято до розгляду заяву АТ "СБЕРБАНК" вх. №14 від 05.08.2020 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду Харківської області від 29.05.2017 у справі № 922/3341/16. Відкрито провадження у справі № 922/3341/16 за нововиявленими обставинами. Справу № 922/3341/16 за нововиявленими обставинами призначено розглядати у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Надано Відповідачам строк для подання відзиву на позовну заяву, а Позивачу - для подання відповіді на відзив.

Правом на подання відзиву, жоден із Відповідачів не скористався, клопотань про надання їм часу на підготовку відзиву або інших заяв по суті справи - Відповідачами заявлено не було.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України, ч.2 ст.178 ГПК України визначено, що у разі ненадання Відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

В ході розгляду даної справи господарським судом Харківської області, у відповідності до п. 4 ч. 5 ст. 13 ГПК України, було створено усі умови учасникам справи для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строків, встановлених ГПК України.

Про розгляд справи сторони були повідомлені належним чином, про що свідчить відмітка про направлення ухвали про призначення справи до розгляду за адресою, вказаною у позовній заяві та поштові повідомлення, які повернулися на адресою суду з відміткою про їх отримання.

08.02.2021 до суду надійшло клопотання Позивача (вх. №3034) про проведення судового засідання в режимі відеоконференції в приміщенні суду, в якому Позивач зазначив перелік судів, яким він просить доручити її проведення.

Протокольною ухвалою, постановленою в судовому засіданні 08.02.2021 року, клопотання Позивача було задоволено, а розгляд справи за заявою АТ "Сбербанк" вх. №14 від 05.08.2020 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами було призначено у режимі відеоконференції на "15" лютого 2021 р. о 10 год. 30 хв.

15.02.2021 через канцелярію Господарського суду Харківської області АТ «Сбербанк» було подано заяву стосовно існуючих між сторонами спорів щодо наявної заборгованості на підставі Договору про відкриття кредитної лінії № 31-В/12/66/ЮО від 04.09.2012 та звернення стягнення на заставне майно на підставі Договору застави № 2 від 12 вересня 2012 року.

Протокольною ухвалою, постановленою в судовому засіданні 15.02.2021 було відкладено розгляд справи за заявою АТ "Сбербанк" вх. №14 від 05.08.2020 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами на 22 лютого 2021 р.

У судове засідання 22.02.2021 з`явився представник Позивача.

Відповідач 1 та Відповідач 2 у судове засідання не з`явились, про дату, місце та час судового розгляду повідомлені належним чином.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 04 вересня 2012 року між ПАТ "Сбербанк" та ПрАТ "Термолайф" був укладений Договір про відкриття кредитної лінії №31-В/12/66/ЮО з наступними змінами та доповненнями, за умовами якого Відповідачу 1 було відкрито кредитну лінію та надано кредит у сумі 1000000,00 (один мільйон) доларів США.

За зазначеними кредитним договором ПрАТ "Термолайф" зобов`язався своєчасно та у повному обсязі виплачувати банку відсотки за користування кредитом, виконати інші умови кредитного договору та повернути банку кредит у терміни, встановлені кредитним договором та/або додатковими угодами до нього.

12 вересня 2012 року для забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між тими ж сторонами було укладено Договір застави №2, предметом якого є основні засоби, а саме споруди з передавальними пристроями, в кількості 17 одиниць, які належать на праві власності ПрАТ "Термолайф" (перелік у додатку 1 до Договору застави, що є його невід`ємною частиною). Загальна вартість заставного майна на момент укладання договору становила 4519305,00 грн.

Позивач, прийняті на себе зобов`язання за кредитним договором виконав та надав Відповідачу 1 кредит у встановленому договорі розмірі, натомість Відповідач 1 взяті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконав, не повернув кредит та не сплатив нараховані проценти, що зумовило звернення Позивача до господарського суду за захистом своїх прав із позовом про звернення стягнення на предмет застави за Договором застави №2 від 12 вересня 2012 року, укладено з ПРАТ "Термолайф".

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на положення ст. 20, 23, 24 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реалізацію обтяжень", та на п.6.4 договору застави, та те, що у разі настання випадків передбачених п. 6.2.-6.3. договору, звернення стягнення на предмет застави здійснюється на підставі рішення суду в порядку, встановленого чинним законодавством України, або на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Підставою відмови в позові стало те, що визначена в Договорі застави №2 від 12 вересня 2012 року загальна вартість предмету застави у розмірі 4519305,00 грн. встановлювалась у вересні 2012 року та початкова ціна предмета застави для його подальшої реалізації станом на 2017 рік можуть значно відрізнятись. Зважаючи на те, що у матеріалах справи на час розгляду справи були відсутні докази узгодженої станом на час розгляду справи між Позивачем та Відповідачем 1 ціни продажу предмета застави та/або оцінки предмету застави суб`єктом оціночної діяльності на предмет встановлення вартості предмету застави.

Отже, як на підставу відмови у позові Господарський суд Харківської області в своєму рішенні від 29.05.2017 року у справі №922/3341/16 послався на відсутність, на час розгляду справи, узгодженої між АТ «Сбербанк» та ПрАТ «Термолайф» ціни продажу предмета застави.

Відповідно до ч.1 ст.320 ГПК України рішення, постанови та ухвали господарського суду, Вищого суду з питань інтелектуальної власності, якими закінчено розгляд справи, а також ухвали у справах про банкрутство (неплатоспроможність), які підлягають оскарженню у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Відповідно до ч.2 ст.4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Частиною 2 ст.320 ГПК України передбачено, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, в розумінні Господарського процесуального кодексу України, є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної Відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Під час розгляду заяви, судом враховані рекомендації, викладені у п. 2 Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 17 "Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами", у частині, що узгоджується з чинною редакцією Господарського процесуального кодексу України, стосовно того, що до нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи.

Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто, коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто, підтверджені належними і допустимими доказами. Не може вважатись нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися господарським судом у процесі розгляду справи.

Результат перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами повинен випливати з оцінки доказів, зібраних у справі, і встановлення господарським судом на основі цієї оцінки наявності або відсутності нововиявлених обставин, визначення їх істотності для правильного вирішення спору.

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак, він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні, а також те, що цей доказ є вирішальним (пункти 27-34 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Праведная проти Росії" від 18.11.2004).

З матеріалів справи вбачається, що в липні 2020 року на адресу АТ «Сбербанк» надійшов лист від колишнього працівника ПрАТ «Термолайф» до якого була додана низка довідок ПрАТ «Термолайф», датованих 06.10.2015 та адресованих АТ «Сбербанк» щодо вартості заставного майна ПрАТ «Термолайф», що підтверджується копією листа з доданими до нього документами, які наявні в матеріалах справи.

Серед документів щодо заставного майна наявна також довідка ПрАТ «Термолайф» за вих. №607 від 06.10.2015 року. Вказана довідка ПрАТ «Термолайф» підтверджує наявність у власності товариства станом на 01.10.2015 рухомого майна, яке є предметом застави за Договором застави, загальна балансова вартість якого станом на 01.10.2015 становить 20 019 285,46 грн.

Таким чином, Довідка за вих. №607 від 06.10.2015 року містить відомості щодо узгодженої Позивачем та Відповідачем вартості предмету застави, в тому числі, на дату розгляду справи, а, отже, є такою, що містить істотні для справи дані стосовно обставин, що повинні були встановлюватися судом при первинному розгляді справи і яка безпосередньо впливає на можливість ухвалення іншого судового рішення.

Таким чином, обставини наведені в Довідці за вих. №607 від 06.10.2015 року є істотними для справи, не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи, а, отже, на переконання суду є підставою для перегляду рішення Господарського суду Харківської області від 29.05.2017 року за нововиявленими обставинами.

Водночас, суд не приймає до уваги Акт про не допуск до здійснення перевірки складений АТ «Сбербанк» 24.02.2017 року, оскільки останній на момент ухвалення рішення, про перегляд якого подається заява, знаходився у розпорядженні АТ «Сбербанк», проте не був наданий суду під час розгляду справи, в зв`язку з чим є новим доказом та не підтверджує наявність обставин, які можуть визнаватися нововиявленими.

Статтею 1 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» визначений правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлений з метою забезпечення виконання зобов`язань, а також правовий режим виникнення, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна.

Статтею 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» передбачено, що звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом Використання позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження не позбавляє права боржника, обтяжувача або третіх осіб звернутися до суду. Обтяжувач, який ініціює звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов`язаний до початку процедури звернення стягнення зареєструвати в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, відомості про звернення стягнення на предмет обтяження.

Натомість, ч.1 ст.25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» передбачено, що обтяжувач, який звертається до суду з вимогою звернути стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов`язаний до моменту подання відповідного позову до суду письмово повідомити всіх обтяжувачів, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження цього ж рухомого майна, про початок судового провадження у справі про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження.

В свою чергу, частиною 1 ст.27 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» передбачено, що у разі, якщо інше не встановлено цим Законом, обтяжувач, який має намір звернути стягнення на предмет забезпечувального обтяження в позасудовому порядку, зобов`язаний надіслати боржнику та іншим обтяжувачам, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, письмове повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання. Повідомлення надсилається одночасно з реєстрацією в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження.

То ж, не зважаючи на те, чи було Позивачем зареєстровано в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, відомості про звернення стягнення на предмет обтяження за Договором застави №2 від 12 вересня 2012 року, вказане не може бути безумовною підставою для відмови у позові про звернення стягнення на заставне майно у разі застосування судового способу захисту порушеного права.

Аналогічна позиція викладена Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у Постанові від 12.02.20 року по справі №918/99/19, в якій зазначено, що аналіз статей 24, 26, 27, 28, 30 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" дає підстави для висновку, що ухилення від надіслання боржнику повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання, реєстрації в Реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, а також недотримання тридцятиденного строку з моменту реєстрації в Реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження вважаються порушеннями, які унеможливлюють позасудове звернення стягнення на предмет застави, зокрема шляхом продажу предмета забезпечувального обтяження третій особі, та у Постанові від 11.12.18 року у справі №910/21156/16 де вказано, що дотримання обтяжувачем положень статей 27, 29 зазначеного Закону, якими встановлений позасудовий порядок звернення стягнення на предмет застави, щодо надіслання боржнику та іншим обтяжувачам повідомлень про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання, про намір набути право власності на предмет забезпечувального обтяження та щодо реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження не може розглядатися, як обов`язкова передумова для звернення до суду з вимогою про визнання за заставодержателем права власності на предмет обтяження, а невиконання вказаних вимог - як безумовна підстава для відмови у позові у частині вимог про визнання права власності на предмет забезпечувального обтяження.

Згідно ч. 3 ст. 325 Господарського процесуального кодексу України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може: 1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; 2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; 3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

Ухвалення нового рішення чи зміна судового рішення може полягати як в повному чи частковому задоволенні позову, так і в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Вказана позиція підтверджується Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду в Постанові від 21.01.21 року по справі №916/609/19, де зазначено, що незважаючи на правильність висновків судів попередніх інстанцій у своїх рішеннях про відмову в задоволенні позовних вимог Позивача про застосування наслідків недійсності правочину шляхом скасування державної реєстрації прав та їх обтяжень про припинення іпотеки та обтяжень щодо Об`єкта, Суд, однак, вважає необхідним змінити мотивувальні частини цих рішень з викладенням їх мотивів в редакції цієї постанови.

Разом з тим, вирішуючи питання про розгляд даної заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, судом встановлено, що відповідно до інформації, яка доступна суду і міститься в базі даних «Діловодство спеціалізованого суду», в провадженні господарського суду Харківської області (суддя Кухар Н.М.) перебуває справа №922/3098/18 за позовом Акціонерного товариства "Сбербанк" до Приватного акціонерного товариства "Термолайф", треті особи які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні Відповідача: Приватне акціонерне товариство "Харківській коксовий завод", Товариство з обмеженою Відповідальністю "Коксотрейд" про звернення стягнення на предмет застави.

В межах вказаної справи Акціонерним товариством "Сбербанк" заявлено позовні вимоги до Приватного акціонерного товариства "Термолайф" в тому числі про звернення стягнення на предмет застави в кількості 17 одиниць, який належить Приватному акціонерному товариству "Термолайф" на праві власності, та переданий у заставу Акціонерному товариству "Сбербанк" на підставі Договору застави № 2 від 12.09.12 р., укладеного між Приватним акціонерним товариством "Термолайф" та Акціонерним товариством "Сбербанк", шляхом продажу через прилюдні торги, в межах процедури виконавчого провадження за ціною продажу на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності під час здійснення виконавчого провадження, в погашення заборгованості, що виникла у Приватного акціонерного товариства "Термолайф" перед Акціонерним товариством "Сбербанк" за Договором про відкриття кредитної лінії № 31-В/12/66/ЮО від 04.09.12 р.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 22.01.2019 провадження у справі 922/3098/18 зупинено до набрання законної сили рішення у справі №922/2843/16. Водночас, розгляд вказаної справи не закінчено.

При дослідженні змісту обох позовних заяв Акціонерного товариства «Сбербанк», які перебувають у провадженні Господарського суду Харківської області, судом встановлено, що в результаті їх подання виникли спори між тими самими сторонами, про той самий предмет, з тих самих підстав та з ідентичними позовними вимогами.

Крім того, в судовому засіданні 22.02.2021 представник позивача - АТ "СБЕРБАНК" просив суд залишити позов у справі №922/3341/16 без розгляду, оскільки, в провадженні господарського суду Харківської області (суддя Кухар Н.М.) перебуває справа №922/3098/18 за позовом Акціонерного товариства "Сбербанк" до Приватного акціонерного товариства "Термолайф" в тому числі про звернення стягнення на предмет застави в кількості 17 одиниць, який належить Приватному акціонерному товариству "Термолайф" на праві власності, та переданий у заставу Акціонерному товариству "Сбербанк" на підставі Договору застави № 2 від 12.09.12 р.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України суд залишає позов без розгляду, якщо у провадженні цього чи іншого суду є справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Згідно з ч.2 ст. 226 ГПК України про залишення позову без розгляду постановляється ухвала, в якій вирішуються питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з бюджету

Натомість, відповідно до ч.4 ст.325 ГПК України у разі задоволення заяви про перегляд судового рішення з підстав, визначених частиною другою, пунктами 1, 3 частини третьої статті 320 цього Кодексу, та скасування судового рішення, що переглядається, суд ухвалює рішення - якщо переглядалося рішення суду.

Зважаючи на встановлені факти, з урахуванням вимог вище зазначених норм, враховуючи те, що Відповідачі в установленому порядку обставини, на які вказує Позивач не спростували, відзив на позов не надали, суд приходить до висновку про необхідність перегляду рішення Господарського суду Харківської області від 25.17.2017 у справі №922/3341/16 за нововиявленими обставинами та його скасування з подальшим залишенням позовної заяви Акціонерного товариства "Сбербанк" до Приватного акціонерного товариства "Термолайф" та Приватного акціонерного товариства "Терморок" про звернення стягнення на предмет застави у справі № 922/3341/16 без розгляду.

Відповідно до приписів ч. 6 ст. 325 ГПК України з набранням законної сили новим судовим рішенням втрачають законну силу судові рішення інших судів у цій справі.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 1, 4, 5, 20, 73, 74, 76-79, 86, 126, 129, 130, 185, ст. ст. 236-239, 321, 325 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Задовольнити заяву АТ "СБЕРБАНК" вх. №14 від 05.08.2020 про перегляд рішення господарського суду Харківської області по справі №922/3341/16 від 29.05.2017 за нововиявленими обставинами.

Рішення господарського суду Харківської області по справі №922/3341/16 від 29.05.2017 скасувати.

Позов АТ "СБЕРБАНК" до Приватного акціонерного товариства "Термолайф" та Приватного акціонерного товариства "Терморок" про звернення стягнення на предмет застави - залишити без розгляду.

Згідно із ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Харківської області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

УЧАСНИКИ СПРАВИ:

Позивач - Акціонерне товариство "Сбербанк", 01601, м. Київ, вул. Володимирська, 46, .

Перший відповідач - Приватне акціонерне товариство "Термолайф", 61071, м. Харків, Карачівське шоссе, 44 .

Другий відповідач - Приватне акціонерне товариство "Терморок", 61052, м. Харків, пров. Сімферопольський, 6, оф. 204/2, .

Повне рішення складено "25" лютого 2021 р.

Суддя С.А. Прохоров