СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"09" березня 2021 р. Справа № 922/3724/20

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Крестьянінов О.О., суддя Білоусова Я.О., суддя Шевель О.В.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 (вх.№414Х) на ухвалу господарського суду Харківської області від 15.12.2020 у справі №922/3724/20

за заявою ОСОБА_1 , м. Харків,

до ОСОБА_1 , м. Харків,

про неплатоспроможність

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Харківської області з заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність відповідно до положень Кодексу України з процедур банкрутства, в якій заявник просив: відкрити провадження у справі про визнання його банкрутом; оприлюднити оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство боржника - ОСОБА_1 ; визнати ОСОБА_1 банкрутом; прийняти пропозиції - запропонований план реструктуризації; списати його борги у розмірі 100%; зупинити всі штрафні санкції, пеню, комісію, проценти, (загальний мораторій) щодо нього починаючи з дня винесення рішення.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 15.12.2020 у справі №922/3724/20 (суддя Усатий В.О.) повернуто заяву ОСОБА_1 ; роз`яснено йому, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

ОСОБА_1 звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить ухвалу господарського суду Харківської області від 15.12.2020 у справі №922/3724/20 скасувати, справу передати до господарського суду першої інстанції для продовження розгляду.

Одночасно заявник просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали господарського суду Харківської області від 15.12.2020 у справі №922/3724/20.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 08.02.2021 апеляційну скаргу залишено без руху; встановлено ОСОБА_1 десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом надання йому можливості звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строків на апеляційне оскарження, вказавши інші підстави для поновлення строку, а також надати суду докази сплати судового збору у встановленому законом порядку та розмірі (2270,00 грн.), а також доказів надсилання копії апеляційної скарги і доданих до неї документів іншим сторонам у справі; зазначено, що наслідки не усунення недоліків, визначених цією ухвалою, у строк, встановлений судом, передбачені статтями 174, 260 ГПК України.

Копію вказаної ухвали від 08.02.2021 отримано ОСОБА_1 11.02.2021 (про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення). У зв`язку із чим, заявник мав усунути недоліки апеляційної скарги у встановлений судом десятиденний строк, тобто, по 22.02.2021 включно.

Проте, станом на час винесення даної ухвали недоліки апеляційної скарги заявником усунуті не були.

Відповідно до розпорядження Східного апеляційного господарського суду щодо повторного автоматизованого розподілу справи та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.03.2021 у зв`язку з відпусткою судді Фоміної В.О., яка входить до складу колегії, для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Крестьянінов О.О., суддя Білоусова Я.О., суддя Шевель О.В.

Дослідивши апеляційну скаргу та додані до неї документи, судом було встановлено таке.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 зазначає, що копію оскаржуваної ухвали від 15.12.2020 він отримав 22.12.2020, відповідно (з урахуванням вихідних днів) останнім днем для подачі апеляційної скарги є 04.01.2021. Проте, враховуючи запровадження карантинних заходів заявник зазначає, що не міг своєчасно звернутися із апеляційною скаргою, бо не бажав піддавати себе та свою сім`ю небезпеці захворювання.

Вказаним доводам заявника була надана оцінка в ухвалі Східного апеляційного господарського суду від 08.02.2021, яка повністю підтримується колегією суддів.

Так, згідно ст. 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

З матеріалів апеляційної скарги, а саме з накладної «Укрпошта Експрес» на конверті, в якому надійшла апеляційна скарга вбачається, що з апеляційною скаргою на ухвалу від 15.12.2020 заявник звернувся 21.01.2021, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Розглядаючи питання про поновлення строку, суд зазначає, що лише сам факт подання відповідного клопотання не передбачає обов`язок суду автоматично відновлювати пропущений строк, оскільки в кожному випадку він має визначити, з якої причини такий строк було пропущено заявником, та чи підлягає він відновленню; у кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин справи оцінює доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та докази, що підтверджують доводи заявника, та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Клопотання чи заява про відновлення процесуального строку повинні містити роз`яснення причин пропуску і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними. В клопотанні чи заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості.

Виходячи із системного аналізу норм процесуального закону, поважними причинами пропуску процесуального строку слід розуміти неможливість особи подати заяву у визначений законом строк у зв`язку з такими обставинами, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

Суд у кожному випадку, з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

У частинах першій та третій статті 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом. Доступність правосуддя для кожної особи забезпечується відповідно до Конституції України та в порядку, встановленому законами України.

Статтею 9 Конституції України передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

На розширення цього положення Основного Закону в статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зазначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна із сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Рябих проти Росії»).

Колегія суддів зазначає, що необхідність перегляду судового рішення, що набрало законної сили та чинне, має бути зумовлена виключними обставинами (оскільки може мати наслідком порушення прав інших осіб, які покладаються на чинність рішення, здійснюючи свої права та обов`язки протягом усього часу чинності цього рішення), наявність яких є очевидною та безспірною, що обґрунтовувало би порушення принципу правової визначеності, який вимагає поваги до остаточного рішення суду, та виправдовувало таке порушення необхідністю відновлення прав та охоронюваних законом інтересів особи, яка звернулася до суду за таким переглядом, а також неможливістю цієї особи відновити свої права шляхом використання передбачених законом інших способів захисту.

Фактично норма про можливість поновлення процесуальних строків є, по суті, пільгою, яка може застосовуватися як виняток із загального правила, оскільки в іншому випадку нівелюється суть чіткого встановлення законодавцем кожного з процесуальних строків.

У рішенні від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується заявником, копія оскаржуваної ухвали господарського суду Харківської області від 15.12.2020 у справі №922/3724/20 отримана ОСОБА_1 22.12.2020 (про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення). Таким чином, останнім днем для подання апеляційної скарги згідно ч. 2 ст. 256 ГПК України було 04.01.2021. Проте, з апеляційною скаргою заявник звернувся лише 21.01.2021 (згідно накладної «Укрпошта Експрес» на поштовому конверті, у якому надійшла апеляційна скарга), тобто з істотним порушенням строку, встановленого ч. 1 та 2 ст. 256 ГПК України для подання апеляційної скарги.

Проте зі змісту поданої ним апеляційної скарги не вбачається, які саме об`єктивні обставини перешкоджали заявнику звернутися до суду з апеляційною скаргою в установлений законом строк.

Що стосується посилань заявника на введення на території України карантину, суд зазначає таке.

Відповідно пункту 4 розділу X «Прикінцеві положення» Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 18.06.2020 № 731-IX) під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Необхідно звернути увагу, що карантин на усій території України було установлено постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 з 12.03.2020 до 03.04.2020. Після цього дію карантину Уряд України неодноразово продовжував і він діє по цей час.

Таким чином, обставини запровадження в Україні карантину виникли задовго до винесення оскаржуваної ухвали господарського суду Харківської області від 15.12.2020 і тривають досі, а тому безпосередньо не впливають на можливість реалізації заявником своїх процесуальних прав (який не зважаючи на дію карантину подав апеляційну скаргу 21.01.2021).

Доводи ОСОБА_1 щодо його поганого самопочуття чи захворювання не можуть бути перевірені та відповідно враховані судом, оскільки не підтверджені жодними доказами, а самі побоювання заявника захворіти не можуть бути прийняті до уваги, бо такі ризики має кожна особа.

Таким чином, суд дійшов висновку, що наведені в клопотанні відповідача обставини не можна вважати доведеними, обґрунтованими та такими, що дають підстави для його задоволення.

За положеннями ст. 260 ГПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 261 цього Кодексу.

У п. 4 ч. 1 ст. 261 ГПК України закріплено, що суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Оскільки заявником не подано клопотання про усунення недоліків апеляційної скарги у встановлений судом строк, а наведені в апеляційній скарзі підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду Харківської області від 15.12.2020 у справі №922/3724/20 на підставі пункту 4 частини 1 статті 261 Господарського процесуального кодексу України.

Колегія суддів також звертає увагу, що ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 08.02.2021 було запропоновано заявнику усунути й інші недоліки апеляційної скарги.

Так, судом апеляційної інстанції було зазначено, що згідно з п. 2 ч. 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платники, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Ставка судового збору з апеляційних скарг на ухвалу суду складає 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб (пп. 7 п.2 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»), тобто 2270,00 грн.

Проте, матеріали апеляційної скарги не містять доказів сплати судового збору у встановленому законом порядку та розмірі.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що апелянтом не було виконано вимоги п. 2 ч. 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги додаються докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Згідно ст. 259 Господарського процесуального кодексу України особа, яка подає апеляційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення.

Відповідно до ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства: кредитор - юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких до боржника або іншої особи забезпечені заставою майна боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство; сторони у справі про банкрутство - конкурсні кредитори (представник комітету кредиторів), забезпечені кредитори, боржник (банкрут).

У заяві про неплатоспроможність ОСОБА_1 визначено перелік кредиторів, перед якими у заявника є заборгованість, а саме: АТ «ОТП Банк», АТ КБ «Приватбанк», АТ «ІДЕЯ Банк», АТ «Універсал Банк», АТ «Перший Український Міжнародний Банк», АТ «Альфа-банк». Крім того, до заяви додано конкретизований список кредиторів ОСОБА_1 , визнаних боржником.

Проте, до матеріалів апеляційної скарги не надано доказів надіслання копії апеляційної скарги іншим сторонам у справі.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що заявником апеляційної скарги не було виконано вимоги п. 3 ч. 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч 2 ст. 260 ГПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Згідно з ч. 4 ст. 174 ГПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Таким чином, вказані вище обставини також є підставою для повернення апеляційної скарги.

На підставі викладеного та керуючись ст. 234, 260, 261 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду

УХВАЛИЛА:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою на ухвалу господарського суду Харківської області від 15.12.2020 у справі №922/3724/20

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання. Порядок і строки її оскарження передбачені статтями 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Додаток: апеляційна скарга з додатками на 15 арк. та конверт на 1 арк., всього документів на 16 арк.

Головуючий суддя О.О. Крестьянінов

Суддя Я.О. Білоусова

Суддя О.В. Шевель