ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" лютого 2021 р. Справа №914/795/18

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого судді Кордюк Г.Т.

суддів Кравчук Н.М.

Плотніцького Б.Д.

Секретар судового засідання Матіїшин Х.В.

розглянувши апеляційну скаргу Малого підприємства Сніжинка, б/н від 22.10.2020 (вх. №01-05/3006/20 від 26.10.2020),

на рішення Господарського суду Львівської області від 21.09.2020 (повне рішення складено 01.10.2020)

у справі №914/795/18 (суддя Манюк П.Т.)

за позовом: Малого підприємства Сніжинка, м.Жидачів Львівської області

до відповідача 1: Товариства з обмеженою відповідальністю Шрифт, м. Київ

до відповідача 2: Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради, м. Львів

до відповідача 3: Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки, м. Львів

за участю третьої особи 1 без самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Приватного підприємства Львівський тесля, м. Львів

за участю третьої особи 2 без самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-дослідницьке виробниче підприємство Джерело, м. Львів,

про:

- визнання протиправною першої державної реєстрації права власності за Приватним підприємством Нива-Львів на ангар-склад, що позначено на плані літ. Б-1, загальною площею 475,9 м.кв., за адресою: с.Холодновідка, Пустомитівського району Львівської області, вул. Кільцева, 5 г з присвоєнням реєстраційного номера НОМЕР_1 , та скасування рішення про реєстрацію права власності від 24.06.2009, здійсненого реєстратором Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки Куйбіда З.Я., та запису про державну реєстрацію прав від 24.06.2009 про реєстрацію за ПП Нива-Львів права власності на ангар-склад, що позначено на плані літ. Б-1, загальною площею 475, 9 м.кв., за адресою: с.Холодновідка, Пустомитівського району Львівської області, вул. Кільцева, 5 г;

- визнання протиправним та скасування рішення про реєстрацію права власності від 03.07.2009, здійсненого реєстратором Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки Куйбіда З. Я., та запису про державну реєстрацію прав від 03.07.2009 про реєстрацію за Приватним підприємством Львівський тесля права власності на ангар-склад, що позначено на плані літ. Б-1, загальною площею 475,9 м.кв., за адресою: с.Холодновідка, Пустомитівського району Львівської області, вул. Кільцева, 5 г;

- визнання протиправним та скасування рішення про реєстрацію права власності від 23.12.2009, здійсненого реєстратором Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки Садівською Н.С., та запису про державну реєстрацію прав від 23.12.2009 про реєстрацію за Товариством з обмеженою відповідальністю Науково-дослідницьке виробниче підприємство Джерело права власності на ангар - склад, що позначено на плані літ.Б-1, загальною площею 475, 9 м.кв., за адресою: с. Холодновідка, Пустомитівського району Львівської області, вул. Кільцева, 5 г.

За участю представників від:

позивача: Гай О.О. - адвокат;

відповідача -1: не з`явилися;

відповідача -2: не з`явилися;

відповідача -3: не з`явилися;

третьої особи-1: не з`явилися;

третьої особи-2: Микита Т.В. адвокат;

ВСТАНОВИВ:

У травні 2018 року Мале підприємство Сніжинка звернулось до Господарського суду Львівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Шрифт та Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради про:

- визнання протиправною першої державної реєстрації права власності за Приватним підприємством Нива-Львів на ангар-склад, що позначений на плані літ.Б-1, загальною площею 475,9 м.кв., за адресою: с.Холодновідка, Пустомитівського району Львівської області, вул.Кільцева, 5г з присвоєнням реєстраційного номера - 27628337 та скасування рішення про реєстрацію права власності від 24.06.2009, здійсненого реєстратором Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки Куйбіда З.Я. та запису про державну реєстрацію прав від 24.06.2009 про реєстрацію за ПП Нива-Львів () права власності на ангар-склад, що позначений на плані літ.Б-1, загальною площею 475,9 м.кв., за адресою: с.Холодновідка, Пустомитівського району Львівської області, вул. Кільцева, 5 г;

- визнання протиправним та скасування рішення про реєстрацію права власності від 03.07.2009, здійсненого реєстратором Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки Куйбіда З.Я. та запису про державну реєстрацію прав від 03.07.2009 про реєстрацію за Приватним підприємством Львівський тесля () права власності на ангар-склад, що позначений на плані літ.Б-1, загальною площею 475,9 м.кв., за адресою: с.Холодновідка, Пустомитівського району Львівської області, вул.Кільцева, 5г;

- визнання протиправним та скасування рішення про реєстрацію права власності від 23.12.2009, здійсненого реєстратором Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки Садівською Н.С. та запису про державну реєстрацію прав від 23.12.2009 про реєстрацію за Товариством з обмеженою відповідальністю Науково-дослідницьке виробниче підприємство Джерело () права власності на ангар - склад, що позначений на плані літ.Б-1, загальною площею 475,9 м.кв., за адресою: с. Холодновідка, Пустомитівського району Львівської області, вул. Кільцева, 5г.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що він є власником об`єкту нерухомого майна з реєстраційним номером 01 - будівлі арочного складу літ. Б-1 площею 475, 9 кв.м., що розташований за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 371, на підставі укладеного між АТ Український інноваційний банк та МП Сніжинка договору фінансового лізингу від 11.08.1998 та договору відчуження об`єктів нерухомого майна по договору фінансового лізингу від 25.04.2006. Однак, 24.06.2009 ОКП ЛОР Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки зареєструвало право власності на цей же об`єкт нерухомого майна, але за адресою: с. Холодновідка Пустомитівського району Львівської області, вул. Кільцева, 5 г та за іншим реєстраційним номером 27628337 за ПП Нива - Львів на підставі рішення Постійно діючого Третейського суду при Українському національному комітеті Міжнародної Торгової Палати від 05.02.2009 у справі № 10-47/09.

Позивач зазначав, що вказані вище будівлі є одним і тим самим об`єктом нерухомого майна, що підтверджується рішенням Господарського суду Львівської області від 26.09.2016 у справі № 914/2167/16, яким скасовано рішення Третейського суду.

Реєстрація права власності за ПП Нива-Львів та присвоєння об`єкту реєстраційного номера дало можливість останньому відчужити об`єкт нерухомості на користь ТзОВ Львівський тесля згідно договору купівлі-продажу від 03.07.2009, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Грень Н.М. за реєстровим № 1120, а ПП Львівський тесля у свою чергу відчужило спірне майно на користь ТзОВ Науково-дослідницьке виробниче підприємство Джерело згідно договору купівлі-продажу від 21.12.2009, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Грень Н.М. за реєстровим № 2388.

Таким чином, на переконання позивача, скасуванню підлягає перша реєстрація права власності за ПП Нива - Львів, оскільки вона є незаконною, а відтак неправомірними є наступні реєстрації права власності на спірне нерухоме майно, так як такі не могли бути проведені без першої реєстрації та присвоєння об`єкту реєстраційного номера.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 18.06.2018 залучено до участі у справі співвідповідача - Обласне комунальне підприємство Львівської обласної ради "Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки" та третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Приватне підприємство "Львівський тесля" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-дослідницьке виробниче підприємство "Джерело".

Рішенням Господарського суду Львівської області від 21.09.2020 у справі №914/795/18 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що:

- відсутні належні докази порушення прав чи охоронюваних законом інтересів позивача, оскільки рішенням Господарського суду Львівської області від 25.02.2020 у справі №914/194/17, залишеним без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 23.06.2020, скасовано запис про право власності позивача на будівлю арочного складу, загальною площею 475,9 кв.м., за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 371, а до матеріалів справи не подано належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність в останнього речових прав на спірний об`єкт нерухомості;

- позов у даній справі поданий до неналежних відповідачів, оскільки згідно правової позиції Великої Палати Верховного Суду викладеної в постанові від 27.11.2019 у справі № 440/3716/18 та в постанові від 05.12.2018 у справі № 757/1660/17, належним відповідачем у такій справі є особа, право на майно якої оспорюється та щодо якої здійснено запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно;

- обраний позивачем спосіб захисту порушеного, на його думку, права у спірних правовідносинах не є ефективним, оскільки запис про державну реєстрацію права власності за ТзОВ НДВП Джерело на будівлю ангар-складу може бути скасованим на підставі судового рішення з одночасно заявленою позовною вимогою про витребування власником майна із чужого незаконного володіння (віндикаційний позов в порядку ст. ст. 387, 388 ЦК України ). Однак, в межах даної справи позовних вимог про витребування майна з чужого незаконного володіння не пред`явлено.

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, позивач звернувся до Західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Львівської області від 21.09.2020 у справі №914/795/18 скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задоволити.

Обґрунтовуючи подану апеляційну скаргу, позивач зазначає, що:

- Верховний Суд у постанові від 25.07.2019 у справі №914/194/17 дійшов до висновку, що договір відчуження об`єктів нерухомого майна по договору фінансового лізингу від 25.04.2006 є неукладеним, однак судом не встановлено недійсність самого договору фінансового лізингу №1 від 11.08.1998. Оскільки у вказаній справі судом встановлено, що сторонами вчинялись дії, спрямовані на виконання договору фінансового лізингу, зокрема сплата лізингових платежів, періодичні огляди майна, такі дії спрямовані на набуття права власності МП «Сніжинка» на будівлі арочного складу площею 475, 9 кв.м. по вул. Городоцька, 371 у м. Львів, позивач має охоронюваний законом інтерес щодо вказаного нерухомого майна;

- суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні не навів мотивів відхилення позовної вимоги про визнання протиправною першої державної реєстрації спірного об`єкта до відповідача - ТзОВ «Шрифт».

Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради у відзиві на апеляційну скаргу просило рішення Господарського суду Львівської області від 21.09.2020 у справі №914/795/18 залишити без змін з підстав його законності та обгрунтованості, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Зокрема, відповідач-2 зазначає, що:

- право власності апелянта на будівлю арочного складу, загальною площею 475,9 кв.м., за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 371 є скасованим, належних доказів наявності у нього речових прав на спірний об`єкт нерухомого майна не подано;

- у статті 26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» зазначено, що ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Однак, позивачем не заявлено позовні вимоги у відповідності до вказаної статті, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову;

- Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради не є належним відповідачем у даній справі, а Товариство з обмеженою відповідальністю Науково-дослідницьке виробниче підприємство Джерело власник спірного майно, не залучене до участі у справі як відповідач, що також є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову.

Автоматизованою системою документообігу суду справу №914/795/18 розподілено до розгляду судді доповідачу Кордюк Г.Т., введено до складу судової колегії суддів Кравчук Н.М. та Плотніцького Б.Д., що підтверджується витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.10.2020.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 02.11.2020 апеляційну скаргу Малого підприємства Сніжинка на рішення Господарського суду Львівської області від 21.09.2020 у справі №914/795/18 залишено без руху.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 30.11.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Малого підприємства Сніжинка на рішення Господарського суду Львівської області від 21.09.2020 у справі №914/795/18, розгляд апеляційної скарги призначено в судовому засіданні на 21.12.2020.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 21.12.2020 розгляд апеляційної скарги відкладено на 01.02.2021 з підстав, зазначених у вказаній ухвалі.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 01.02.2021 оголошено перерву в судовому засіданні до 22.02.2021 та зобов`язано позивача подати суду належним чином завірені копії договору фінансового лізингу, укладеного 11.08.1998 з АТ "Український інноваційний банк" та договору про відчуження об`єктів нерухомого майна по договору фінансового лізингу.

17.02.2021 до суду від позивача поступило клопотання про долучення до матеріалів справи документів, а саме: договору фінансового лізингу від 11.08.1998; договору про відчуження об`єктів нерухомого майна по договору фінансового лізингу; акту прийому-передачі до договору фінансового лізингу.

В судове засідання прибув представник позивача та третьої особи-2.

Відповідачі та третя особа-1 участі уповноважених представників в судовому засіданні не забезпечили, хоча належним чином були повідомлені про розгляд даної справи судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.1 ст. 42 ГПК України учасники справи мають право, зокрема, брати участь у судових засіданнях.

Відповідно до ч.1 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Аналогічне положення викладене і у ч.12 ст. 270 ГПК України.

З огляду на наведене, враховуючи встановлений ст. 273 ГПК України строк розгляду апеляційної скарги, а також те, що явка учасників справи у судове засідання судом не визнавалася обов`язковою, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників відповідачів та третьої особи-1.

Представник позивача в судовому засіданні просив рішення Господарського суду Львівської області від 21.09.2020 у справі №914/795/18 скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задоволити.

Представник третьої особи-2 в судовому засіданні просив рішення Господарського суду Львівської області від 21.09.2020 у справі №914/795/18 залишити без змін з підстав її законності та обгрунтованості, а апеляційну скаргу без задоволення.

Колегія суддів, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши представника позивача та третьої особи-2, оцінивши матеріали справи та докази, що містяться у ній, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права зазначає наступне:

Предметом позову Малого підприємства Сніжинка у даній справі є вимоги про:

- визнання протиправною першої державної реєстрації права власності за Приватним підприємством Нива-Львів на ангар-склад, що позначений на плані літ.Б-1, загальною площею 475,9 м.кв., за адресою: с.Холодновідка, Пустомитівського району Львівської області, вул.Кільцева, 5г з присвоєнням реєстраційного номера - 27628337 та скасування рішення про реєстрацію права власності від 24.06.2009, здійсненого реєстратором Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки Куйбіда З.Я. та запису про державну реєстрацію прав від 24.06.2009 про реєстрацію за ПП Нива-Львів () права власності на ангар-склад, що позначений на плані літ.Б-1, загальною площею 475,9 м.кв., за адресою: с.Холодновідка, Пустомитівського району Львівської області, вул. Кільцева, 5 г;

- визнання протиправним та скасування рішення про реєстрацію права власності від 03.07.2009, здійсненого реєстратором Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки Куйбіда З.Я. та запису про державну реєстрацію прав від 03.07.2009 про реєстрацію за Приватним підприємством Львівський тесля () права власності на ангар-склад, що позначений на плані літ.Б-1, загальною площею 475,9 м.кв., за адресою: с.Холодновідка, Пустомитівського району Львівської області, вул.Кільцева, 5г;

- визнання протиправним та скасування рішення про реєстрацію права власності від 23.12.2009, здійсненого реєстратором Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки Садівською Н.С. та запису про державну реєстрацію прав від 23.12.2009 про реєстрацію за Товариством з обмеженою відповідальністю Науково-дослідницьке виробниче підприємство Джерело () права власності на ангар - склад, що позначений на плані літ.Б-1, загальною площею 475,9 м.кв., за адресою: с. Холодновідка, Пустомитівського району Львівської області, вул. Кільцева, 5г.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.09.2018 року у справі № 823/2042/16 (провадження № 11-377апп18) зроблено висновок, що спір про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації речового права на нерухоме майно чи обтяження такого права за іншою особою у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно є цивільно-правовим. А тому вирішення таких спорів здійснюється за правилами цивільного або господарського судочинства залежно від суб`єктного складу сторін. Належним відповідачем у справах за позовом про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації права чи обтяження має бути особа, право чи обтяження якої зареєстровано.

Аналогічна за змістом позиція викладена також у постановах Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 440/3716/18 та від 05.12.2018 у справі № 757/1660/17.

Відповідно до ч.1 ст. 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.3 ст. 45 ГПК України відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу.

Відповідно до ч.1 ст. 48 ГПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання, залучити до участі у ній співвідповідача.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (постанови Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 у справі № 523/9076/16-ц, від 20.06.2018 у справі № 308/3162/15-ц, від 21.11.2018 у справі № 127/93/17-ц).

Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті чи для закриття провадження у справі. За результатами розгляду справи суд відмовляє у позові до неналежного відповідача та приймає рішення щодо суті заявлених до належного відповідача вимог (постанови Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 у справі № 523/9076/16-ц, від 12.12.2018 у справі № 372/51/16-ц).

Звертаючись з позовом у даній справі, позивач визначив відповідачами Товариство з обмеженою відповідальністю Шрифт та Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 18.06.2018 за клопотанням позивача залучено до участі у справі співвідповідача - Обласне комунальне підприємство Львівської обласної ради "Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки".

Однак, зважаючи на те, що позивачем оскаржуються рішення та записи щодо державної реєстрації права власності на нерухоме майно за Приватним підприємством Нива-Львів, Приватним підприємством Львівський тесля та Товариством з обмеженою відповідальністю Науково-дослідницьке виробниче підприємство Джерело, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що позов у даній справі пред`явлений до неналежних відповідачів, що є підставою для відмови у задоволенні позову.

Окрім того, відповідно до абз. 2, 3 ч. 3 ст. 26 Закону Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом а пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.

Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (стаття 387 ЦК України).

Згідно з висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 11 лютого 2015 року у справі № 6-1цс15, відповідно до вимог статей 330 і 388 ЦК України право власності презюмується і не припиняється із втратою законним власником цього майна. Задоволення вимоги про витребування нерухомого майна з незаконного володіння особи, за якою воно зареєстроване на праві власності, відповідає речово-правовому характеру віндикаційного позову та призводить до ефективного захисту прав власника. У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна із чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 ЦК України є неефективними (постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.11.2018 у справі № 488/5027/14-ц, від 14.11.2018 у справі № 183/1617/16, від 02.07.2019 у справі № 48/340, від 28.01.2020 у справі № 50/311-6, від 16.06.2020 у справі № 372/266/15-ц).

Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що метою віндикаційного позову є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був незаконно позбавлений. У випадку позбавлення власника володіння нерухомим майном означене введення полягає у внесенні запису про державну реєстрацію за власником права власності на нерухоме майно (принцип реєстраційного підтвердження володіння нерухомістю ).

Однією з підстав державної реєстрації права власності на нерухоме майно є рішення суду, яке набрало законної сили, щодо права власності на це майно (пункт 9 частини першої статті 27 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень). Рішення суду про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння є таким рішенням і передбачає внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (п. 68 постанови Великої Палати Верховного Суду від 28.11.2018 у справі № 504/2864/13-ц).

З аналізу статті 26 Закону Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та наведених правових позицій Великої Палати Верховного Суду вбачається, що запис про державну реєстрацію права власності за ТзОВ НДВП Джерело на будівлю ангар-складу може бути скасованим на підставі судового рішення з одночасно заявленою позовною вимогою про витребування власником майна із чужого незаконного володіння (віндикаційний позов в порядку ст. ст. 387, 388 ЦК України ).

Однак, як вірно зазначив суд першої інстанції, в межах даної справи позовних вимог про витребування майна з чужого незаконного володіння не пред`явлено.

Щодо висновку суду першої інстанції про відсутність належних доказів порушення прав чи охоронюваних законом інтересів позивача, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до ч.1ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За змістом статей 3, 15, 16 Цивільного кодексу України правовою підставою для звернення до суду є захист порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

У Рішенні Конституційного Суду України від 01.12.2004 № 18-рп/2004 (справа про охоронюваний законом інтерес) надано офіційне тлумачення поняття "охоронюваний законом інтерес" як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовленого загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкованого у суб`єктивному праві простого легітимного дозволу, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Ознаки, притаманні законному інтересу, визначені у вже згадуваному рішенні Конституційного Суду України від 01.12.2004 у справі № 1-10/2004. Поняття охоронюваний законом інтерес означає правовий феномен, який: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом.

Звертаючись з позовом у даній справі, позивач зазначав, що він є власником об`єкту нерухомого майна з реєстраційним номером 01 - будівлі арочного складу літ. Б-1 площею 475, 9 кв.м., що розташований за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 371, на підставі укладеного між АТ Український інноваційний банк та МП Сніжинка договору фінансового лізингу від 11.08.1998 та договору відчуження об`єктів нерухомого майна по договору фінансового лізингу від 25.04.2006. Однак, на цей же об`єкт нерухомого майна, але за адресою: с. Холодновідка Пустомитівського району Львівської області, вул. Кільцева, 5 г та за іншим реєстраційним номером 27628337 зареєструвало право власності за ПП Нива - Львів, а згодом за ТзОВ Львівський тесля та ТзОВ Науково-дослідницьке виробниче підприємство Джерело

Судом встановлено, що в провадженні Господарського суду Львівської області перебувала справа № 914/194/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-дослідницьке виробниче підприємство "Джерело" до Малого підприємства "Сніжинка" та до Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія" про визнання недійсним (нікчемним) договору відчуження об`єктів нерухомого майна по договору фінансового лізингу від 25.04.2006, укладеного між Акціонерним товариством "Український інноваційний банк" та МП "Сніжинка", а також про скасування запису про право власності на нерухоме майно від 19.05.2016 № 14570938, внесеного державним реєстратором - приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Дякович М. М.

За наслідками розгляду справи, рішенням Господарського суду Львівської області від 13.12.2018 у справі № 914/194/17, залишеним без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 11.04.2019, позов задоволено частково. Визнано недійсним (нікчемним) договір від 25.04.2006, укладений між АТ "Український інноваційний банк" в особі директора Львівської філії та МП "Сніжинка". Закрито провадження у справі в частині скасування запису № 14570938, внесеного 19.05.2016 державним реєстратором - приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Дякович М. М., про державну реєстрацію за МП "Сніжинка" права власності на об`єкт нерухомого майна - будівлю арочного складу, загальною площею 475,9 м2, розташованого за адресою: Львівська область, м. Львів, вул. Городоцька, буд. 371; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01.

Постановою Верховного Суду від 25.07.2019 рішення Господарського суду Львівської області від 13.12.2018 і постанову Західного апеляційного господарського суду від 11.04.2019 у справі № 914/194/17 скасовано в частині задоволення позовних вимог щодо визнання недійсним (нікчемним) договору відчуження об`єктів нерухомого майна по договору фінансового лізингу від 25.04.2006, укладеного між Акціонерним товариством "Український інноваційний банк" та Малим підприємством "Сніжинка". Прийнято в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено, оскільки Верховний Судд дійшов висновку, що договір від 25.04.2006 не підписаний та не посвідчений нотаріально, а відтак є неукладеним.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 25.02.2020 у справі №914/194/17, залишеним без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 23.06.2020, задоволено заяву про перегляд рішення Господарського суду Львівської області від 13.12.2018 у справі № 914/194/17 в частині закриття провадження у справі за нововиявленими обставинами. Скасовано рішення Господарського суду Львівської області від 13.12.2018 в частині закриття провадження у справі № 914/194/17 стосовно вимоги про скасування запису № 14570938, внесеного 19.05.2016 державним реєстратором - приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Дякович М.М., про державну реєстрацію за МП Сніжинка права власності на об`єкт нерухомого майна будівлю арочного складу, загальною площею 475,9 м2, за адресою: Львівська область, м. Львів, вул. Городоцька, будинок 371; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01. Ухвалено в цій частині нове рішення, яким скасовано запис № 14570938, внесений 19.05.2016 державним реєстратором - приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Дякович М.М., про державну реєстрацію за МП Сніжинка права власності на об`єкт нерухомого майна будівлю арочного складу, загальною площею 475,9 м2, за адресою: Львівська область, м. Львів, вул. Городоцька, 371; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01.

Приймаючи рішення про задоволення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, суд зазначив, що рішення суду від 13.12.2018 в частині закриття провадження у справі мотивовано тим, що запис про державну реєстрацію від 19.05.2016 № 14570938 внесений державним реєстратором приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Дякович М.М., скасовано постановою Львівського окружного адміністративного суду від 15.03.2018 у справі № 813/1844/17, яка набрала законної сили. Таке рішення ухвалено у зв`язку з відсутністю предмета спору, що передбачено п.2 ч.1 ст.231 ГПК України. Проте в подальшому 20.11.2019 Верховним Судом скасовано судові рішення першої та апеляційної інстанцій у справі № 813/1844/17, а провадження у справі № 813/1844/17 закрито.

Разом з тим, враховуючи неукладеність договору від 25.04.2006, суд дійшов до висновку про наявність правових підстав для скасування запису 14570938, внесеного 19.05.2016 державним реєстратором - приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Дякович М.М., про державну реєстрацію за МП Сніжинка права власності на об`єкт нерухомого майна будівлю арочного складу, загальною площею 475,9 м2, за адресою: Львівська область, м. Львів, вул. Городоцька, будинок 371.

Частиною 4 ст. 75 ГПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Преюдиціальність - це обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки вони вже встановлені у рішенні чи вироку і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами.

Аналогічна позиція викладена в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.02.2020 р. у справі №917/154/15.

Висновок суду першої інстанції у даній справі про відсутність доказів порушення прав чи охоронюваних законом інтересів позивача мотивований тим, що запис про право власності позивача на будівлю арочного складу, загальною площею 475,9 кв.м., за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 371 є скасованим, договір відчуження об`єктів нерухомого майна по договору фінансового лізингу від 25.05.2006 є неукладеним, не має юридичної сили та не породжує для його сторін бажаного правового результату і відповідних прав та обов`язків ( відповідно до судових рішень у справі №914/194/17), а відтак МП Сніжинка не набуло право власності на спірний об`єкт нерухомого майна.

Однак, суд апеляційної інстанції погоджується з доводами апелянта про те, що Верховний Суд у постанові від 25.07.2019 у справі №914/194/17 дійшов до висновку, що договір відчуження об`єктів нерухомого майна по договору фінансового лізингу від 25.04.2006 є неукладеним, однак судом не встановлено дійсність самого договору фінансового лізингу №1 від 11.08.1998.

Разом з тим, у постанові Верховного Суду від 25.07.2019 у справі №914/194/17 зазначено, що між Банком та МП "Сніжинка" укладено додаткову угоду від 28.05.2003 до договору фінансового лізингу, за умовами якої сторони погодили встановити відсоткову ставку на неоплачену суму боргу в розмірі 24 % річних, починаючи з 01.06.2003. Вартість об`єкта лізингу та відсотки оплачуються лізингоодержувачем на умовах, в терміни та в розмірах, визначених в графіку лізингових платежів.

Також сторонами складено графік лізингових платежів, який оформлено в додатку №1 до додаткової угоди від 28.05.2003 (надалі - Графік лізингових платежів).

Згідно з графіком лізингових платежів, МП "Сніжинка" зобов`язано починаючи з 01.06.2003 щомісячно сплачувати частки вартості об`єкта лізингу, в сумі 1 312,00 грн., а також суму відсотків. Отже, за період з червня 2003 року по серпень 2004 року у МП "Сніжинка" виник обов`язок зі сплати 22'844,32 грн. лізингових платежів, в тому числі 19'693,53 грн. повернення частки вартості об`єкта лізингу та 3 150,79 грн. відсотків.

У матеріалах справи№914/194/18 наявні копії платіжних доручень про сплату МП "Сніжинка" лізингових платежів на загальну суму 24 945,13 грн, останній лізинговий платіж здійснено 27.08.2004, у зв`язку з чим суди дійшли висновку, що перехід права власності на нерухоме майно в будь-якому випадку не міг виникнути раніше цієї дати, а МП "Сніжинка" не доведено виконання умов додаткової угоди від 28.05.2003 та погодженого графіку сплати лізингових платежів у повному обсязі.

Проте, згідно з довідкою Банку від 20.04.2006 № 04-364, МП "Сніжинка" провело оплату лізингових платежів за договором фінансового лізингу від 11.08.1998 №1 згідно з графіком лізингових платежів.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про фінансовий лізинг" (у редакції на час укладення договору фінансового лізингу) лізинг - це підприємницька діяльність, яка спрямована на інвестування власних чи залучених фінансових коштів і полягає в наданні лізингодавцем у виключне користування на визначений строк лізингоодержувачу майна, що є власністю лізингодавця або набувається ним у власність за дорученням і погодженням з лізингоодержувачем у відповідного продавця майна, за умови сплати лізингоодержувачем періодичних лізингових платежів.

Згідно з приписами статті 10 Закону України "Про фінансовий лізинг" право власності на об`єкт фінансового лізингу набувається лізингоодержувачем після сплати повної вартості об`єкта лізингу відповідно до умов договору лізингу та законодавства України.

З огляду на наведене, оскільки у справі №914/194/17 судом встановлено, що МП «Сніжинка» вчинялись дії щодо сплати лізингових платежів, такі дії спрямовані на набуття права власності МП «Сніжинка» на будівлі арочного складу площею 475, 9 кв.м. по вул. Городоцька, 371 у м. Львів, суд апеляційної інстанції вважає, що незважаючи на встановлення судом факту неукладення договору відчуження об`єктів нерухомого майна по договору фінансового лізингу від 25.05.2006 та скасування судом запису про право власності позивача на вказану будівлю, позивач має охоронюваний законом інтерес щодо вказаного нерухомого майна, а відтак не погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність доказів порушення прав чи охоронюваних законом інтересів позивача .

Разом з тим, зважаючи на те, що вказаний висновок суду першої інстанції не призвів до неправильного вирішення справи, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення Господарського суду Львівської області від 21.09.2020 у справі №914/795/18 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Доводи апеляційної скарги не можуть слугувати підставою для скасування або зміни оскаржуваного рішення суду.

Судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покласти на скаржника в порядку ст.ст.129, 282 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, -

Західний апеляційний господарський суд ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду Львівської області від 21.09.2020 у справі №914/795/18 залишити без змін, апеляційну скаргу Малого підприємства Сніжинка без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили з моменту прийняття.

3. Порядок та строк оскарження встановлено ст.ст. 288, 289 ГПК України.

Головуючий суддя Кордюк Г.Т.

Суддя Кравчук Н.М.

Суддя Плотніцький Б.Д.