ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
"23" лютого 2021 р. Cправа № 902/1006/20
Господарський суд Вінницької області у складі судді Маслія І.В., при секретарі судового засідання Шушковій А.П.,
За участю представників
позивача Наконечна Н.О, ордер АА №1053379 від 01.10.2020р. (в режимі ВКЗ).
відповідача Кухар О.І., ордер ВН №139610 від 22.11.2020р.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду клопотання представника відповідача від 18.02.2021 року про стягнення витрат на професійну правничу допомогу та клопотання представника позивача від 22.02.2021 про зменшення витрат на професійну правничу допомогу у справі:
до: Фізичної особи-підприємця Багабунта Володимира Миколайовича ( АДРЕСА_1 )
про стягнення 326326,24 грн. збитків
Рішенням суду від 15.02.2021 у задоволенні позову Приватного підприємства "ЛТ-ТРЕЙД" до Фізичної особи-підприємця Багабунта Володимира Миколайовича про стягнення 326326,24 грн. збитків відмовлено повністю, понесені позивачем судові витрати залишити за останнім.

У відзиві на позовну заяву представником відповідача зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс i які очікує понести в зв`язку із розглядом справи, а саме витрати на юридичну допомогу 30000,00 гривень.

Користуючись своїм правом, передбаченим ч.8 ст. 129 ГПК України, представник відповідача в судовому засіданні 15.02.2021 заявив усне клопотання про намір надати до суду додаткові докази понесених судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

В резолютивній частині рішення, відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 238 ГПК України, судом призначено судове засідання на 23.02.2021 на 12:00 для розгляду клопотання представника відповідача Кухар О.І. щодо судових витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги.

Після прийняття судового рішення, 19.02.2021 року, у строк визначений п. 8 ст. 129 ГПК України, від представника відповідача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи доказів понесених витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 29000,00 грн. до клопотання долучено докази направлення даного клопотання позивачу.

22.02.2021 до суду від представника позивача надійшло клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

На визначену судом дату 23.02.2021 в судове засідання з`явились представники сторін, представник позивача приймала участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, за допомогою системи відеоконференцзв`язку EasyCon.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав клопотання від 18.02.2021 про долучення до матеріалів справи доказів понесених витрат на професійну правничу допомогу у повному обсязі та просив задовольнити його.

Представник позивача проти клопотання представника відповідача заперечив з підстав викладених у клопотанні від 22.02.2021 та просила у задоволенні клопотання відповідача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

Частиною 3 ст. 244 ГПК України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Відповідно до ст. 219 Господарського процесуального кодексу України, додаткове рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні судом проголошено вступну та резолютивну частину додаткового рішення та повідомлено, що повне додаткове рішення буде складено у термін, передбачений ч. 6 ст. 233 ГПК України.

Так, розглянувши матеріали справи, клопотання представника відповідача про понесенні судові витрати на правничу допомогу та клопотання представника позивача про відмову у задоволенні клопотання відповідача про понесенні витрати на правничу допомогу суд зазначає наступне.

Як зазначалось вище, у відзиві на позовну заяву представником відповідача зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс i які очікує понести в зв`язку із розглядом справи, а саме витрати на юридичну допомогу 30000,00 гривень.

Користуючись своїм правом, передбаченим ч.8 ст. 129 ГПК України, представник відповідача в судовому засіданні до закінчення судових дебатів, зазначив, що додаткові докази розміру понесених судових витрат буде подано протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Рішенням суду від 15.02.2021 у задоволенні позову Приватного підприємства "ЛТ-ТРЕЙД" до Фізичної особи-підприємця Багабунта Володимира Миколайовича про стягнення 326326,24 грн. збитків відмовлено повністю, понесені позивачем судові витрати залишити за останнім.

В резолютивній частині рішення, відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 238 ГПК України, судом призначено судове засідання на 23.02.2021 на 12:00 для розгляду клопотання представника відповідача Кухар О.І. щодо судових витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги.

Після прийняття судового рішення, 19.02.2021 року, у строк визначений п. 8 ст. 129 ГПК України, від представника відповідача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи доказів понесених витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 29000,00 грн. до клопотання долучено докази направлення даного клопотання позивачу.

22.02.2021 до суду від представника позивача надійшло клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в якому останній просить відмовити у задоволенні витрат понесених відповідачем на правничу допомогу.

Згідно ч. 3 ст. 233 ГПК України суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами справи по суті.

За змістом статті 123 ГПК до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Порядок розподілу судових витрат визначено статтею 129 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно із частинами 4, 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

У положеннях ГПК України закріплено вимогу до кожної із сторін процесу подавати до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які сторона понесла і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи (стаття 124 ГПК). Попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат є обов`язковою складовою як позовної заяви (апеляційної та касаційної скарг), так і відзиву, оскільки з огляду на положення частин 5-7 статті 129 ГПК попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат враховується судом під час вирішення питання про розподіл судових витрат, пов`язаних з розглядом справи. При цьому слід зауважити, що поданий стороною попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми таких витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Згідно ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У пункті 26 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Надточій проти України" та пункті 23 рішення Європейського суду з прав людини "Гурепка проти України № 2" наголошено, що принцип рівності сторін - один зі складників ширшої концепції справедливого судового розгляду, за змістом якого кожна сторона повинна мати розумну можливість обстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її у суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Аналіз положень статей 126-129 ГПК України вказує на те, що процесуальне законодавство надає можливість іншій стороні подати клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, у разі незгоди із розрахунком витрат, наведеним у відповідній заяві.

З матеріалів справи вбачається, що у відзиві на позовну заяву визначено попередній орієнтовний розрахунок судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 30000,00 грн, крім того представником відповідача, в судовому засіданні, до закінчення судових дебатів, було заявлено усне клопотання про подання протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду додаткових доказів на підтвердження понесених судових витрат.

У подальшому в строк, визначений частиною 8 статті 129 ГПК, 19.02.2021 року від представника відповідача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи документів, що підтверджують витрати відповідача на професійну правничу допомогу, до якого долучено копію договору про надання юридичних послуг від 12.10.2020; акт приймання-передачі юридичних послуг від 18.02.2021, свідоцтва про право заняття адвокатською діяльністю №304 від 19.12.2003 р., Витяг з Єдиного реєстру адвокатів України щодо адвоката Кухар О.І.

Крім того, до відзиву на позовну заяву додано копію ордеру серія ВН №139610 від 22.11.2020р., відповідно до якого на підставі договору від 12.10.2020 адвокат Кухар О.І. надає правову допомогу ФОП Багабунт В.М. у Господарському суді Вінницької області та квитанції до прибуткових касових ордерів на загальну суму 29000,00 грн., а саме № 242 від 19.10.2020 на суму 9000,00 грн., № 243 від 20.10.2020 на суму 3000,00 грн., №245 від 05.11.2020 на суму 9000,00 грн. та №246 від 06.11.2020 на суму 8000,00 грн.

Відповідно до частини 3 статті 123 ГПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини 3 цієї статті).

Згідно положень частини 1 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Приписами частини 2 статті 126 ГПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

При здійснені розподілу між сторонами спору судових витрат на професійну правничу допомогу, суд враховує результат розгляду спору, умови договору про надання правничої допомоги, укладеного між стороною спору та адвокатом (адвокатським об`єднанням, бюро), обсяги наданих стороні, як клієнту, послуг правничої допомоги щодо представництва її інтересів в суді під час розгляду справи, а також, в порядку статті 86 ГПК України надає належну оцінку поданим стороною, яка понесла відповідні витрати, доказам фактичного надання їй адвокатських послуг, їх прийняття стороною спору на підставі акта приймання-передачі послуг з виставленням адвокатом (адвокатським об`єднанням, бюро) клієнту рахунка на оплату таких послуг.

Частиною 4 статті 126 ГПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Критерії оцінки поданих заявником доказів суд встановлює самостійно у кожній конкретній справі, виходячи з принципів верховенства права та пропорційності, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, що суди застосовують як джерело права згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини".

Водночас, згідно з частиною 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

При цьому згідно з статтею 74 України сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Подані на підтвердження таких витрат докази мають окремо та у сукупності відповідати вимогам статей 75-79 ГПК України.

Дослідивши докази, надані представником відповідача в підтвердження понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу судом встановлено, що заявлені витрати підтверджені належними та допустимими доказами.

Згідно із ч. 5 ст. 126 ГПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною 6 ст. 126 ГПК України встановлено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Разом з цим, клопотання представника позивача про відмову у задоволені понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу адвоката, не містить чітких обґрунтувань не співмірності понесених відповідачем витрат та наданих адвокатом послуг.

В клопотанні представником позивача зазначено, що розрахунок витрат на правничу допомогу відповідача у відзиві на позовну заяву відрізняється від загальної суми згідно квитанцій № 242 від 19.10.2020, № 243 від 20.10.2020, № 245 від 05.11.2020 та № 246 від 06.11.2020.

Дане твердження представника позивача судом оцінюється критично, оскільки ч. 2 ст. 124 ГПК України містить норму згідно якої суд може відмовити у відшкодуванні судових витрат в разі не подання попереднього розрахунку таких витрат, разом з тим як зазначалось вище у відзиві на позовну заяву міститься попередній орієнтовний розрахунок судових витрат, а тому поданий стороною попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми таких витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Також, в клопотанні представником позивача зазначено, що із вищезазначених квитанцій не можливо визначити, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи № 902/1006/20, що суперечить п. 1 ч. 5 ст. 129 ГПК України та що дані квитанції свідчать про прибутки адвоката, а не витрати відповідача, адже саме витрати останнього мають бути підтверджені, наприклад видатковим касовим ордером з підписами уповноважених осіб (керівника та головного бухгалтера), або у випадку безготівкового розрахунку - платіжним дорученням.

Суд, дослідивши додані до відзиву квитанції до прибуткових касових ордерів встановив, що в даних квитанціях зазначено підставу прийняття від ФОП Багабунт В.М. коштів, а саме за юридичні послуги, договір від 12.10.2020.

З поданого представником відповідача договору про надання юридичних послуг від 12.10.2020 вбачається, що ФОП Кухар О.І., за договором Адвокат та ФОП Багабунт В.М., за договором Довіритель уклали цей договір про наступне: Адвокат зобов`язується надавати правові послуги Довірителю з нормативно-правового обґрунтування правової позиції та підготовки відзиву на позов Приватного підприємства «ЛТ-Трейд» про стягнення 326326,24 грн. та представництво інтересів у Господарському суді Вінницької області з даного предмету.

Крім того, в п. 3 даного Договору сторонами визначено вартість послуг Адвоката 29000,00 грн.

З огляду на викладене, вище зазначені, твердження представника позивача, судом оцінюються критично та спростовуються вище зазначеними доказами.

Крім того, відповідно до ч. 5 ст. ст. 126 ГПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, разом з цим, представником позивача в клопотанні не зазначена сума до якої слід зменшити понесені відповідачем витрати та не надано будь яких доказів в підтвердження неспівмірності понесених та заявлених відповідачем витрат на правничу допомогу.

В судовому засіданні, представником відповідача ставилось запитання представнику позивача, яка сума на її думку була б не завищена, на що представник позивача зазначила що дане питання є некоректним.

З огляду на викладене, беручи до уваги факт понесення відповідачем витрат на професійну правничу допомогу, а також те, що сума зазначених витрат підтверджується матеріалами справи та враховуючи, що позивачем в порядку, визначеному п. 6 ст. 126 ГПК України не доведено неспівмірність заявлених витрат, суд дійшов висновку про необхідність покладення зазначених витрат на позивача відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 129 ГПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 74-79, 86, 123, 126, 129, 233, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Клопотання представника відповідача адвоката Кухара О.І., щодо витрат понесених відповідачем на правничу допомогу задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного підприємства "ЛТ-ТРЕЙД" (просп. Перемоги, буд. 60, кв. 143, м. Чернігів, Черкаська обл., 14017, ) на користь Фізичної особи-підприємця Багабунта Володимира Миколайовича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 29000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

3. Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

4. Копію судового рішення надіслати учасникам справи рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення (ч.1 ст.256 ГПК України).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано (ч.1 ст.241 ГПК України).

Апеляційна скарга подається відповідно до ст.ст. 256, 257 та п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повний текст додаткового рішення складено 26.02.2021

Суддя Маслій І.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (просп. Перемоги, буд. 60, кв. 143, м. Чернігів, Черкаська обл., 14017)

3 - відповідачу (вул. Депутатська, буд. 40, с. Якушинці, Вінницький р-н, Вінницька обл., 23222)