РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

01.03.2021Справа № 910/18401/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Комарової О.С. розглянув в порядку спрощеного позовного провадження

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРТАРАСТАНДАРТ»

до Товариства з обмеженою від повідальністю «ЕКСПЕРТНЕ БЮРО «СТОЛИЦЯ»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «БАУМІКС УКРАЇНА»

про стягнення 187 647, 55 грн

Без виклику (повідомлення) учасників удового процесу.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРТАРАСТАНДАРТ» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКСПЕРТНЕ БЮРО «СТОЛИЦЯ» про стягнення 187 647, 55 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що до позивача як нового кредитора за договором про відступлення права вимоги № 27/07 від 27.07.2020 перейшло право вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «БАУМІКС УКРАЇНА» (первісний кредитор) за договором суборенди нерухомого майна від 25.06.2018, укладеним між ТОВ «БАУМІКС УКРАЇНА» та ТОВ «ЕКСПЕРТНЕ БЮРО «СТОЛИЦЯ». Внаслідок невиконання останнім своїх договірних зобов`язань щодо сплати орендної плати за користування приміщенням у період з 01 вересня 2019 по 30 червня 2020 року, утворилась заборгованість розмірі 187 647, 55 грн, яку позивач просить стягнути в судовому порядку.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30 листопада 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Так, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду від 30.11.2020 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 02154, м. Київ, вул. Ентузіастів, 1/2.

Однак, конверт з ухвалою суду був повернутий відділенням поштового зв`язку у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що неотримання листа з ухвалою суду відповідачем та його повернення до суду є наслідком відсутності волевиявлення відповідача щодо його належного отримання, проте, ніяким чином не неналежним повідомленням про розгляд справи у розмінні Господарського процесуального кодексу України.

У встановлений судом строк, письмових пояснень щодо позову від третьої особи не надходило.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21 грудня 2020 року, позовну заяву залишено без руху на підставі ч. 11 ст. 176 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з встановленням після відкриття провадження у справі порушень вимог статей 162, 164 ГПК України

У встановлений судом строк, недоліки позовної заяви усунуто шляхом подання заяви від 28 грудня 2020 року, яка надійшла до суду 31 грудня 2020 року у зв`язку з чим 08 лютого 2021 року постановлено ухвалу в порядку ч. 12 ст. 176 ГПК України про продовження розгляду справи.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що відповідач так і не скористався наданими йому процесуальними правами, а за висновками суду у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,

ВСТАНОВИВ:

25 червня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «БАУМІКС УКРАЇНА» (орендар) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕКСПЕРТНЕ БЮРО «СТОЛИЦЯ» (суборендар) укладено договір суборенди нерухомого майна (далі - Договір).

Предметом договору є оренда приміщення загальною площею 200, 00 кв.м., яке розташоване на чотирнадцятому поверсі будівлі за адресою: м. Київ, Дніпровська набережна, буд. 26-Г (п. 1.1 Договору).

За умовами цього Договору, орендар передає, а суборендар приймає від орендаря в тимчасове платне користування (оренду) приміщення на умовах, встановлених цим Договором (п. 2.1 Договору)

Згідно п. 3.2 Договору передача приміщення в оренду здійснюється не пізніше 3 (трьох) календарних днів з моменту підписання цього Договору та акту приймання-передачі приміщення.

Відповідно до п. 4.3 Договору, за користування приміщенням, суборендар сплачує орендарю орендну плату, місячний розмір якої на момент укладення цього Договору становить 20 000, 00 грн.

У пункті 4.5 Договору сторони дійшли згоди, що сума орендної плати за Договором сплачується суборендарем щомісячно, авансовим платежем до 10-го числа поточного місяця та на день здійснення оплати та не підлягає індексації.

Актом прийому-передачі приміщення від 18 січня 2019 року вищенаведене приміщення було передано Товариством з обмеженою відповідальністю «БАУМІКС УКРАЇНА» у користування відповідача.

Додатковою угодою № 1 від 18 січня 2019 року до Договору суборенди нерухомого майна від 25 червня 2018 року було внесено зміни до пункту 4.3 Договору та зменшено розмір орендної плати за користування приміщенням до 17 000, 00 грн.

Додатковою угодою № 2 від 05 серпня 2019 року до Договору суборенди нерухомого майна від 25 червня 2018 року було внесено зміни до пункту 4.3 Договору та визначено розмір орендної плати за користування приміщенням у розмірі 20 000, 00 грн.

Як зазначає позивач, не виконуючи зобов`язання зі сплати орендної плати за користування приміщенням у період з 01 вересня 2019 року по 30 червня 2020 року у відповідача утворилась заборгованість зі сплати орендної плати перед ТОВ «БАУМІКС УКРАЇНА» у розмірі 187 647, 55 грн.

В подальшому, 27 липня 2020 року між ТОВ «БАУМІКС УКРАЇНА» (первісний кредитор) та ТОВ «УКРТАРАСТАНДАРТ» (новий кредитор) укладено Договір про відступлення права вимоги № 27/07 (основний договір) (далі - Договір № 27/07), за умовами якого первісний кредитор передає належне йому право вимоги згідно з Договором суборенди нерухомого майна від 25 червня 2018 року, укладеного між Первісним кредитором та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕКСПЕРТНЕ БЮРО «СТОЛИЦЯ» (боржник), а новий кредитор приймає право вимоги, що належне первісному кредитору за основним договором (п. 1.1 Договору № 27/07).

Згідно пункту 1.2 Договору № 27/07 сума вимоги за основним договором становить 187 647, 55 грн.

Листом від 28 липня 2020 року боржника було повідомлено про те, що ТОВ «БАУМІКС УКРАЇНА» за Договором № 27/07 відступило ТОВ «УКРТАРАСТАНДАРТ» право вимоги, що виникло на підставі договору суборенди нерухомого майна від 25 червня 2018 року у сумі 187 647, 55 грн.

05 серпня 2020 року новий кредитор направив боржникові претензію про сплату заборгованості у розмірі 187 647, 55 грн, проте конверт повернувся відправникові у зв`язку із закінченням терміну зберігання.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За приписами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Як вбачається з правовідносин, що виникли між сторонами, їм притаманні ознаки, що характеризують цивільні відносини, які виникають з договорів найму (оренди).

Частина 1 статті 759 ЦК України визначає, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Аналогічним чином, приписами ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України (далі - ГК України) передбачено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ч. 1, ч. 5 ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Пунктами 1, 4 статті 286 ГК України визначено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

За встановленими обставинами справи, між ТОВ «БАУМІКС УКРАЇНА» та ТОВ «ЕКСПЕРТНЕ БЮРО «СТОЛИЦЯ» існували правовідносини щодо оренди приміщення загальною площею 200, 00 кв.м., яке розташоване на чотирнадцятому поверсі будівлі за адресою: м. Київ, Дніпровська набережна, буд. 26-Г, які розпочались 18 січня 2019 року внаслідок підписання акту прийому-передачі приміщення, як того вимагає абзац 2 пункту 3.2 Договору.

Надання приміщення в оренду відповідачеві та визначення суми орендних платежів підтверджується наступними актами надання послуг: № 1 від 31.01.2019 на суму 7 677, 42 грн; № 2 від 28.02.2019 на суму 17 000, 00 грн; № 3 від 31.03.2019 на суму 17 000, 00 грн; № 4 від 30.04.2019 на суму 17 000, 00 грн; № 5 від 31.05.2019 на суму 17 000, 00 грн; № 6 від 30.06.2019 на суму 17 000, 00 грн; № 7 від 31.07.2019 на суму 17 000, 00 грн; № 8 від 31.08.2019 на суму 19 612, 90 грн; № 9 від 30.09.2019 на суму 20 000, 00 грн; № 10 від 31.10.2019 на суму 20 000, 00 грн; № 11 від 30.11.2019 на суму 20 000, 00 грн; № 12 від 31.12.2019 на суму 20 000, 00 грн; № 1 від 31.01.2020 на суму 20 000, 00 грн; № 2 від 29.02.2020 на суму 20 000, 00 грн; № 3 від 31.03.2020 на суму 20 000, 00 грн; № 4 від 30.04.2020 на суму 20 000, 00 грн; № 5 від 31.05.2020 на суму 20 000, 00 грн; № 6 від 30.06.2020 на суму 20 000, 00 грн.

Відтак, загалом за період з січня 2019 року до червня 2020 року орендна плата за приміщення склала 329 290, 32 грн.

Проте відповідачем не було в повному обсязі сплачено суму орендних платежів. Так, матеріали справи містять докази оплати у сумі 141 642, 77 грн, а саме меморіальні ордери № @2PL344122 від 05.09.2019 на суму 14 860, 00 грн, № @2PL972397 від 03.10.2019 на суму 14 860, 00 грн, № @2PL538982 від 06.08.2019 на суму 30 222, 77 грн, № @2PL047352 від 12.07.2019 на суму 6 800, 00 грн, № @2PL026034 від 12.07.2019 на суму 14 900, 00 грн та платіжне доручення № 33 від 02.07.2018 на суму 60 000, 00 грн.

Відповідно до ст. 193 ГК України та ст. 526 ЦК України, зобов`язання мають виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускається.

Згідно частин 1, 2 статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Матеріали справи свідчать про те, що відповідач в порушення умов договору та норм чинного законодавства належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання щодо своєчасного та повного внесення орендної плати з Договором, у зв`язку з чим в останнього виникла заборгованість перед ТОВ «БАУМІКС УКРАЇНА» у розмірі 187 647, 55 грн.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Частиною 1 статті 513 ЦК України визначено, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Дослідивши зміст Договору суборенди нерухомого майна від 25 червня 2018 року, суд встановив відсутність у ньому застережень щодо неможливості відступлення сторонами їх прав та/або обов`язків.

Таким чином, внаслідок укладення договору № 27/07 до позивача, як нового кредитора перейшло право вимагати від ТОВ «ЕКСПЕРТНЕ БЮРО «СТОЛИЦЯ» належного виконання всіх зобов`язань за договором суборенди нерухомого майна від 25 червня 2018 року, у тому числі щодо сплати заборгованості в сумі 187 647, 55 грн.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено, що відповідач в порушення умов договору та норм чинного законодавства належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання з повного та своєчасного внесення орендної плати, у зв`язку з чим за ним обліковується заборгованість в розмірі 187 647, 55 грн., яку ним не спростовано, доказів оплати не надано.

З огляду на вищенаведене та враховуючи доведеним факт порушення зобов`язань за договором суборенди нерухомого майна від 25 червня 2018 року, вимоги позивача, як нового кредитора у зобов`язанні про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 187 647, 55 грн є цілком обґрунтованими.

Враховуючи викладене в сукупності, зважаючи на зміст позовних вимог, обставини, встановлені під час розгляду справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, у зв`язку з чим наявні підстави для задоволення позову.

З огляду на результат вирішення справи, судові витрати, відповідно до ст. 129 ГПК України, покладаються на відповідача в розмірі 2 814, 72 грн.

Керуючись ст.ст. 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 254 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКСПЕРТНЕ БЮРО «СТОЛИЦЯ» (02154, м. Київ, вул. Ентузіастів, буд 1/2, ідентифікаційний код 37936023) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРТАРАСТАНДАРТ» (49000, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Писаржевського, буд. 1-А, офіс 410; ідентифікаційний код 37004482) 187 647, 55 грн (сто вісімдесят сім тисяч шістсот сорок сім гривень 55 коп.) заборгованості та 2 814, 72 грн (дві тисячі вісімсот чотирнадцять гривень 72 коп.) судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів в порядку, передбаченому ст.ст. 253-259, з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України.

Рішення в повному обсязі складено 01.03.2021.

Суддя О.С. Комарова