СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" березня 2021 р. Справа № 922/2423/20

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Шутенко І.А., суддя Ільїн О.В. , суддя Тихий П.В.,

за участю секретаря судового засідання Чумак Д.В.

від позивача адвокат Стриж Л.А., ордер серія АХ№1036405 від 13.01.2021;

від відповідача адвокат Поліщук О.Л., ордер серія АХ№1008562 від 08.12.2020;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод "Будінвест" (вх. №3291 Х/1),

на рішення Господарського суду Харківської області від 22.10.2020 (повний текст складено 26.10.2020), ухвалене о 09 год 38 хв. у складі судді Погорелової О.В.,

у справі №922/2423/20,

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Фінекс Капітал", що діє від власного імені, в інтересах та за рахунок активів Пайового закритого недиверсифікованого венчурного інвестиційного фонду "Стаксель", м. Харків

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод "Будінвест", м. Харків

про стягнення 173627,29 грн

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Фінекс Капітал" (далі - ТОВ "КУА "Фінекс Капітал", позивач), що діє від власного імені, в інтересах та за рахунок активів Пайового закритого недиверсифікованого венчурного інвестиційного фонду "Стаксель", звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод "Будінвест" (далі - ТОВ "Завод Будінвест", відповідач), в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь:

- заборгованість за процентами за користування кредитними коштами згідно умов кредитного договору № 23019/ЮКР/0 від 06.12.2019 за період з 25.12.2019 по 24.01.2020 в сумі 155244,09 грн;

- суму пені за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитними коштами згідно умов кредитного договору № 23019/ЮКР/0 від 06.12.2019 за період з 01.02.2020 по 27.07.2020 в сумі 13259,37 грн;

- суму інфляційних втрат від несвоєчасної сплати процентів за користування кредитом на підставі кредитного договору № 23019/ЮКР/0 від 06.12.2019 за період з 01.02.2020 по 29.02.2020 в сумі 2807,89 грн та З % річних від суми прострочених процентів за користування кредитом згідно умов кредитного договору №23019/ЮКР/0 від 06.12.2019 за період з 01.02.2020 по 27.07.2020 в сумі 2315,94 грн.

Позов обґрунтований неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань по вказаному кредитному договору.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 22.10.2020 у справі №922/2423/20 позов задоволено частково. Закрито провадження у справі в частині стягнення 155244,09 грн заборгованості по процентам за користування кредитними коштами згідно умов Кредитного договору №23019/ЮКР/0 від 06.12.2019 за період з 25.12.2019 по 24.01.2020. Стягнуто з ТОВ "Завод Будінвест" (61066, м. Харків, вул. Велозаводська, 1, ) на користь ТОВ КУА "Фінекс-Капітал", що діє від власного імені, в інтересах та за рахунок активів Пайового закритого недиверсифікованого венчурного інвестиційного фонду "Стаксель" (61070, м. Харків, вул. Ак. Проскури, 1, корпус 45, офіс 21; ) - 13259,37 грн пені, 2807,89 грн інфляційних втрат, 2315,94 грн 3% річних, 2604,41 грн судового збору та 4000,00 грн судових витрат на професійну правничу допомогу.

Не погодившись з рішенням, ухваленим господарським судом першої інстанції, до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернувся відповідач ТОВ "Завод "Будінвест", який просить скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 22.10.2020 у справі №922/2423/20 в частині стягнення з ТОВ "Завод Будінвест" на користь ТОВ КУА "Фінекс-Капітал", що діє від власного імені, в інтересах та за рахунок активів Пайового закритого недиверсифікованого венчурного інвестиційного фонду "Стаксель" 13259,37 грн пені і 2315,94 грн 3% річних за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитними коштами згідно умов Кредитного договору № 23019/ЮКР/0 від 06.12.2019 за період з 01.02.2020 по 27.07.2020; 2807,89 грн інфляційних втрат від несвоєчасної сплати процентів за користування кредитом на підставі Кредитного договору №23019/ЮКР/0 від 06.12.2019 за період з 01.02.2020 по 29.02.2020; а також про закриття провадження в частині позовних вимог про стягнення з відповідача 8448,70 грн процентів за користування кредитними коштами згідно умов Кредитного договору № 23019/ЮКР/0 від 06.12.2019 за період з 25.12.2019 по 24.01.2020. Просить закрити провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення 12345,22 грн пені та 2141,76 грн 3% річних від суми прострочених процентів за користування кредитом згідно умов Кредитного договору № 23019/ЮКР/0 від 06.12.2019 за період з 01.02.2020 по 27.07.2020; в іншій частині позовних вимог відмовити.

Апелянт вважає, що суд першої інстанції не врахував, що відповідач до дня звернення позивача із позовом до суду частково виконав перед первісним кредитором свої зобов`язання щодо сплати відсотків за користування кредитними коштами за спірний період. Проте суд першої інстанції зробив хибний висновок про те, що сума боргу зі сплати відсотків за спірний період становила 155244,09 грн.

Відповідач зазначає, що суд першої інстанції стягуючи інфляційні втрати від не своєчасної сплати процентів за кредитом за період з 01.02.2020 по 29.02.2020 не звернув увагу, що в цей період позивач не міг зазнати інфляційних втрат від несвоєчасної сплати відповідачем процентів, оскільки в цей період індекс споживчих цін був менше 100.

Повністю задовольнивши вимоги в частині стягнення 3% річних у розмірі 2315,94 грн та пені у розмірі 2807,89 грн суд вийшов за межі позовних вимог, оскільки в позові заявлено період до стягнення з 01.07.2020 по 27.07.2020, а розраховані позовні вимоги за період з 01.07.2020 по 31.07.2020.

На думку відповідача, суд не врахував, що платіжними дорученнями від 05.10.2020 №635, 636 він сплатив на банківський рахунок позивача 61408,50 грн. пені по простроченим відсоткам та 14381,32 грн 3% річних на прострочені відсотки. Отже в частині позовних вимог про стягнення 12345,22 грн пені та 2141,76 грн 3% річних від суми прострочених відсотків за користування в період з 25.12.2019 по 24.01.2020 суд, на думку відповідача, повинен був закрити провадження через відсутність предмету спору, а в частині вимог про стягнення 914,15 грн пені та 174,18 грн 3% річних відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 07.12.2020 апеляційну скаргу ТОВ "Завод "Будінвест" на рішення Господарського суду Харківської області від 22.10.2020 у справі №922/2423/20 залишено без руху.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 23.12.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Завод "Будінвест" на рішення Господарського суду Харківської області від 22.10.2020 у справі №922/2423/20; розгляд апеляційної скарги ТОВ "Завод "Будінвест" на рішення Господарського суду Харківської області від 22.10.2020 у справі №922/2423/20 постановлено здійснювати без повідомлення учасників справи.

13.01.2021 до апеляційного суду від позивача надійшов відзив, у якому заперечує проти задоволення апеляційної скарги. Зазначає, що поза увагою відповідача залишився факт, що у 2019 році 365 днів, а у 2020 році 366 днів, отже за період з 25.12.2019 по 31.12.2019 включно нараховувалося 5018,49 грн/день процентів, а починаючи з 01.01.2020 5004,78 грн/день процентів. Позивач заперечує проти тверджень апелянта, що ним було здійснено погашення пені та 3%, оскільки кошти, які надходили від відповідача погашалися у відповідності до черговості, установленій п. 3.10 Договору, яким передбачено, що заборгованість за неустойкою та інша заборгованість за цим договором погашається у сьому чергу. Щодо невідповідності періоду нарахування пені, 3% річних та інфляційних втрат позивач зазначив, що у позовній заяві ним було допущено описку, однак у розрахунку такі описки відсутні, тому суд правомірно задовольнив вимоги про стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат.

13.01.2021 від апелянта надійшло клопотання (вх.№334), в якому просить здійснити розгляд скарги з повідомленням учасників справи.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 15.01.2021 заяву ТОВ "Завод "Будінвест" про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням учасників справи задоволено, призначено розгляд апеляційної скарги ТОВ "Завод "Будінвест" на рішення Господарського суду Харківської області від 22.10.2020 у справі №922/2423/20 у судовому засіданні з повідомленням учасників справи на 16.02.2021 о 10:30 год.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 16.02.2021 оголошено перерву у судовому засіданні у справі №922/2423/20 до 04.03.2021 об 11:00 год.

Розпорядженням керівника апарату суду від 03.03.2021 у зв`язку з перебуванням судді Слободіна М.М. на навчанні на дату розгляду справи призначено повторний автоматизований розподілу судової справи між суддями.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.03.2021 для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючи суддя Шутенко І.А., суддя Тихий П.В., суддя Ільїн О.В.

04.03.2021 у судовому засіданні апеляційної інстанції був присутній представник апелянта (відповідача), який наполягав на доводах апеляційної скарги, просив суд її задовольнити. Зазначив, що відповідачем неправильно визначено розмір заборгованості по процентам за користування кредитом за період з 25.12.2019 по 24.01.2020, яка існувала на момент подання позовної заяви, що в свою чергу призвело до неправильного розрахунку пені та 3% річних.

Присутня у судовому засіданні апеляційної інстанції 04.03.2021 представник позивача проти задоволення апеляційної скарги заперечувала, рішення суду першої інстанції вважає законним та обґрунтованим, та просила суд залишити його без змін.

Разом з тим у судовому засіданні представник позивача зазначила, що можливо ТОВ "КУА "Фінекс Капітал" під час визначення розміру заборгованості по процентам за користування кредитом за період з 25.12.2019 по 24.01.2020, яка існувала на момент подання позовної заяви, не було враховано кошти, що були частково сплачені відповідачем до подання позовної заяви з метою погашення зазначеної заборгованості.

Перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

06.12.2019 між АТ Акціонерний банк Радабанк (кредитор) та ТОВ "Завод Будінвест" (позичальник) укладено кредитний договір №23019/ЮКР/0 (далі кредитний договір), відповідно до умов п. 1.1. якого кредитор за наявності вільних грошових коштів, зобов`язується на умовах цього договору надати позичальнику кредит у вигляді відновлювальної відкличної кредитної лінії з лімітом кредитування у сумі 8400000,00 грн, зі зменшенням ліміту кредитування згідно з п. 1.2 цього кредитного договору, зі сплатою процентів у розмірі 22% річних, в порядку, визначеному даним договором.

Згідно з п. 3.1 кредитного договору видача кредиту здійснюється шляхом перерахування всієї суми кредиту або його окремої частини на поточний рахунок позичальника чи шляхом перерахування суми кредиту за реквізитами, вказаними в заяві позичальника про видачу кредитних коштів з урахуванням вимог п.1.1. та п.1.2. цього договору.

Відповідно до п. 3.2 кредитного договору датою надання кредиту вважається дата перерахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника чи дата перерахування коштів за реквізитами, вказаними в заяві позичальника про видачу кредитних коштів. Датою повного погашення кредиту вважається дата зарахування на відповідні рахунки кредитора: кредиту у розмірі фактичної заборгованості; нарахованих/обчислених процентів, комісійних винагород, неустойки, визначених цим договором, якщо інше не випливає з умов цього договору (п. 3.3 кредитного договору).

Пунктом 3.4 кредитного договору передбачено, що нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у валюті кредиту кожного дня, починаючи з дати надання кредиту на суму непогашеної заборгованості за кредитом згідно з методом факт/факт за формулою: сума процентів за один календарний день = сума заборгованості по кредиту на кінець цього дня* річна процентна ставка / фактична кількість днів у році* 100%.

Згідно п. 3.5 кредитного договору, сплата процентів за користування кредитом здійснюється щомісячно, в період з 25 числа до останнього банківського дня місяця.

Згідно п. 12.3 кредитного договору, кредитор має право у будь-який час відступити свої права та обов`язки за цим договором третій особі, при цьому підписанням цього договору позичальник надає свою згоду на таке відступлення та додаткове погодження угоди про відступлення з позичальником не потрібне. Умови такого відступлення встановлюються угодою між кредитором та третьої особою з додержанням вимог чинного законодавства. Позичальник не має права відступити свої права та обов`язки за цим договором третій особі.

Згідно матеріалів справи банк виконав зобов`язання з надання кредиту, перерахувавши позичальнику грошові кошти в сумі 8326130,12 грн, що підтверджується меморіальним ордером №38949 від 06.12.2019 (призначення платежу надання траншу кредиту згідно кредитного договору №23019/ЮКР/0 від 06.12.2019 згідно листа клієнта від 06.12.19) та не заперечується відповідачем.

26.06.2020 між АТ Радабанк (первісний кредитор) та ТОВ КУА Фінекс-Капітал, що діє від власного імені, в інтересах та за рахунок активів Пайового закритого недиверсифікованого венчурного інвестиційного фонду Стаксель (новий кредитор) укладено договір про відступлення права вимоги № ВПВ-26/06/20-Ст (надалі договір про відступлення).

Згідно з п.1.1 договору про відступлення первісний кредитор відступає (передає), а новий кредитор зобов`язаний сплатити на користь первісного кредитора ціну договору та прийняти в повному обсязі належні первісному кредитору права вимоги до боржника (ТОВ "Завод Будінвест"), іпотекодавця та поручителя за кредитним договором (№23019/ЮКР/0 від 06.12.2019) та договорами забезпечення, включаючи права вимоги до правонаступників боржника, іпотекодавця та поручителя, їх спадкоємців, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржника, іпотекодавця та поручителя або які зобов`язані виконати їх обов`язки, за кредитним договором та договорами забезпечення, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, щодо належного виконання боржником, іпотекодавцем та поручителем зобов`язань за кредитним договором та договорами забезпечення, сплати заборгованості та/або процентів та/або комісій та/або пені та/або штрафів та/або неустойки, в тому числі право нарахування яких виникло у первісного кредитора до укладання цього договору, передачі предметів забезпечення (іпотеки) в рахунок виконання зобов`язань за кредитним договором та договорами забезпечення, в тому числі права сторони/учасника в будь-яких судових та виконавчих провадженнях, а також права процесуального правонаступництва по всіх судових справах та провадженнях, що існують або можуть виникнути в майбутньому (надалі права вимоги).

Первісний кредитор володіє правами вимоги до боржника, іпотекодавця та поручителя на підставі кредитного договору та договорів забезпечення, зокрема, в повному обсязі права вимоги погашення заборгованості боржником за кредитним договором (п. 1.2.1 договору про відступлення). Обсяг прав вимоги до боржника, що передається за цим договором первісним кредитором новому кредитору: в повному обсязі права вимоги погашення заборгованості боржником за кредитним договором станом на дату укладання цього договору у розмірі 9238656,49 грн, а саме: заборгованість за кредитом у розмірі 8326130,12 грн; заборгованість за нарахованими процентами 912526,37грн, у т.ч за простроченими до оплати процентами у розмірі 752373,49 грн (пункти 1.3.1 - 1.3.1.2 договору про відступлення).

Керуючись положеннями ст. 6 ЦК України, за взаємною домовленістю сторони встановили, що відступлення права вимоги за кредитним договором та договорами забезпечення, розповсюджується в повному обсязі включаючи: право нового кредитора нараховувати та вимагати сплати процентів, комісії, неустойки, штрафів, пені за весь час прострочення боржником та/або іпотекодавцем та/або поручителем своїх зобов`язань відповідно до умов кредитного договору та договорів забезпечення, за весь час дії кредитного договору та договорів забезпечення, в тому числі і до моменту укладення цього договору (п. 1.4 договору про відступлення).

Відповідно до п. 1.5 договору про відступлення за відступлення права вимоги за цим договором, новий кредитор зобов`язаний сплатити первісному кредитору ціну договору (вартість відступлених прав) в розмірі та порядку, встановлених розділом 3 цього договору. Перехід права вимоги до нового кредитора у власність відбувається після повної оплати новим кредитором первісному кредитору ціни договору (вартість відступлених прав) в розмірі та порядку, встановлених розділом 3 цього договору. Відступлення права вимоги, згідно цього договору, здійснюється без згоди боржника, іпотекодавця та поручителя. Кредитний договір та договори забезпечення не містять заборони щодо відступлення прав за ними та не передбачають необхідності отримання згоди боржника, іпотекодавця та поручителя щодо відступлення прав за кредитним договором та договорами забезпечення (п.1.6 договору про відступлення).

Права вимоги первісного кредитора вважаються відступленими новому кредитору з моменту оплати ціни договору новим кредитором на користь первісного кредитора згідно з п. 3.1 3.4 цього договору (п. 2.1 договору про відступлення).

Згідно з п. 2.5 договору про відступлення з дати набуття новим кредитором права вимоги, до нового кредитора в обсязі, зазначеному в п. 1.3 та п.1.4 договору, переходять права первісного кредитора, а саме, право вимоги погашення заборгованості боржником, іпотекодавцем та поручителем за кредитним договором, права з іпотечним договором, включаючи право звернення стягнення на предмет іпотеки у відповідності до іпотечного договору та чинного законодавства України, права вимоги за договором поруки у відповідності до положень договору поруки та цього договору, а також права нарахування процентів за користування кредитними коштами, комісії, неустойки, штрафи, пеню за весь час прострочення боржником, іпотекодавцем та/або поручителем своїх зобов`язань, відповідно до умов кредитного договору та договорів забезпечення, в тому числі до моменту укладання цього договору.

Відповідно до п. 3.1. договору про відступлення за відступлення права вимоги, в обсязі встановленому п. 1.3 цього договору, новий кредитор сплачує первісному кредитору ціни договору (вартості відступлених вимог) за домовленістю сторін у розмірі 9238656,49 грн без ПДВ.

26.06.2020 новим кредитором сплачено первісному кредитору 9238656,49 грн, що підтверджується платіжним дорученням №1 від 26.06.2020 з призначенням платежу: сплата по договору про відступлення права вимоги №ВПВ 26/06/20 Ст від 26.06.2020 (а.с.17 т. 1)

Також, 26.06.2020 між первісним кредитором та новим кредитором складено акт приймання-передачі прав вимоги до договору про відступлення права вимоги №ВПВ-26/06/20-СТ від 26.06.2020 (а.с.15 т. 1).

У серпні 2020 року позивач подав до Господарського суду Харківської області позов у даній справі, в якому зазначав, що вимоги пункту 3.5. кредитного договору відповідачем виконані не були, внаслідок цього у відповідача виникла прострочена заборгованість по сплаті процентів за користування кредитом за період з 25.12.2019 по 24.01.2020 в сумі 155244,09 грн. Також, позивачем заявлено до стягнення пеню за прострочення сплати процентів за користування кредитом, інфляційні втрати та 3% річних.

Як зазначалося рішенням суду першої інстанції позовні вимоги було задоволено частково: закрито провадження у справі в частині стягнення 155244,09 грн заборгованості по процентам за користування кредитними коштами згідно умов Кредитного договору №23019/ЮКР/0 від 06.12.2019 за період з 25.12.2019 по 24.01.2020 та стягнуто з ТОВ "Завод Будінвест" на користь позивача 13259,37 грн пені, 2807,89 грн інфляційних втрат, 2315,94 грн 3% річних, 2604,41 грн судового збору та 4000,00 грн судових витрат на професійну правничу допомогу.

Суд встановив, що відповідач у встановлений строк свого обов`язку щодо повернення кредиту не виконав; обставин, з якими чинне законодавство пов`язує можливість звільнення його від виконання зобов`язання не навів, відповідно є підстави для стягнення за період з 25 грудня 2019 року по 24 січня 2020 року процентів за користування кредитними коштами в сумі 155244,09 грн.

З огляду на факт сплати відповідачем суми заборгованості за процентами за користування кредитом під час розгляду справи, провадження у справі в частині стягнення 155244,09 грн процентів за користування кредитними коштами згідно умов Кредитного договору № 23019/ЮКР/0 від 06 грудня 2019 року за період з 25 грудня 2019 року по 24 січня 2020 року грн підлягає закриттю на підставі пункту 2 частини 1 статті 231 ГПК України.

Здійснивши перерахунок 3 % річних та інфляційних втрат, з урахуванням умов договору, прострочення по сплаті грошового зобов`язання, а також порядку розрахунків, погодженого сторонами, господарський суд дійшов висновку, що здійснений позивачем розрахунок є арифметично вірним.

Врахувавши конкретні обставини справи, детально проаналізувавши всі докази, врахувавши принципи співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, тощо, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви позивача про розподіл судових витрат і стягнення з позивача на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 4000,00 грн.

При перегляді рішення місцевого господарського суду із врахуванням меж апеляційного перегляду згідно положень ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів апеляційного господарського суду виходить з наступного.

За змістом ст. 11, 525, 526 ЦК України договір є підставою виникнення цивільних прав і обов`язків, які мають виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до договору, а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, установлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).

Частиною 1 статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Частиною 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Отже, за своєю суттю кредитний договір є результатом точної, досягнутої раніше сторонами домовленості в цивільному обігу про порядок взаємовідносин щодо надання та повернення грошових коштів, де перераховані всі права і обов`язки сторін, в тому числі чітко визначено його ціну, порядок розрахунків, терміни виконання умов й інші необхідні елементи, тобто породжує цивільно-правові наслідки для сторін, що виключає віднесення правовідносин до публічно-правових.

Предметом позову в даній справі є вимога про стягнення заборгованості за процентами за користування кредитними коштами згідно умов Кредитного договору №23019/ЮКР/0 від 06.12.2019 за період з 25.12.2019 по 24.01.2020 в сумі 155244,09 грн, пені за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитними коштами згідно умов Кредитного договору за період з 01.02.2020 по 27.07.2020 у сумі 13259,37 грн, інфляційних втрат за період з 01.02.2020 по 29.02.2020 в сумі 2807,89 грн та 3% річних за період з 01.02.2020 по 27.07.2020 в сумі 2315,94 грн.

Як уже зазначалося, пунктом 1.1 кредитного договору встановлено розмір процентів за користування кредитом - 22%.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок заборгованості за процентами за користування кредитними коштами в період з 25.01.2019 по 24.01.2020, судом встановлено, що сума нарахованих процентів за один день 2019 року становить 8326130,12*22% / 365*100%=5018,49 грн, за один день 2020 року становить: 8326130,12*22% / 366*100%=5004,78 грн.

Оскільки відповідно до п. 3.5 Кредитного договору сплата процентів за користування кредитом здійснюється щомісячно, в період з 25 числа до останнього банківського дня місяця, відповідач повинену був здійснити оплату за користування кредитними коштами до 31.01.2020 включно.

Однак матеріали справи не мітять доказів виконання позичальником свого зобов`язання зі сплати процентів за користування кредитом у зазначений строк.

Отже, заборгованість за процентами за користування кредитними коштами в період з 25.12.2019 по 24.01.2020 станом на 01.02.2020 становила 155244,09 грн.

Відповідно до наданих позивачем до суду першої інстанції додаткових пояснень (а.с. 93-95 т. 1), ТОВ "КУА "Фінекс Капітал" зазначає, що згідно наданих первісним кредитором виписок з рахунку обліку процентів та рахунку обліку прострочених процентів за період з дати надання кредиту 06.12.2019 по 26.06.2020 відповідачем були здійснені наступні платежі 28.12.2019 - 40000,00 грн, 03.01.2020 - 55351,30 грн, 25.02.2020 - 17000,00 грн, 25.02.2020 - 34800,00 грн, 31.03.2020 - 7000,00 грн. Після звернення позивача до суду із позовом, відповідачем було погашено заборгованість за наступними платежами: 25 вересня 2020 року на суму 155 148,10 грн, 05 жовтня 2020 року на суму 4 091 006,94 грн.

За рахунок суми 40000,00 грн, що надійшла 28.12.2019, були частково погашені проценти за період з 06.12.2019 по 24.12.2019; за рахунок суми 55351,30 грн, що надійшла 03.01.2020, були повністю погашені проценти за період з 06.12.2019 по 24.12.2019. За рахунок сум 17000,00 грн, 34800,00 грн, що надійшли 25.02.2020, та 7000,00 грн, що надійшла 31.03.2020 було частково погашено проценти за період з 25.12.2019 по 24.01.2020. Залишок заборгованості за цей період склав 96444,09 грн.

Після надходження 25.09.2020 суми 155148,10 грн за її рахунок було погашено залишок простроченої заборгованості за період з 25.12.2019 по 24.01.2020 в сумі 96444,09 грн, та частково в сумі 58704,01 грн погашено прострочені проценти за період з 24.01.2020 по 25.02.2020. Залишок непогашених прострочених процентів за період з 25.01.2020 по 24.02.2020 становив 108273,57 грн, який був погашений за рахунок грошових коштів, що надійшли 05.10.2020.

Після надходження 05.10.2020 суми в розмірі 4091006,94 грн, відповідно до умов договору були погашені: залишок прострочених процентів за період з 25.01.2020 по 24.02.2020 у сумі 108273,57 грн; прострочені проценти за періоди з 24.02.2020 по 25.09.2020 в сумі 1364256,89 грн; строкові проценти за період з 25.09.2020 по 24.10.2020 в сумі 72569,28 грн; решта грошових коштів в сумі 2545907,20 грн була направлена на погашення кредиту.

З матеріалів справи вбачається, зазначається позивачем у додаткових поясненнях, та відповідачем у відзиві на позовну заяву та в апеляційній скарзі, що відповідач сплатив грошові кошти у розмірі 17000,00 грн, 34800,00 грн, що надійшли 25.02.2020, та у розмірі 7000,00 грн, що надійшла 31.03.2020, за рахунок яких було частково погашено проценти за період з 25.12.2019 по 24.01.2020, що у загальному розмірі складає 58800, 00 грн. Отже, залишок заборгованості з 31.03.2020 склав 96444,09 грн.

З позовом ТОВ "КУА "Фінекс Капітал" звернулося 03.08.2020.

Отже, на момент звернення позивача з позовом до суду заборгованість ТОВ "Завод "Будінвест" по процентам за користування кредитними коштами згідно умов Кредитного договору №23019/ЮКР/0 від 06.12.2019 за період з 25.12.2019 по 24.01.2020 складала 96444,09 грн (155244,09 17000,00 34800,00 7000,00=96444,09 грн), оскільки відповідачем ще до звернення ТОВ "КУА "Фінекс Капітал" з позовом до суду було частково виконано зобов`язання зі сплати процентів за користування кредитом у зазначений період.

Залишок заборгованості по процентам за користування кредитними коштами за період з 25.12.2019 по 24.01.2020 у розмірі 96444,09 грн було погашено за рахунок коштів, що надійшли 25.09.2020, тобто після звернення позивача з позовом.

Щодо черговості зарахування платежів, здійснених позичальником 05.10.2020, колегія суддів зазначає про таке.

Відповідно до ст. 534 ЦК України у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов`язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором або законом: 1) у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов`язані з одержанням виконання; 2) у другу чергу сплачуються проценти і неустойка; 3) у третю чергу сплачується основна сума боргу.

Пунктом 3.10 кредитного договору сторони встановили такий порядок погашення заборгованості за цим договором: в першу чергу погашається прострочена заборгованість за нарахованими процентами за користування кредитором; в другу чергу погашається прострочена заборгованість за нарахованими відповідно до умов цього договору комісійними винагородами; в третю чергу погашається прострочена заборгованість за кредитом; в четверту чергу погашається строкова заборгованість за нарахованими процентами за користування кредитом; в п`яту чергу погашається строкова заборгованість за нарахованими відповідно до умов цього договору комісійними винагородами; в шосту чергу погашається строкова заборгованість за кредитом; в сьому чергу погашається заборгованість за неустойкою, обчисленою кредитом, та інша безспірна заборгованість позичальника за цим договором.

Таким чином, сторонами було визначено порядок погашення заборгованості позичальника.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки під час розгляду справи відповідачем були сплачені позивачу проценти за користування кредитними коштами згідно умов кредитного договору № 23019/ЮКР/0 від 06.12.2019 за період з 25.12.2019 по 24.01.2020, провадження в цій частині підлягає закриттю на підставі п.2 ч.1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Однак, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо закриття провадження у справі в частині стягнення заборгованості по процентам за користування кредитними коштами згідно умов Кредитного договору №23019/ЮКР/0 від 06.12.2019 за період з 25.12.2019 по 24.01.2020 у повній сумі, яка зазначена у позовній заяві - 155244,09, оскільки закриттю в такому випадку підлягає лише провадження щодо стягнення процентів за користування кредитними коштами згідно умов Кредитного договору №23019/ЮКР/0 від 06.12.2019 за період з 25.12.2019 по 24.01.2020 у розмірі 96444,09 грн (сплачені під час розгляду справи у суді першої інстанції до ухвалення судового рішення). Щодо вимог про стягнення процентів за користування кредитними коштами згідно умов Кредитного договору №23019/ЮКР/0 від 06.12.2019 за період з 25.12.2019 по 24.01.2020 у розмірі 58800, 00 грн (сплачені до подання позовної заяви) господарський суд першої інстанції повинен був відмовити у задоволенні зазначених позовних вимог.

Досліджуючи питання стягнення з відповідача пені, 3% річних та інфляційних втрат, судова колегія зазначає про таке.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до частин першої, третьої статті 549 ЦК України та частини першої статті 230 ГК України неустойкою (штрафними санкціями) визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно п. 9.1 кредитного договору за порушення строків погашення кредиту, процентів, комісійних винагород за користування кредитом, передбачених у т.ч. пунктами 1.2, 1.3, 3.5, 6.4 даного договору, позичальник зобов`язується сплатити на користь та на вимогу кредитора пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, нарахованої на суму простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

За неналежне виконання умов договору позивачем нараховано відповідачу на заборгованість у розмірі 155244,09 грн пеню за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитними коштами згідно умов кредитного договору за період з 01.02.2020 по 27.07.2020 в сумі 13259,37 грн та 3 % річних від суми прострочених процентів за користування кредитом згідно умов кредитного договору за період з 01.02.2020 року по 27.07.2020 року в сумі 2315,94 грн, які задоволені судом першої інстанції в повному обсязі.

Проте, колегія суддів вважає за необхідне зазначити про таке.

По-перше, позивачем до позову надано розрахунок вказаних сум, який здійснений з урахуванням періоду заборгованості з 01.02.2020 по 31.07.2020, що не відповідає заявленому до стягнення у позові періоду нарахування.

Згідно з п.4 ч.1 ст.170 ГПК України, будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника.

На думку суду апеляційної інстанції, розрахунок, доданий до позовної заяви, сам по собі не є зверненням (заявою) у розумінні вищенаведених норм ст.14, 170 ГПК України. Натомість, відповідно до їх змісту, питання, які підлягають розгляду, межі вимог та зміст прохань заявника встановлюються судом виходячи безпосередньо із самої заяви (а не додатків до неї, якщо останні містять інші відомості), у даному випадку із позовної заяви, з якою ТОВ "КУА "Фінекс-Капітал", що діє від власного імені, в інтересах та за рахунок активів Пайового закритого не диверсифікованого венчурного інвестиційного фонду "Стаксель" звернулося до Господарського суду Харківської області в даній справі.

За таких обставин, колегія суддів не вважає належними аргументами посилання позивача на допущення ним описки у позовній заяві та зазначає, що оскільки вказану описку не було виправлено заявником в ході розгляду справи в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції має враховувати виключно ті вимоги, які вказані у позовній заяві, розглянутій місцевим господарським судом.

По-друге, позивачем заявлено про стягнення пені та 3% річних за період з 01.02.2020 по 27.07.2020, нарахованих на заборгованість зі сплати процентів за користування кредитними коштами за період з 25.12.2019 по 24.01.2020 у повному розмірі 155244,09 грн, та не враховано часткове погашення відповідачем заборгованості у період, за який здійснюється нарахування пені та 3% річних.

Як встановлено судом, та не заперечується сторонами, відповідачем було здійснені такі платежі, за рахунок яких було здійснено часткове погашення заборгованості зі сплати процентів за користування кредитними коштами за період з 25.12.2019 по 24.01.2020:

-25.02.2020 на загальну суму 51800,00 грн (17000,00 грн та 34800,00 грн);

-31.03.2020 на суму 7000,00 грн.

Отже станом на 25.02.2020 заборгованість зі сплати процентів становила 103444,09 грн; а станом на 31.03.2020 96444,09.

Зазначені обставини підтверджуються позивачем у додаткових поясненнях (вх. №24505 від 21.01.2020, а.с. 93-95 т. 1).

Здійснивши розрахунок пені за допомогою комп`ютерної програми "Ліга.Закон" судом апеляційної інстанції встановлено, що розмір пені за період з 01.02.2020 по 27.07.2020 складає 9099,43 грн:

-на суму заборгованості 155244,09 за період з 01.02.2020 по 24.02.2020 2239,59 грн;

-на суму заборгованості 103444,09 за період з 25.02.2020 по 30.03.2020 2074,53 грн;

-на суму заборгованості 96444,09 грн за період з 31.03.2020 по 27.07.2020 4785,31 грн.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає обґрунтованими вимоги позивача в частині стягнення з відповідача пені у розмірі 9099,43 грн, а вимоги в частині стягнення пені у розмірі 4159,94 грн є необґрунтованими, а тому не підлягають задоволенню.

За допомогою комп`ютерної програми "Ліга.Закон" судом апеляційної інстанції здійснено розрахунок 3% річних за період з 01.02.2020 по 27.07.2020, та встановлено, що обґрунтованими є вимоги позивача про їх стягнення з відповідача в розмірі 1542,90 грн:

-на суму заборгованості 155244,09 за період з 01.02.2020 по 24.02.2020 305,40 грн;

-на суму заборгованості 103444,09 за період з 25.02.2020 по 30.03.2020 296,77 грн;

-на суму заборгованості 96444,09 грн за період з 31.03.2020 по 27.07.2020 940,73 грн.

Вимоги ТОВ "КУА "Фінекс Капітал" про стягнення з ТОВ "Завод Будінвест" 3% річних в розмірі 773,04 грн є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача інфляційних втрат від несвоєчасної сплати процентів за користування кредитом на підставі Кредитного договору №23019/ЮКР/0 від 06.12.2019 за період з 01.02.2020 по 29.02.2020 в сумі 2807,89 грн, колегія суддів зазначає про таке.

В позовній заяві ТОВ "КУА "Фінекс Капітал" заявлено до стягнення інфляційні страти від несвоєчасної сплати процентів за користування кредитом на підставі кредитного договору № 23019/ЮКР/0 від 06.12.2019 за період з 01.02.2020 по 29.02.2020 в сумі 2807,89 грн, однак до позовної заяви додано розрахунок вказаних сум, який здійснений з урахуванням періоду заборгованості з 01.02.2020 по 30.06.2020, що не відповідає заявленому до стягнення у позові періоду нарахування.

Як вже зазначалося вище, суд апеляційної інстанції враховує лише ті вимоги, які заявлені у позовній заяві.

Крім того, суд зазначає, що інфляційні є способом захисту майнових прав і інтересів кредитора, що полягає у відшкодуванні йому матеріальних втрат від знецінення коштів у результаті інфляційних процесів, і гарантують отримання компенсації від боржника за використання утримуваних ним грошових коштів за весь час прострочення в їх сплаті.

Як вбачається, індекс інфляції у зазначений позивачем період складав 99,7, тому в цей період позивач не міг зазнати інфляційних втрат від несвоєчасної сплати відповідачем процентів, оскільки в цей період індекс споживчих цін був менше 100.

За положеннями ч. 1 ст. 277 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

На підставі викладеного, враховуючи, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення при неповному з`ясуванні обставин справи, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги та скасування Господарського суду Харківської області від 22.10.2020 у справі № 922/2423/20 в частині закриття провадження у справі в частині стягнення 58800,00 грн заборгованості по процентам за користування кредитними коштами згідно умов Кредитного договору №23019/ЮКР/0 від 06.12.2019 за період з 25.12.2019 по 24.01.2020, а також стягнення 4159,94 грн пені, 773,04 грн 3 % річних, 2807,89 грн інфляційних втрат, з прийняттям в цій частині нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Щодо стягнутої з відповідача суми витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн, колегія суддів враховує, що відповідачем в апеляційній скарзі не наводилося заперечень стосовно розміру вказаної суми, позивачем у цій частині рішення також не оскаржено. За таких обставин, перегляд рішення в зазначеній частині не входить до меж апеляційного розгляду справи в даному провадженні.

Разом з тим, враховуючи, що, як було зазначено вище, оскаржуване рішення підлягає скасуванню в частині закриття провадження щодо стягнення процентів за користування кредитними коштами, та в частині стягнення пені, інфляційних втрат та 3 % річних, з прийняттям нового рішення про часткову відмову у задоволенні зазначених позовних вимог, сума витрат на професійну правничу допомогу підлягає розподілу пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 2467,04 грн.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 273, п. 2 ч. 1 ст. 275, ст. 277, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод "Будінвест" задовольнити частково.

Рішення Господарського суду Харківської області від 22.10.2020 у справі №922/2423/20 скасувати в частині:

-закриття провадження у справі в частині стягнення 58800,00 грн заборгованості по процентам за користування кредитними коштами згідно умов Кредитного договору №23019/ЮКР/0 від 06.12.2019 за період з 25.12.2019 по 24.01.2020;

- стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод Будінвест" (61066, м. Харків, вул. Велозаводська, 1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія з управління активами "Фінекс-Капітал", що діє від власного імені, в інтересах та за рахунок активів Пайового закритого недиверсифікованого венчурного інвестиційного фонду "Стаксель" (61070, м. Харків, вул. Ак. Проскури, 1, корпус 45, офіс 21; ): 4159,94 грн пені; 2807,89 грн інфляційних втрат; 773,04 грн 3% річних.

Прийняти в цій частини нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

В іншій частині рішення Господарського суду Харківської області від 22.10.2020 у справі №922/2423/20 залишити без змін.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод Будінвест" (61066, м. Харків, вул. Велозаводська, 1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія з управління активами "Фінекс-Капітал", що діє від власного імені, в інтересах та за рахунок активів Пайового закритого недиверсифікованого венчурного інвестиційного фонду "Стаксель" (61070, м. Харків, вул. Ак. Проскури, 1, корпус 45, офіс 21; ) 1606,30 грн витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви та 2467,04 грн судових витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія з управління активами "Фінекс-Капітал", що діє від власного імені, в інтересах та за рахунок активів Пайового закритого недиверсифікованого венчурного інвестиційного фонду "Стаксель" (61070, м. Харків, вул. Ак. Проскури, 1, корпус 45, офіс 21; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод Будінвест" (61066, м. Харків, вул. Велозаводська, 1, ) 1497,17 грн витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Доручити Господарському суду Харківської області видати відповідний наказ.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок та строки оскарження постанови апеляційного господарського суду передбачені статтями 287-289 ГПК України.

У судовому засіданні апеляційної інстанції 04.03.2020 було проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Повний текст постанови складено та підписано 05.03.2020.

Головуючий суддя І.А. Шутенко

Суддя О.В. Ільїн

Суддя П.В. Тихий