ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

04 березня 2021 року Справа № 903/113/21

Суддя Господарського суду Волинської області Слободян О.Г., розглянувши заяву представника Фермерського господарства "Зерносвіт+"

про забезпечення позову

у справі №903/113/21

за позовом Фермерського господарства "Зерносвіт+"

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Фонд"

про стягнення 224012грн. 73коп.

встановила: ФГ "Зерносвіт+" звернулося до господарського суду з позовом до ТОВ "Агро Фонд", в якому просить стягнути з відповідача 224012,73грн., з них: 212048 основної заборгованості, 2261,72грн. - 3% річних та 9703,01грн. інфляційних втрат. Також просить стягнути з відповідача понесені судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору №7/10/2020/1 поставки від 07.10.2020 щодо оплати поставленого товару (зернових культур). На підтвердження господарських відносин між сторонами надав рахунок №25 від 07.10.2020, видаткову накладну №10 від 07.10.2020 на суму 212048грн., товарно-транспортну накладну №3 від 07.10.2020.

Ухвалою суду від 03.03.2021 відкрито провадження у справі та за клопотанням позивача постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Також, 02.03.2021 на адресу суду від представника позивача надійшла заява про забезпечення позову (вх.№014-60/6/21), в якій останній просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО ФОНД», що обліковуються на рахунках вказаної юридичної особи у банківських та в інших кредитно-фінансових установах, у межах суми, заявленої до стягнення - 224 012,73 грн., за винятком коштів, необхідних для сплати заробітної плати та обов`язкових внесків, зборів та платежів, передбачених чинним законодавством.

Обгрунтовуючи заяву про забезпечення позову, позивач зазначає, що виконання в майбутньому судового рішення у справі за позовом позивача до відповідача, у разі задоволення позовних вимог, безпосередньо залежить від тієї обставини, чи матиме відповідач необхідну суму грошових коштів, а отже застосування заходу забезпечення позову, обраного позивачем, безпосередньо пов`язано із предметом позову. Адекватність такого заходу забезпечення позову, як накладення арешту на грошові кошти відповідача у межах ціни позову дійсно полягає у тому, що такі дії забезпечать реальне виконання судового рішення у разі задоволення позову.

Стверджує, що з 7 жовтня 2020 року відповідачем не вживаються дії щодо сплати грошових коштів за поставлений 7 жовтня 2020 року товар вартістю 212 048грн., яким відповідач вже розпорядився, продавши його третім особам, проте грошові кошти позивачеві на сплатив. Відповідач ігнорує вимоги позивача про сплату заборгованості, причини прострочення оплати товару не аргументує, будь-яких пропозицій щодо врегулювання спору мирним шляхом не вносить, відповіді на претензію, надіслану позивачем, не надає. У відповідача також відсутнє власне нерухоме майно, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 244430346 від 15 лютого 2021 року.

Заявник вказує, що з урахуванням правовідносин, які склалися між сторонами, майнового характеру позовних вимог та їх розміру, існує дійсна ймовірність того, що невжиття обраного позивачем заходу забезпечення позову можу утруднити або зробити неможливим виконання судового рішення у разі задоволення позову. Застосування заходу забезпечення позову гарантуватиме у майбутньому виконання судового рішення у разі задоволення позову, оскільки залежить від наявності у відповідача грошових коштів у значному розмірі.

При цьому представник позивача посилається на висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 15.09.2020 у справі №753/22860/17, від 16.09.2018 у справі №910/1040/18, від 10.10.2019 у справі №916/1572/19 та від 17.112020 у справі №922/2419/20.

Відповідно до ч. 1 ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно ч.2 ст. 136 ГПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. Обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими, пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійсненні розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач повинен обґрунтувати причини звернення із такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Отже, у кожному конкретному випадку, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом спору є стягнення заборгованості з відповідача за договором поставки у розмірі 212048грн., а також нарахованих 2261,72грн. - 3% річних та 9703,01грн. інфляційних втрат.

На підтвердження обгрунтування підстав забезпечення позову, заявник подав інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 244430346 від 15 лютого 2021 року про відсутність відомостей за вказаними параметрами щодо юридичної особи () за частковим співпадінням.

Заявником не подано жодних належних та допустимих доказів того, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду в майбутньому. Непогашення заборгованості відповідачем не свідчить про можливість утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів.

Посилання заявника лише на інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно..., не може бути достатнім доказом неможливості виконання рішення суду, а є лише припущенням заявника.

Заявником не зазначено та не подано доказів того, що ТОВ "Агро Фонд" перебуває в скрутному матеріальному становищі на даний час та має значну кредиторську забогованість перед іншими особами; інформація щодо можливого банкрутства відповідача також відсутня.

Слід зазначити, що при вирішенні питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

В заяві про забезпечення позову не наведено та заявником не подано належних доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування заходів до забезпечення позову та доказів на підтвердження того, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробить неможливим виконання рішення господарського суду, а тому суд не вбачає підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

Відповідно до ч.4 ст.236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Наведені висновки Верховного Суду у зазначених заявником постановах судом не враховуються, оскільки обставини переглянутих справ відрізняються та не є подібними, а позивачем у зазначених справах надано достатньо доказів на підтвердження неможливості виконання рішення у майбутньому.

Керуючись ст.ст. 136, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

у х в а л и в :

Відмовити у задоволенні заяви представника Фермерського господарства "Зерносвіт+" про забезпечення позову у справі №903/113/21.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду відповідно до ст.255 ГПК України в строк та порядку, встановленому ст. ст. 256, 257 ГПК України.

Ухвала підписана 04.03.2021.

Суддя О. Г. Слободян