ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"18" лютого 2021 р. Cправа № 902/1186/20

за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрно-хімічна компанія" (вул. Стельмаха, 6а, м. Київ, 03040)

до:Приватного акціонерного товариства "Птахокомбінат "Бершадський" (вул. Соборна, буд. 200, с. Війтівка, Бершадський район, Вінницька обл., 24412)

про стягнення 362406,43 грн

Суддя Яремчук Ю.О.

Секретар судового засідання Гнатик Є.Б.

за участю представників:

позивача: Єрмоленко Д.Ю.

відповідача: не з`явився

В С Т А Н О В И В :

04.12.2020 р. до Господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрно-хімічна компанія" до Приватного акціонерного товариства "Птахокомбінат "Бершадський" про стягнення 362 406,43 грн.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу № 902/1186/20 розподілено судді Яремчуку Ю.О.

Ухвалою суду від 09.12.2020 р. відкрито провадження у справі № 902/1186/20. Визначено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 11.01.2021 р.

На визначену дату судом в судове засідання представники сторін не з`явились, про дату, час та місце судового засідання належним чином повідомлені ухвалою суду від 09.12.2020 р.

Ухвалою суду від 11.01.2021 р. підготовче засідання у справі відкладено на 01.02.2021 р.

На визначену дату судом в судове засідання з`явився представник позивача.

Представник відповідача не з`явився, про дату, час та місце судового засідання належним чином повідомлений ухвалою суду від 11.01.2021 р.

За результатами проведеного судового засідання суд вирішив закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті та відкласти судове засідання, та задовольнити клопотання представника позивача про проведення судового засідання в режимі відеконференції за допомогою власних технічних засобів, як наслідок судом винесено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання.

Ухвалою суду від 01.02.2021 р. повідомлено учасників справи про судове засідання у справі, що відбудеться 18.02.2021 р.

На визначену дату судом в судове засідання з`явився представник позивача.

Представник відповідача не з`явився, про дату час та місце судового засідання належним чином повідомлений, про що свідчить поштове повідомлення, яке наявне в матеріалах.

За вказаних обставин у суду є достатні підстави вважати, що ним вжито належних заходів до повідомлення відповідача про дату, час та місце судового слухання, але останні не скористались правом на участь свого представника у судовому засіданні.

Статтею 42 Господарського процесуального кодексу України визначено права та обов`язки учасників судового процесу, зокрема учасники справи зобов`язані: виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази тощо.

Крім того, частиною 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч.1 ст.4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Також суд зазначає, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 р. (Закон України від 17.07.1997 р. № 475/97 - ВР), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Перебіг строків судового розгляду у цивільних справах починається з часу надходження позовної заяви до суду, а закінчується ухваленням остаточного рішення у справі, якщо воно не на користь особи (справа "Скопелліті проти Італії" від 23.11.1993 р.), або виконанням рішення, ухваленого на користь особи (справа "Папахелас проти Греції" від 25.03.1999 р.).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду неефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (параграфи 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі "Смірнова проти України").

Суд нагадує, що роль національних суддів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (&51 рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 р. у справі "Красношапка проти України").

Суд нагадує, що це роль національних судів організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (див.рішення Суду у справі Шульга проти України, no. 16652/04, від 02.12.2010).

До того ж організація провадження таким чином, щоб воно було швидким та ефективним, є завданням саме національних судів (див. рішення Суду у справі Білий проти України, no. 14475/03, від 21.10.2010).

Відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України, ч.2 ст.178 ГПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Згідно із ч.1 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи положення ст.ст. 13,74 ГПК України якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав, а тому вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній матеріалами і документами без явки в судове засідання відповідача.

Відповідно до cт. 219 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив.

31.10.2019 р. між ТОВ «Аграрно-хімічна компанія» (позивач) та Приватним акціонерним товариством "Птахокомбінат "Бершадський" (відповідач) було укладено договір поставки № 35/70.

Умовами договору між сторонами було погоджено, що Продавець зобов`язувався передати у власність Покупцю у встановлений строк товар, а Покупець зобов`язується прийняти цей товар та своєчасно здійснити його оплату на умовах визначених цим договором.

Предметом постачання по договору є мікродобрива (надалі-товар), кількість, асортимент, ціна та вартість яких передбачаються в Специфікації до цього договору, що є невід`ємною його частиною (п.п.1.2. договору).

Згідно п. 2.1. договору передбачено, що товар зазначений в п. 1.2. договору, поставляється в кількості та асортименті, передбаченому у Специфікації, що є додатком та невід`ємною частиною даного договору.

Між сторонами було погоджено, що ціна за одиницю Товару, що постачається за даним договором, вказується в Специфікації до цього договору. Ціна Товару та загальна його вартість встановлюються у гривні, а також Сторони визначає еквівалент ціни Товару у Євро. Зважаючи на те, що Товар є імпортованим та враховуючи непередбачувані коливання курсів валют, Сторони домовилися, що ціна за одиницю Товару та вартість Товару, вказані в цьому Договорі і Специфікації до нього, є попередніми та підлягають зміні (коригуванню) Продавцем відповідно до курсу продажу Євро до гривні, що склався на міжбанківському валютному ринку на день, що передує відповідному дню + 0,5 %, а саме: (1) на день виписки рахунку на оплату Товару (у порядку, закріпленому в п. 6.4.1. п. 6.4. цього договору отриманий Товар (у порядку закріпленому в п. 6.4.2. п. 6.4. та п. 6.5. Інформація про курси продажу Євро до гривні на між банк) (п. п. 6.1.. 6.2., договору).

Позивачем в позовній заяві стверджується, що останній виконав прийняті на себе зобов`язання і поставив відповідачу товар відповідно до накладної № 35/610 від 31.10.2019 р. (довіреність АБ № 2503а від 31.10.2019 р.), а саме: Солю В в кількості 340 л, Басфоліар 12-4-64-S в кількості 3 220 л та Солю Zn в кількості 340 л на загальну суму 365 082,48 грн.

15.11.2019 р. відповідач на виконання умов п. 6.4.1 договору сплати позивачу 30 % від вартості Товару, зазначеному в рахунку наданому Продавцем в сумі - 109 524, 74 грн.

Згідно п. 6.4.2 договору поставки залишок вартості Товару, тобто сума, що становить 70 % вартості товару, вказаної в накладних на Товар, з урахуванням коригування (дооцінки), що проводиться Продавцем на підставі п. 6.2 цього договору у порядку викладеному нижче в цьому пункті договору, сплачується Покупцем не пізніше 01.10.2020 р.

22.09.2020 р. між позивачем і відповідачем була укладена додаткова угода № І до договору поставки згідно п. 1 якої, Сторони домовилися, про те, що: «залишок вартості Товару, тобто сума, що становить 70 % вартості товару, вказаної в накладних на Товар, з урахуванням коригування (дооцінки), що проводиться Продавцем на підставі п. 6.2 цього договору у порядку викладеному нижче в цьому пункті Договору, сплачується Покупцем не пізніше 30.10.2020 р.

Позивачем стверджується, що відповідач прийняті на себе зобов`язання по договору поставки в повному обсязі не виконав 70 % від вартості отриманого Товару по накладній, тобто суму - 255 557, 74 грн, за отриманий Товар в термін не пізніше 30.10.2020 р. - не сплатив, що і стало підставою звернення з позовом до суду.

З врахуванням встановлених обставин суд дійшов наступних висновків.

Стаття 11 Цивільного кодексу України вказує, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

Як зазначено в ст.174 Господарського кодексу України, господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Таке ж положення містить і ст.173 Господарського кодексу України, в якій зазначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

З моменту укладення сторонами договору поставки між ними виникли зобов`язання які регулюються параграфом 3 глави 54 Цивільного кодексу України "Поставка".

Згідно ч.ч.1, 2 ст.712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

В силу ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст.692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст.526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України, ч.7 ст.193 Господарського кодексу України)

Відповідно до ст.527 Цивільного кодексу України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Кожна зі сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.

Згідно ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до умов укладеного договору Покупець зобов`язується сплатити Продавцю попередню оплату в сумі, що становить 30 % від вартості Товару, зазначеної в рахунку наданому Продавцем, протягом 2-х банківських днів з дати виписки такого рахунку.

В день виписки рахунку Продавець передає його Покупцю факсом, електронною поштою або іншим зручним для Сторін способом, для здійснення оплати. В подальшому, але не пізніше ніж протягом 7-ми робочих днів, Продавець зобов`язується передати/надіслати Покупцю оригінал такого рахунку.

Якщо Покупець не сплачує Продавцю попередню оплату повністю у вищевказаний строк, виписаний Продавцем рахунок втрачає чинність. У такому випадку, Продавець виписує новий рахунок на оплату Товару з урахуванням положень, закріплених п. 6.2. цього Договору, а Покупець зобов`язаний оплатити новий рахунок у порядку та строки зазначені вище в цьому пункті Договору.

6.4.2. Залишок вартості Товару, тобто сума, що становить 70 % вартості Товару, вказаної в накладних на Товар, з урахуванням коригування (дооцінки), що проводиться Продавцем на підставі п. 6.2. цього договору у порядку викладеному нижче в цьому пункті Договору, сплачується Покупцем не пізніше « 01» жовтня 2020 року.

Коригування (дооцінка) залишку вартості Товару здійснюється Продавцем на дату кожного платежу, проведеного Покупцем за Товар, з застосуванням наступної формули: Sis (А,/Ао)xS, де: St - розмір залишку вартості Товару, що підлягає сплаті ПОКУПЦЕМ після коригування (дооцінки); Аі - курс продажу Євро до гривні, встановлений на міжбанківському валютному ринку на день попередній до дня коригування (дооцінки), розміщений на інтернет-ресурсі, + 0,5 %; Ао - курс продажу Євро до гривні, встановлений на міжбанківському валютному ринку на день попередній до дня виписки рахунку на оплату Товару + 0,5 %; S- сума залишку вартості Товару до коригування (дооцінки).

Для уникнення сумнівів, коригування (дооцінка) в будь-якому разі проводиться щодо залишку вартості Товару на відповідну дату коригування.

Покупець може повністю розрахуватися з Продавцем за отриманий Товар достроково, при цьому самостійно розрахувавши і сплативши неоплачену частину вартості Товару з урахуванням коригування (дооцінки), відповідно до положень цього підпункту Договору. Якщо Покупець здійснюючи розрахунок не провів коригування (дооцінку), то Продавець має право провести таке коригування (дооцінку) платежу на фактичну дату проведення Покупцем розрахунку та вимагати від Покупця, а Покупець зобов`язаний сплатити Продавцю, різницю між сумою неоплаченої частини вартості Товару після коригування (дооцінки) та фактично сплаченою сумою.

22.09.2020 р. між позивачем і відповідачем була укладена додаткова угода № І до договору поставки згідно п. 1 якої, Сторони домовилися, про те, що: «залишок вартості Товару, тобто сума, що становить 70 % вартості товару, вказаної в накладних на Товар, з урахуванням коригування (дооцінки), що проводиться Продавцем на підставі п. 6.2 цього договору у порядку викладеному нижче в цьому пункті Договору, сплачується Покупцем не пізніше 30.10.2020 р.

Так судом встановлено, що позивачем було поставлено відповідачу товар відповідно до накладної № 35/610 від 31.10.2019 р. (довіреність АБ № 2503а від 31.10.2019 р.), а саме: Солю В в кількості 340 л, Басфоліар 12-4-64-S в кількості 3 220 л та Солю Zn в кількості 340 л на загальну суму 365 082,48 грн.

15.11.2019 р. відповідач на виконання умов п. 6.4.1 договору сплати позивачу 30 % від вартості Товару, зазначеному в рахунку наданому Продавцем в сумі - 109 524, 74 грн.

При цьому, як свідчать матеріали справи відповідач суму що становить 70 % вартості Товару, вказаної в накладній на Товар, у порядку викладеному у договору (з урахуванням додаткової угоди) до 30.10.2020 р. не сплатив.

Виходячи з встановлених обставин справи та наведених вище законодавчих приписів, суд вважає вимогу позивача про стягнення боргу в розмірі 255 557,74 грн правомірною та обґрунтованою з огляду на що задовольняє її в повному обсязі.

Водночас, згідно п. 6.5. договору поставки у випадку несвоєчасного або неповного розрахунку Покупцем за отриманий Товар, при необхідності визначити розмір заборгованості за Товар Покупця на будь-який день, наприклад, у зв`язку з обчисленням розміру позовних вимог, Продавець має право застосувати формулу, наведену в п п. 6.4.2 п. 6.4. цього Договору. В такому випадку значення показника S в формулі визначатиметься як прострочена частина вартості Товару.

Відповідно до п. 6.4.2 договору Коригування (дооцінка) залишку вартості Товару здійснюється Продавцем на дату кожного платежу, проведеного Покупцем за Товар, з застосуванням наступної формули: Si = (Аі/Ао) х S, де: Sj - розмір залишку вартості Товару, що підлягає сплаті Покупцем після коригування (дооцінки); Аі - курс продажу Євро до гривні, встановлений на міжбанківському валютному ринку на день попередній до дня коригування (дооцінки), розміщений на Інтернет-ресурсі, + 0,5 %; Ао - курс продажу Євро до гривні, встановлений на міжбанківському валютному ринку на день попередній до дня виписки рахунку на оплату Товару + 0,5 %; S- сума залишку вартості Товару до коригування (дооцінки).

Суд зазначає, що курсова різниця становить 55 737,14 грн, яка заявлена як обґрунтована та правомірна, а тому підлягає до задоволення.

Також судом розглянуто вимоги позивача про стягнення з відповідача 51 111,55 грн 20 % штрафу.

Згідно ч.1 cт.612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Порушенням зобов`язання, згідно ст.610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Слід зазначити, що у відповідності до п.3,4 ст.611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки та відшкодування збитків.

Боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки (ч. 1 ст. 623 ЦК України).

Згідно зі ст. 220 ГК України боржник, який прострочив виконання господарського зобов`язання, відповідає перед кредитором (кредиторами) за збитки, завдані простроченням, і за неможливість виконання, що випадково виникла після прострочення.

Відповідно до ч.1 ст.546 ЦК України та ст. 230 Господарського кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися, крім іншого, неустойкою.

Частиною першою ст.548 Цивільного кодексу України встановлено, що виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

У відповідності до ч.ч.1, 2 ст.549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Згідно ч.1 ст.550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Статтею 230 Господарського кодексу України, встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ст.ст.6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості.

Стаття 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

При цьому п. 10.6. Договору поставки, закріплено, що відповідно до ч. 6. ст. 232 Господарського кодексу України, Сторони домовилися про те, що строк нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання за цим Договором збільшується до 3 (трьох) років від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Згідно з п. 10.3. договору поставки, у випадку прострочення покупцем розрахунків за товар, продавець має право вимагати від покупця сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період за який нараховується пеня, від вартості неоплаченого Товару за кожен день прострочки.

При цьому п. 10.6. договору поставки, закріплено, що відповідно до ч. 6. ст. 232 Господарського кодексу України, Сторони домовилися про те, що строк нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання за цим Договором збільшується до 3 (трьох) років від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Положеннями п. 10.4. договору поставки передбачено, в разі прострочення виконання грошового зобов`язання Покупцем за Договором та відповідними Додатками до нього, понад двадцять календарних днів, але не більше тридцяти календарних днів окрім пені, передбаченої п. 10.3. Договору, Покупець, на вимогу Продавця, зобов`язаний сплатити Продавцю штраф у розмірі двадцять відсотків від вартості неоплаченого Товару.

В разі прострочення виконання грошового зобов`язання Покупцем за цим Договором, понад тридцять календарних днів, окрім пені, передбаченої п. 10.3 цього Договору, Покупець, на вимогу Продавця, зобов`язаний сплатити Продавцю штраф у розмірі тридцять відсотків від вартості неоплаченого Товару.

Так, судом встановлено, що відповідачем прострочене виконання зобов`язань понад 20 днів (період прострочки з 31.10.2020р. по 20.11.2020 р.) тому нарахований штраф відповідачу в розмірі 51 111, 55 грн є правомірним та підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

За змістом ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст. 76, 77, 78, 79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Виходячи із оцінки наявних у справі доказів на предмет їх належності, допустимості, достовірності, достатності, а також із дослідження кожного із них окремо та у сукупності, суд, керуючись своїм внутрішнім переконанням на підставі всебічного, повного, об`єктивного з`ясування обставин справи, приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 3, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42 45, 46, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 79, 80, 86, 91, 113, 118, 123, 129, 231, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Птахокомбінат "Бершадський" (вул. Соборна, буд. 200, с. Війтівка, Бершадський район, Вінницька обл., 24412, код 04366719) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрно-хімічна компанія" (вул. Стельмаха, 6 а, м. Київ, 03040, ) 255 557,74 грн сума основного боргу; 51 111,55 грн штрафу, 55 737,14 грн курсова різниця та 5 436,10 грн витрат на сплату судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Згідно з приписами ч.1 ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

5. Згідно з положеннями ч.1 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

6. Примірник повного судового рішення надіслати учасникам справи рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Повне рішення складено 26 лютого 2021 р.

Суддя Яремчук Ю.О.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (вул. Стельмаха, 6а, м. Київ, 03040)

3 - відповідачу (вул. Соборна, буд. 200, с. Війтівка, Бершадський район, Вінницька обл., 24412)