ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"19" лютого 2021 р.м. Одеса Справа № 916/3285/20

Господарський суд Одеської області у складі судді Бездолі Д.О.,

секретар судового засідання Овчар А.С.

при розгляді справи за позовом: Департаменту комунальної власності Одеської міської ради (вул. Артилерійська, 1, м. Одеса, 65039)

до відповідача: Малого приватного підприємства Рекламно-інформаційна компанія Сотіс (вул. Академіка Корольова, 75, корп. 2, кв.39, м. Одеса, 65104)

про стягнення 61271,14 грн, розірвання договору та виселення,

за участю представників учасників справи:

від позивача: Коваль І.В.;

від відповідача: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Департамент комунальної власності Одеської міської ради звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Малого приватного підприємства Рекламно-інформаційна компанія Сотіс, в якій просить суд:

- розірвати договір оренди від 14.09.2015 №59/35, укладений між Департаментом комунальної власності Одеської міської ради та Малим приватним підприємством Рекламно-інформаційна компанія Сотіс;

- стягнути з Малого приватного підприємства Рекламно-інформаційна компанія Сотіс на користь Департаменту комунальної власності Одеської міської заборгованість з орендної плати в сумі 58214,75 грн та пеню в сумі 3056,39 грн;

- виселити Мале приватне підприємство Рекламно-інформаційна компанія Сотіс з нежитлового приміщення підвалу, загальною площею 54,9 кв.м., яке розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Новосельського, 57, на користь Департаменту комунальної власності Одеської міської ради.

Позиції учасників справи

В обґрунтування підстав позову позивач посилається на обставину порушення відповідачем істотної умови вищевказаного договору в частині здійснення повної та своєчасної сплати орендних платежів, що має наслідком недоотримання коштів міським бюджетом м. Одеси.

Під час розгляду справи по суті представник позивача позовні вимоги повністю підтримав, просив суд їх задовольнити.

Відповідач відзив на позов і жодних доказів суду не надав, у судові засідання під час розгляду справи не з`являвся, про час та місце судових засідань повідомлений належним чином, а отже справа згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України вирішується судом за наявними матеріалами.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 23.11.2020 позовну заяву Департаменту комунальної власності Одеської міської ради було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №916/3285/20; ухвалено розглядати справу за правилами загального позовного провадження з викликом учасників справи та призначено підготовче засідання на "17" грудня 2020 о 14го.30хв.

17.12.2020 судом було проголошено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання у цій справі на « 18» січня 2021 о 10год.30хв.

У судовому засіданні 18.01.2021 судом було проголошено протокольну ухвалу про продовження строку підготовчого провадження на 30 днів та відкладено підготовче засідання на « 04» лютого 2021 о 13го.45хв.

04.02.2021 судом було протокольно ухвалено закрити підготовче провадження та призначити справу для розгляду по суті на « 19» лютого 2021 о 14год.45хв.

Під час розгляду справи про оголошені судом вищевказані протокольні ухвали в засіданнях суду представника позивача було повідомлено під розписки, а відповідача шляхом направлення на його адресу відповідних ухвал в порядку ст. 120 ГПК України.

У судовому засіданні 19.02.2021 судом було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Обставини справи

Згідно з свідоцтвом від 04.09.2006 №987336 та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 19.10.2006 №12210607 територіальній громаді м. Одеси в особі Одеської міської ради на праві комунальної власності належать нежилі підвальні приміщення, загальною площею 54,9 кв.м., що розташовані за адресою: вул. Новосельського, 57, м. Одеса (а.с.17-18, т.1).

14.09.2015 між Департаментом комунальної власності Одеської міської ради (орендодавець) та Малим приватним підприємством Рекламно-інформаційна компанія Сотіс (орендар) було укладено договір оренди нежитлового приміщення №59/35 (нова редакція) (а.с.10-11, т.1), згідно з п.1.1. якого орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування нежитлове приміщення підвалу загальною площею 54,9 кв.м., яке розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Новосельского, 57 (далі - об`єкт оренди). Характеристика об`єкта оренди наводиться у технічному паспорті, який виданий КП «ОМБТІ та РОН» від 22.05.2006. Експертна оцінка об`єкта оренди становить 276684,00 грн (без урахування податку на додану вартість). Звіт про незалежну оцінку вартості об`єкта оренди складений ПП «Аділіс».

За умовами п.1.3. договору його укладено на термін з « 14» вересня 2015 до « 14» серпня 2018.

Відповідно до п.п.2.1., 2.2. договору орендна плата визначається на підставі ст.19 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 зі змінами та доповненнями; рішень Одеської міської ради та виконкому Одеської міської ради. За орендоване приміщення орендар зобов`язується сплачувати орендну плату, що становить за перший, після підписання договору оренди, місяць 914,90 грн (без урахування податку на додану вартість та індексу інфляції) та є базовою ставкою орендної плати за місяць. Розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру орендної плати за минулий місяць на щомісячний індекс інфляції, що друкується Мінстатом України.

Згідно з п.п.2.3., 2.4., 2.5. договору до орендної плати не входить плата за комунальні послуги, вартість експлуатаційних витрат, плата за користування земельною ділянкою та інші послуги, які надаються спеціалізованими організаціями. Орендар зобов`язаний вносити орендну плату щомісячно до 15 числа поточного місяця, незалежно від результатів його господарської діяльності. Розмір орендної плати змінюється у випадках зміни методики її розрахунку, цін і тарифів та в інших випадках, передбачених законодавчими актами України та рішеннями міської ради, що набрали чинності, в порядку, передбаченому чинним законодавством.

За умовами п.3.3., 4.7. договору орендодавець має право виступати з ініціативою розірвання договору оренди у разі невиконання або неналежного виконання орендарем обов`язків, передбачених цим договором, у тому числі несплати орендної плати своєчасно та в повному обсязі. Після закінчення строку дії договору чи у випадках його дострокового розірвання, орендар зобов`язаний у 15-денний термін передати орендодавцю приміщення за актом у належному стані, не гіршому ніж на момент передачі їх в оренду, та відшкодувати орендодавцеві збитки у разі погіршення стану або втрати (повної або часткової) об`єкта оренди.

Згідно з п.п.5.1., 5.2. договору за невиконання або неналежне виконання обов`язків за цим договором винна сторона відшкодовує іншій стороні завдані збитки відповідно до чинного законодавства. Відшкодування збитків не звільняє винну сторону від виконання умов договору. За несвоєчасне внесення орендної плати орендар сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочки. Нарахування пені за прострочку виконання обов`язку припиняється через один рік з дня, коли обов`язок повинен був бути виконаний.

Відповідно до п.5.3. договору у разі невнесення орендарем орендної плати протягом 3-х місяців з дати закінчення терміну платежу, орендодавець має право відмовитися від договору і вимагати повернення об`єкта оренди. Також орендодавець має право відмовитись від договору оренди, у разі невикористання орендарем приміщення за його профільним призначенням, невиконання поточного та капітального ремонту, в порядку, передбаченому цим договором та законодавством України. У разі відмови орендодавця від договору оренди, договір є розірваним з моменту одержання орендарем повідомлення орендодавця про відмову від договору.

За змістом п.7.6. договору він може бути розірваний на вимогу однієї із сторін за рішенням господарського суду у випадках, передбачених чинним законодавством та зазначеним договором оренди.

Пунктом 7.8. договору сторони передбачили, що у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору, він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, що були передбачені договором.

Відповідно до п.7.11. договору його дія достроково припиняється, зокрема, за згодою сторін або рішенням господарського суду.

Згідно з п.7.17. договору він набуває чинності з моменту підписання сторонами.

В матеріалах справи відсутні докази припинення сторонами договору, а також докази звернення одного з конрагентів з заявою про припинення дії договору.

Розрахунком до вищевказаного договору сторони погодили розмір місячної орендної плати станом на 01.09.2015 в сумі 1097,90 грн з ПДВ (а.с.12, т.1).

09.11.2016 між Департаментом комунальної власності Одеської міської ради та Малим приватним підприємством Рекламно-інформаційна компанія Сотіс було укладено додатковий договір №1 до договору оренди нежитлового приміщення від 14.09.2015 №59/35 (нова редакція) (а.с.13, т.1), згідно з яким сторони за взаємною згодою домовились внести наступні зміни до договору:

- п.4.1. розділу 4 читати в наступній редакції: « 4.1. Вказане у п.1.1. приміщення орендодавцем передано орендарю виключно для використання під офіс та видавництво друкованих засобів інформації українською мовою»;

- відповідно до Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 №786 (з наступними змінами), орендна плата з « 09» листопада 2016 розраховується за наведеною таблицею та місячна орендна плата на 01.10.2016 становить без ПДВ 2777,22 грн, з ПДВ - 3332,66 грн;

- перший абзац п.2.2. розділу «Порядок розрахунків» договору викласти в новій редакції: « 2.2. За орендоване приміщення орендар зобов`язується сплачувати орендну плату з « 09» листопада 2016, що розрахована на 01.10.2016 та становить 2777,22 грн (без урахування податку на додану вартість та індексу інфляції) та є базовою ставкою орендної плати за місяць».

02.03.2020 позивач направив на адресу відповідача претензію, в якій пропонував у місячний строк з моменту отримання претензії сплатити заборгованість з орендної плати за вищевказаним договором, яка станом на 18.02.2020 становила 21501,80 грн та пеню в розмірі 1876,78 грн. Позивач попередив, що у разі залишення зазначеної претензії без розгляду або без задоволення Департаментом буде ініційовано питання стягнення заборгованості у судовому порядку з метою захисту прав та охоронюваних законом інтересів територіальної громади м. Одеси.

Як пояснив позивач, відповідач на вищевказану претензію не відреагував, орендну плату відповідно до умов договору не сплачував, у зв`язку з чим позивач був вимушений звернутись до господарського суду з відповідним позовом з метою стягнення заборгованості з орендної плати та пені. Також, позивач заявив до відповідача вимоги про розірвання договору оренди та виселення відповідача з орендованого приміщення.

Згідно з розрахунком позивача (а.с.69, т.1) заборгованість відповідача з орендної плати за вищевказаним договором за період з липня 2019 року по листопад 2020 року включно становить 58214,75 грн, що підтверджується матеріалами справи та жодним чином не спростовано відповідачем. Між цим, враховуючи порушення відповідачем строків внесення орендної плати, що визначені договором, позивач також нарахував та заявив до стягнення з відповідача 3056,39 грн пені (а.с.70, т.1), яка розрахована по кожному місяцю окремо за загальний період з 16.12.2019 по 30.11.2020.

Законодавство, застосоване судом до спірних відносин

Згідно ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За змістом ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ч.ч.1-2 ст. 283 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або єдиний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ).

Статтею 759 ЦК України визначено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

За змістом ч.1 ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Згідно з преамбулою Закону України «Про оренду державного та комунального майна» (далі Закон), цей Закон регулює: правові, економічні та організаційні відносини, пов`язані з передачею в оренду майна, що перебуває в державній та комунальній власності, майна, що належить Автономній Республіці Крим, а також передачею права на експлуатацію такого майна; майнові відносини між орендодавцями та орендарями щодо господарського використання майна, що перебуває в державній та комунальній власності, майна, що належить Автономній Республіці Крим.

Відповідно до ст. 17 Закону орендна плата встановлюється у грошовій формі і вноситься у строки, визначені договором. Орендна плата визначається за результатами аукціону. У разі передачі майна в оренду без проведення аукціону орендна плата визначається відповідно до Методики розрахунку орендної плати, яка затверджується Кабінетом Міністрів України щодо державного майна та представницькими органами місцевого самоврядування - щодо комунального майна. У разі якщо представницький орган місцевого самоврядування не затвердив Методику розрахунку орендної плати, застосовується Методика, затверджена Кабінетом Міністрів України. Орендна плата підлягає коригуванню на індекс інфляції згідно з Методикою розрахунку орендної плати. Якщо орендар отримав майно в оренду без проведення аукціону, відповідне коригування орендної плати на індекс інфляції здійснюється щомісячно. Орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків провадження господарської діяльності. Порядок розподілу орендної плати для об`єктів, що перебувають у державній власності, між державним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначається Порядком передачі майна в оренду. Порядок розподілу орендної плати для об`єктів, що належать Автономній Республіці Крим, між відповідним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначається органами, уповноваженими Верховною Радою Автономної Республіки Крим. Порядок розподілу орендної плати для об`єктів, що перебувають у комунальній власності, між відповідним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначається представницьким органом місцевого самоврядування. Стягнення заборгованості з оплати орендної плати може здійснюватися в безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Згідно з ч.2 ст. 26 Закону контроль за виконанням умов договорів оренди нерухомого та рухомого майна покладається на орендодавців майна.

Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Вказане цілком кореспондується з положеннями статті 193 ГК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 2 ст. 193 ГК України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу; порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених зазначеним Кодексом, іншими законами або договором.

За ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За змістом п.п.1, 3 ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки та припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Частиною 1 статті 782 ЦК України передбачено, що наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд.

Статтею 785 ЦК України передбачено, що у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Відповідно до ч.2 ст. 24 Закону договір оренди може бути достроково припинений за згодою сторін. Договір оренди може бути достроково припинений за рішенням суду та з інших підстав, передбачених цим Законом або договором.

Згідно з ч.1 ст.25 Закону у разі припинення договору оренди орендар зобов`язаний протягом трьох робочих днів з дати припинення договору повернути орендоване майно в порядку, визначеному договором оренди.

Позиція суду

Під час розгляду справи судом була встановлена обставина порушення відповідачем умов спірного договору в частині сплати орендних платежів за користування у період з липня 2019 року по листопад 2020 року включно приміщенням, яке належить до комунальної власності, внаслідок чого станом на день розгляду справи за відповідачем рахується заборгованість по договору в розмірі 58214,75 грн. Оскільки ця обставина підтверджується матеріалами справи, поясненнями позивача та не спростована відповідачем, позовні вимоги Департаменту комунальної власності Одеської міської ради в частині вимог про стягнення основного боргу в розмірі 58214,75 грн слід задовольнити.

Враховуючи, що бездіяльність відповідача у вигляді несплати орендних платежів суперечить вищевказаним нормам права та договору, позивачем правомірно заявлено до стягнення з відповідача пеню, нарахування якої передбачено умовами договору. Перевіривши долучений до позовної заяви розрахунок суми пені (а.с.70, т.1), суд визнає його обґрунтованим та таким, що відповідає договору та вимогам законодавства, а отже вимоги позивача в частині стягнення пені з відповідача також підлягають задоволенню. При цьому розрахунок сум як основного боргу, так і пені, відповідачем не заперечено.

Вирішуючи питання щодо вимог позивача про розірвання спірного договору та виселення відповідача з орендованого приміщення, суд виходить з такого.

Як встановлено судом, зазначаючи про обґрунтованість вимог про розірвання спірного договору оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності, позивач у позовній заяві посилається на обставину порушення відповідачем істотної умови договору, а саме систематичної несплати орендних платежів до місцевого бюджету м. Одеси.

Так, розірвання договору в судовому порядку з причин істотного порушення договору є правовим наслідком порушення зобов`язання іншою стороною договору у відповідності до п.1 ч. 1 ст. 611 ЦК України, тобто, способом реагування та захисту права від порушення договору, яке вже відбулося. Отже, однією з підстав розірвання договору є істотне порушення стороною цього договору.

При цьому істотним є таке порушення договору однією зі сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору. Істотність порушення визначається виключно за об`єктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору. У такому випадку вина (як суб`єктивний чинник) сторони, що припустилася порушення договору, не має будь-якого значення і для оцінки порушення як істотного, і для виникнення права вимагати розірвання договору на підставі частини другої статті 651 ЦК України. Іншим критерієм істотного порушення договору закон визнає розмір завданої порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору. Водночас, йдеться не лише про грошовий вираз завданої шкоди, прямі збитки, а й випадки, коли потерпіла сторона не зможе використати результати договору. Вирішальне значення для застосування зазначеного положення закону має співвідношення шкоди з тим, що могла очікувати від виконання договору сторона. Наведена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 07.08.2018 у справі № 910/22259/17, від 14.08.2018 у справі № 910/22454/17, від 28.08.2018 у справі № 910/20932/17, від 02.10.2018 у справі № 910/21033/17, від 16.10.2018 у справі № 910/3568/18, від 19.02.2019 у справі №910/4427/18, від 07.05.2020 у справі № 910/5027/19.

Оцінка істотного порушення договору здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені законом. Вирішуючи питання про оцінку істотності порушення стороною договору, суди повинні встановити не лише наявність істотного порушення договору, але й наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, яка може бути виражена у вигляді реальних збитків та (або) упущеної вигоди, її розмір, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору, а також установити, чи є справді істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що в дійсності вона змогла отримати. Наведена правова позиція викладена у постанові Верховного суду України від 18.09.2013 у справі № 6-75цс13.

Так, під час розгляду справи судом було встановлено, що відповідач в порушення взятих на себе зобов`язань систематично несвоєчасно та не у повному обсязі сплачував орендну плату, у зв`язку з чим на кінець кожного місяця спірного періоду за відповідачем рахувалась заборгованість. Оскільки основний інтерес орендодавця полягає саме в отриманні орендної плати за договором на умовах, за яких договір було укладено, порушення цього інтересу має наслідком позбавлення сторони (орендодавця) того, на що вона розраховувала при його укладенні.

Отже, оскільки допущене відповідачем порушення зобов`язання фактично позбавило орендодавця за спірним договором того, на що останній розраховував при його укладенні, таке порушення відповідача свідчить про наявність обставини істотного порушення відповідачем умов спірного договору та, як наслідок, завдання майнової шкоди територіальній громаді м. Одеси, а отже вимоги позивача про розірвання договору є обґрунтованими та підлягають задоволенню. При цьому суд враховує, що відповідач цілком мав усвідомлювати наслідки порушення ним зобов`язання з оплати орендної оплати, разом з цим з матеріалів справи не вбачається вчинення відповідачем будь-яких дій, з метою недопущення розірвання договору.

Враховуючи розірвання судом договору оренди нежитлового приміщення від 14.09.2015 №59/35 (нова редакція), укладеного між Департаментом комунальної власності Одеської міської ради та Малим приватним підприємством Рекламно-інформаційна компанія Сотіс, правові підстави для зайняття відповідачем орендованих приміщень відсутні, а тому позовні вимоги позивача про виселення відповідача з цих приміщень є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

З огляду на вищевказане, позов Департаменту комунальної власності Одеської міської ради, поданий до Малого приватного підприємства Рекламно-інформаційна компанія Сотіс, підлягає задоволенню в повному обсязі.

Розподіл судових витрат

Згідно з ч.1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Приймаючи до уваги задоволення в повному обсязі позовних вимог позивача, судовий збір в сумі 6306,00 грн слід покласти на відповідача в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Розірвати договір оренди від 14.09.2015 №59/35, укладений між Департаментом комунальної власності Одеської міської ради та Малим приватним підприємством Рекламно-інформаційна компанія Сотіс.

3. Стягнути з Малого приватного підприємства Рекламно-інформаційна компанія Сотіс (вул. Академіка Корольова, 75, корп. 2, кв.39, м. Одеса, 65104, ) на користь Департаменту комунальної власності Одеської міської (вул. Артилерійська, 1, м. Одеса, 65039, ) заборгованість з орендної плати в сумі 58214 /п`ятдесят вісім тисяч двісті чотирнадцять/грн 75 коп та пеню в сумі 3056 /три тисячі п`ятдесят шість/грн 39 коп.

4. Виселити Мале приватне підприємство Рекламно-інформаційна компанія Сотіс (вул. Академіка Корольова, 75, корп. 2, кв.39, м. Одеса, 65104, ) з нежитлового приміщення підвалу, загальною площею 54,9 кв.м., яке розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Новосельського, 57, на користь Департаменту комунальної власності Одеської міської (вул. Артилерійська, 1, м. Одеса, 65039, ).

5. Стягнути з Малого приватного підприємства Рекламно-інформаційна компанія Сотіс (вул. Академіка Корольова, 75, корп. 2, кв.39, м. Одеса, 65104, ) на користь Департаменту комунальної власності Одеської міської (вул. Артилерійська, 1, м. Одеса, 65039, ) судовий збір в сумі 6306 /шість тисяч триста шість/грн 00 коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги у строки, визначені ст. 256 ГПК України.

Повний текст складено 01 березня 2021 р.

Суддя Д.О. Бездоля