ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2021 року Справа № 906/1179/20

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Олексюк Г.Є., суддя Гудак А.В. , суддя Василишин А.Р.

секретар судового засідання Ткач Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Громадської організації "Гаражний кооператив "Світанок плюс" на ухвалу Господарського суду Житомирської області від 14.12.2020 р. у справі № 906/1179/20 (суддя Тимошенко О.М., повний текст ухвали складено 16.12.2020 р.)

за позовом ОСОБА_1

до Громадської організації "Гаражний кооператив "Світанок плюс"

про визнання неправомірною бездіяльність, про спонукання до вчинення дій

за участю представників сторін:

позивача - не з`явився;

відповідача - ОСОБА_3.;

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Житомирської області з позовом про визнання неправомірною бездіяльність (дії) Міської громадської організації "Гаражний кооператив "Світанок Плюс" в частині ненадання повної та достовірної інформації на запит від 07.07.2020 р. та зобов`язання Громадську організацію "Гаражний кооператив "Світанок Плюс" надати повну та достовірну інформацію на даний запит.

Позов обґрунтований посиланням ОСОБА_1 на те, що Громадська організація "Гаражний кооператив "Світанок Плюс", в порушення вимог закону, не надала йому, як її члену інформацію про прийнятті рішення правлінням та особисто відповідачем.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 24.11.2020 р. було закрито провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України, оскільки позовні вимоги позивача, як фізичної особи про визнання протиправною бездіяльності відповідача не відносяться до юрисдикції господарських судів.

24.11.2020 р. Громадська організація "Гаражний кооператив "Світанок плюс" звернулася до Господарського суду Житомирської області із заявою, в якій просила стягнути з позивача понесені витрати на правничу допомогу в розмірі 5 500 грн. В підтвердження понесених витрат відповідач надав суду акт приймання-передачі виконаних робіт від 24.11.2020 р. та видатковий касовий ордер на суму 5 500 грн.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 14.12.2020 р. у справі № 906/1179/20 було відмовлено Громадській організації "Гаражний кооператив "Світанок плюс" в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо судових витрат.

При прийнятті вказаної ухвали, місцевий господарський суд виходив з того, що в договорі про надання правової допомоги відсутні умови (пункти) щодо порядку та форми розрахунку адвокатського гонорару (послуг) та порядку оплати такої професійної правової допомоги, а також в порушення вимог ч. 3 ст. 126 ГПК України відповідачем не подано суду детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, Громадська організація "Гаражний кооператив "Світанок плюс" звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду, прийняти нове рішення, яким задоволити заяву про ухвалення додаткового рішення щодо судових витрат.

Мотивуючи апеляційну скаргу скаржник зазначає, що не відповідають дійсності посилання суду першої інстанції на те, що відповідачем не було надано до суду детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, оскільки акт приймання-передачі наданих послуг з правової допомоги від 24.11.2020 р. містить конкретний перелік наданих адвокатом послуг на загальну суму 5 500 грн.

Скаржник звертає увагу суду апеляційної інстанції на ту обставину, що під час слухання справи у суду першої інстанції не виникало питань щодо визначеної сторонами договору про надання правової допомоги від 05.10.2020 р. форми розрахунку (погодинної оплати чи фіксованого розміру гонорару), як і не виникало цього питання у позивача, адже і суд, і позивач були обізнані з орієнтовним розрахунком судових витрат, а також з тим, що оплата за надані послуги з правової допомоги здійснюється згідно кількості відпрацьованого адвокатом часу у годинах та кількості судових засідань, в яких адвокат прийматиме участь. Порядок обчислення адвокатського гонорару (погодинної оплати) було визначено сторонами в Додатковій угоді № 1 від 05.10.2020 р. до договору про надання правової допомоги від 05.10.2020 р.

Також скаржник в апеляційній скарзі просить суд стягнути з позивача судові витрати по сплаті судового збору та витрати на професійну правничу допомогу, орієнтовний розмір яких становить 2 400 грн за ведення адвокатом справи в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.12.2020 р. для розгляду апеляційної скарги визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Олексюк Г.Є., суддя Петухов М.Г., суддя Гудак А.В.

Листом від 30.12.2020 р. № 906/1179/20/7235/20, Північно-західний апеляційний господарський суд витребував матеріали справи № 906/1179/20 з Господарського суду Житомирської області.

11.01.2021 р. до Північно-західного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 906/1179/20.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 12.01.2021 р. відкрито апеляційне провадження справі, розгляд апеляційної скарги призначено на 03.02.2021 р. об 14:30 год.

Розпорядженням керівника апарату суду від 01.02.2021 р. № 01-04/6 у зв`язку з перебуванням у відпустці судді-члена колегії по справі - Петухова М.Г. у період з 29.01.2021 р. по 12.02.2021 р. включно, відповідно до ст. 32 ГПК України, ст. 155 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", п. п. 18, 20 розділу VIII Положення про автоматизовану систему документообігу суду та п. 8.2 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Північно-західному апеляційному господарському суді, призначено заміну судді-члена колегії у справі.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.02.2021 р. для розгляду апеляційної скарги визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Олексюк Г.Є., суддя Василишин А.Р., суддя Гудак А.В.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 02.02.2021 р. апеляційну скаргу Громадської організації "Гаражний кооператив "Світанок плюс" на ухвалу суду прийнято до провадження у новому складі суду.

ОСОБА_1 надіслав до суду заяву, в якій просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін. Позивач зазначає, що не отримував від відповідача апеляційну скаргу та додатки до неї. Заперечує проти апеляційної скарги та відкриття апеляційного провадження. Вказує, що йому не відомо чи пропустив апелянт строк апеляційного оскарження, так як відповідач не з`являвся на судовий розгляд, а відтак на думку позивача, відповідач пропустив десятиденний строк апеляційного оскарження ухвали суду.

Позивач зазначає, що керівник Громадської організації "Гаражний кооператив "Світанок Плюс" ОСОБА_2 з співучасником адвокатом ОСОБА_3 отримали від Громадської організації "Гаражний кооператив "Світанок Авто" 20 714, 12 грн за рішенням Богунського районного суду міста Житомира, а 17.12.2019 р. визнали формування Громадської організації "Гаражний кооператив "Світанок Авто" недійсними на основі Міської громадської організації "Гаражний кооператив "Світанок" (копія заяви від 17.12.2019 р. керівника Громадської організації "Гаражний кооператив "Світанок Плюс" ОСОБА_2 про визнання позовних вимог у справі № 906/1055/19 додається). В діях даних осіб вбачаються ознаки кримінального правопорушення за ст. 190 КК України - шахрайство, які продовжують використовувати своє положення в корисних цілях (копія рішення Господарського суду Житомирської області від 11.02.2020 р. у справі № 906/1055/19 додається).

ОСОБА_1 надіслав до суду заяву, в якій просить закрити провадження у справі на підставі ст. 264 ГПК України, оскільки Господарським судом Житомирської області від 29.12.2020 р. у справі № 906/248/20 було визнано недійсними рішення загальних зборів членів Громадської організації "Гаражний кооператив "Світанок Авто", оформлені протоколом загальних зборів членів гаражного кооперативу № 05/09/19 від 05.09.2019 р., тобто Громадської організації "Гаражний кооператив "Світанок Плюс" не існує, що стверджується даним судовим рішенням.

ОСОБА_1 надіслав до суду заяву, в якій вказує, що в його діях, як учасника ліквідації аварії на ЧАЕС 1 категорії, інваліда 2 групи за захворюванням пов`язаним з ліквідацією аварії на ЧАЕС, інваліда війни 2 групи не порушують права та законні інтереси відповідача. Позивач посилається на правові позиції, викладені в постановах Верховного Суду від 18.06.2019 р. у справі № 922/3787/17, від 09.07.2019 р. у справі № 922/592/ 17, в яких зазначено, що судові витрати стягуються у разі необґрунтованості дій позивача.

Розглянувши у судовому засіданні 03.02.2021 р. клопотання позивача про закриття апеляційного провадження у справі, колегія суддів вважає його таким, що не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Частиною 1 ст. 264 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо:

1) після відкриття апеляційного провадження особа, яка подала апеляційну скаргу, заявила клопотання про відмову від скарги, за винятком випадків, коли є заперечення інших осіб, які приєдналися до апеляційної скарги;

2) після відкриття апеляційного провадження виявилося, що апеляційну скаргу не підписано, подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, або підписано особою, яка не має права її підписувати;

3) після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Позивачем заявлено клопотання про закриття апеляційного провадження на підставі ст. 264 ГПК України, однак судова колегія вважає, що в даному випадку відсутні підстави для закриття апеляційного провадження, передбачені нормами цієї статті, тому в задоволенні даного клопотання слід відмовити.

Посилання позивача на рішення Господарського суду Житомирської області від 29.12.2020 р. у справі № 906/248/20, яким було визнано недійсними рішення загальних зборів членів Громадської організації "Гаражний кооператив "Світанок Авто", оформлені протоколом загальних зборів членів гаражного кооперативу № 05/09/19 від 05.09.2019 р., як підставу для закриття апеляційного провадження в силу ст. 264 ГПК України є необґрунтованим.

В свою чергу, апеляційний суд вказує, що дане рішення суду не набрало законної сили, оскільки Громадська організація "Гаражний кооператив "Світанок плюс" оскаржила його в апеляційному порядку. Відповідно до відомостей Комп`ютерної програти "Діловодство спеціалізованого суду" в Північно-західному апеляційному господарському суді, апеляційний суд листом від 15.02.2021 р. № 906/248/20/1051/21 витребував з Господарського суду Житомирської області матеріали справи № 906/248/20.

В судовому засіданні 18.02.2021 р. представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги, просить задоволити її вимоги, ухвалу суду скасувати, прийняти нове рішення, яким задоволити вимоги заяви, здійснити розподіл судових витрат.

Позивач (його представник) не забезпечили свою явку в судові засідання, хоча про день, час та місце судового розгляду позивач повідомлявся у встановленому законом порядку.

Враховуючи те, що судом вчинено всі необхідні дії для належного повідомлення всіх учасників справи про день, час та місце розгляду скарги, явка сторін в судове засідання обов`язковою не визнавалась, беручи до уваги строк, встановлений ст. 273 ГПК України для розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу в даному судовому засіданні за наявними матеріалами за відсутності позивача.

Згідно з ч. 1 ст. 270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у Главі 1 Розділу ІV.

Відповідно до ч. 1 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Частинами 1 та 2 ст. 269 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали, заслухавши пояснення представника відповідача, дійшла наступного висновку.

Відповідно до ст. 16 ГПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

За змістом ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно зі ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Однією із основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Згідно зі ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч. 8 ст. 129 ГПК України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).

Водночас за змістом ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог ч. 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 ГПК України).

Отже, у розумінні положень ч. 5 ст. 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи (аналогічна правова позиція викладена у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 р. у справі № 922/445/19).

Відповідно до ч. ч. 5, 6 ст. 130 ГПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

У випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини восьмої статті 129 цього Кодексу.

Тобто стягнення з позивача компенсації понесених відповідачем витрат, зокрема витрат на правничу допомогу у разі закриття провадження у справі, можливе у випадку встановлення необґрунтованості дій позивача та за умови дотримання вимог ч. 8 ст. 129 ГПК України.

Обов`язком сторін у господарському процесі є доведення суду тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Отже, відповідач повинен зазначити, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені в ході розгляду справи та в чому вони полягали.

Як встановлено апеляційним судом, рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 18.04.2018 р., яке залишено без змін постановою Житомирського апеляційного суду від 22.01.2019 р. та постановою Верховного Суду від 31.10.2019 р. у справі № 295/1313/18-ц було задоволено позов ОСОБА_1 до Міської громадської організації "Гаражний кооператив "Світанок" про надання фінансових та господарських документів організації. Суд визнав право позивача на отримання таких документів, застосувавши до спірних правовідносин Закон України "Про кооперацію".

При цьому, залишаючи без змін рішення у справі № 295/1313/18-ц, Верховний Суд зробив висновок, що спір між гаражним кооперативом (у формі громадської організації) та членом цього кооперативу про спонукання до надання інформації про діяльність цієї юридичної особи підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства, тобто не є корпоративним спором в розумінні ст. 20 ч. 1 п. 3 ГПК України.

Відтак, звертаючись до Господарського суду Житомирської області з позовом у справі № 906/1179/20 про визнання неправомірною бездіяльність (дії) відповідача в частині ненадання повної та достовірної інформації на запит та зобов`язання надати повну та достовірну інформацію на даний запит, ОСОБА_1 було відомо про те, що такий спір підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства, оскільки не є корпоративним в розумінні ст. 20 ч. 1 п. 3 ГПК України, так як він був учасником у справі № 295/1313/18-ц.

Отже, беручи до уваги викладене, колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість дій позивача з пред`явлення позову до господарського суду про визнання протиправною бездіяльності відповідача та зобов`язання вчинити дії, що в свою чергу надає відповідачу право заявляти вимоги про компенсацію здійснених витрат, пов`язаних з розглядом справи в порядку ч. 5 ст. 130 ГПК України.

Також колегія суддів зазначає, що відповідач у відзиві на позовну заяву вказував про наявність підстав для закриття провадження у справі, оскільки спірні правовідносини не належать до корпоративних, вимоги позивача, як фізичної особи про визнання протиправною бездіяльності відповідача не відноситься до юрисдикції господарських судів, а даний спір може бути розглянутий в порядку цивільного судочинства. Відповідач зазначав, що на заяву позивача від 07.07.2020 р. (а. с. 7) надав йому відповідь, в якій повідомив про неможливість надання інформації, оскільки позивач виключений з членів uромадської організації (а. с. 77), що свідчить про необґрунтованість позовних вимог.

Окрім того, судом приймається до уваги те, що позивач в судові засідання до суду першої інстанції не з`являвся, письмових заперечень (відповіді) на відзив не надав, а навпаки, від представника ОСОБА_1 - адвоката Дятла В.І. до суду надійшла заява про розгляд справи без участі позивача.

Таким чином, відповідач в суді першої інстанції обґрунтував необґрунтовані дії позивача. Відповідачем доведено та підтверджено доказами те, що дії позивача з пред`явлення позову та неявка у судові засідання мали на меті протиправну мету ущемлення його прав та інтересів. При цьому зазначення про необґрунтовані дії позивача у відзиві на позов, а не у заяві про компенсацію витрат, не може бути підставою для відмови в задоволенні вимоги про компенсацію здійснених витрат.

Апеляційний суд зазначає, що аналіз обставин розгляду цієї справи у суді першої інстанції свідчить про недобросовісність користування позивачем наданими йому процесуальними правами та наявність з його сторони зловживань щодо них.

Посилання позивача на правові позиції, викладені в постановах Верховного Суду від 18.06.2019 р. у справі № 922/3787/17, від 09.07.2019 р. у справі № 922/592/17, суд вважає такими, що не спростовують необґрунтовані дії позивача, вказані висновки Верховним Судом зроблені за результатом з`ясування обставин у вказаних справах, які відрізняються від обставин у справі № 906/1179/20.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, в ухвалі вказав, що в договорі про надання правової допомоги відсутні умови (пункти) щодо порядку та форми розрахунку адвокатського гонорару (послуг) та порядку оплати такої професійної правової допомоги, а також в порушення вимог ч. 3 ст. 126 ГПК України відповідачем не подано суду детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, 05.10.2020 р. між "ГК "Світанок Плюс" (клієнт) та адвокатом ОСОБА_3 укладено договір про надання правової допомоги, відповідно до п. 1 якого, клієнт в порядку та на умовах, визначених цим договором дає завдання - доручення, а адвокат зобов`язується відповідно до завдання - доручення клієнта надати йому за плату юридичні послуги адвоката щодо здійснення представництва прав та інтересів клієнта в судах України у справі № 906/1179/20.

Додатковою угодою № 1 від 05.10.2020 р. до зазначеного договору сторони передбачили, що розмір гонорару адвоката за надану юридичну послугу розраховується з погодинної оплати, що залежить від кількості витраченого адвокатом часу на надання певної юридичної допомоги, а саме:

2.1. за годину роботи адвоката (вивчення матеріалів справи, підготовка відзиву чи заперечень по суті позовних вимог, підготовка позову, інших заяв та клопотань, вивчення законодавства з спірного питання, тощо) - 800 грн;

2.2. участі адвоката у одному судовому засіданні:

2.2.1. в Господарському суді Житомирської області - 1500 грн;

2.2.2. в іншому суді/судах України, що знаходиться/яться за межами м. Житомира (Північно-Західному апеляційному господарському суді, Верховному Суді) - 3000 грн;

2.2.3. в разі, якщо судове засідання в суді, що територіально розташований в м. Житомирі, не відбулося з незалежних від адвоката причин (відкладення розгляду справи у зв`язку з неявкою одного з учасників справи, лікарняний/відпустка судді, відкладення розгляду справи за клопотанням іншого учасника справи, тощо) - 800 грн;

2.2.4. в разі, якщо судове засідання в суді, що територіально розташований за межами м. Житомира, не відбулося з незалежних від адвоката причин (відкладення розгляду справи у зв`язку з неявкою одного з учасників справи, лікарняний/відпустка судді, відкладення розгляду справи за клопотанням іншого учасника справи, тощо) - 3000 грн.

Відповідно до п. 6.1. Додаткової угоди № 1 від 05.10.2020 р. правова допомога вважається наданою клієнту після підписання акту приймання-передачі наданої правової допомоги, який підрисується сторонами та скріплюється печатками (за наявності).

Згідно з 6.2. Додаткової угоди адвокат надає клієнту акт приймання - передачі наданої правової допомоги, в якому зазначається зміст наданих послуг з правової допомоги, розмір гонорару, який підлягає сплаті відповідно до умов договору, додаткові витрати, які були понесені адвокатом понад узгоджену суму гонорару (якщо такі мали місце) та за попередньою усною згодою порядок оплати гонорару (на картковий рахунок у банку або шляхом видачі коштів у касі клієнта).

Відповідно до п. 6.3. клієнт зобов`язаний на протязі п`яти днів з моменту отримання актів приймання - передачі наданої правової допомоги підписати його або протягом вказаного строку надати письмове заперечення, в якому обґрунтувати причину відмови від приймання наданої правової допомоги та підписання відповідного акту.

Відповідно до акту приймання - передачі наданих послуг від 24.11.2020 р. до договору про надання правової допомоги від 05.10.2020 р. по справі № 906/1179/20, розмір оплати за годину роботи адвоката, станом на момент укладення договору, за згодою його сторін, становив 800 грн; розмір оплати за участь адвоката у одному судовому засіданні, за згодою сторін договору, становив 1500 грн; в разі, якщо судове засідання не відбулося з незалежних від адвоката причин - 800 грн.

Перелік наданих юридичних послуг адвокатом: 1) ознайомлення з матеріалами судової справи № 906/1179/20 - 1/2 год. х 800 грн = 400 грн; 2) опрацювання законодавчої бази з спірного питання для формування правової позиції по захисту прав та інтересів ГО "ГК "Світанок-Плюс" в Господарському суді Житомирської області; підготовка відзиву на позовну заяву ОСОБА_1 - 2 год. х 800 грн = 1600 грн; 3) участь у судових засіданнях Господарського суду Житомирської 27.10.2020 р., 24.11.2020 р. - 2 засіданнях х 1500 грн = 3000 грн; 4) копіювання документів, що представлялися до суду з відзивом на позовну заяву Бондарчука - 100 грн; 5) підготовка акту виконаних робіт від 24.11.2020 р., заяви про стягнення судових витрат від 24.11.2020 р. та надання їх суду - 1/2 год. х 800 грн = 400 грн.

Тобто загальних обсяг наданих адвокатом послуг становить 5500 грн.

Відповідно до касового ордеру від 24.11.2020 р., ГО "ГК "Світанок-Плюс" видала адвокату ОСОБА_3 по справі № 96/1179/20 кошти в розмірі 5 500 грн.

В матеріалах справи також мітяться ордер на надання правничої правової допомоги серії АМ №1005874, виданий адвокатом ОСОБА_3 на підставі договору про надання правової допомоги від 05.10.2020 р., свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю ОСОБА_3 серії ЖТ №000718, посвідчення адвоката ОСОБА_3.

Відповідач, на виконання вимог п. 8 ч. 3 ст. 165 ГПК України, повідомив суд, що попередній орієнтовний розрахунок суми витрат на правничу допомогу, які ГО "ГК "Світанок Плюс" очікує понести у зв`язку із розглядом цієї справи складає 8 200 грн. Відповідач у відзиві зазначив, що орієнтовно розраховані витрати відповідача складаються: з розрахунку оплати за одну годину роботи адвоката - 800 грн, розміру оплати за участь адвоката у одному судовому засіданні - 1500 грн; в разі, якщо судове засідання не відбулося з незалежних від адвоката причин - 800 грн. До відзиву відповідачем було додано орієнтовний розрахунок загальної суми судових витрат відповідача (8 200 грн), з якого вбачається з яких складових (конкретного виду робіт) вона розраховувалася.

У судовому засіданні 24.11.2020 р. адвокатом ОСОБА_3 було заявлено про стягнення з ОСОБА_1 на користь ГО "ГК "Світанок Плюс" судових витрат на правову допомогу та повідомлено, що документи в підтвердження оплати будуть надані протягом 5-ти днів з дня ухвалення судом судового рішення про закриття провадження у справі.

Того ж дня - 24.11.2020 р., адвокатом ОСОБА_3 до суду першої інстанції була подана заява про стягнення з позивача судових витрат на правничу допомогу у сумі 5 500 грн, до якої було долучено акт приймання-передачі наданих послуг з правової допомоги по справі від 24.11.2020 р. та видатковий касовий ордер ГО "ГК "Світанок Плюс" від 24.11.2020 р. № 296 на суму 5500 грн.

В матеріалах справи також наявний відзив на позовну заяву з доказами його направлення позивачу у справі. Представник відповідача - ОСОБА_3. (адвокат) була присутня у судових засіданнях суду першої інстанції - 27.10.2020 р. та 24.11.2020 р.

Відтак, з огляду на викладене, колегія суддів зазначає, що матеріалами справи підтверджується надання правничої допомоги відповідачеві адвокатом ОСОБА_3

В свою чергу, судова колегія вказує, що відсутність в договорі про надання правової допомоги пунктів щодо порядку та форми розрахунку адвокатського гонорару (послуг) та порядку оплати такої професійної правової допомоги, не може бути підставою для відмови у задоволенні заяви про компенсацію здійснених стороною витрат, пов`язаних з розглядом справи, оскільки порядок обчислення адвокатського гонорару (погодинної оплати) було визначено сторонами в Додатковій угоді № 1 від 05.10.2020 р. до договору про надання правової допомоги від 05.10.2020 р.

Також не відповідають дійсності посилання суду першої інстанції на те, що відповідачем не було надано до суду детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом ОСОБА_3, оскільки акт приймання-передачі наданих послуг з правової допомоги від 24.11.2020 р. містить конкретний перелік наданих адвокатом послуг на загальну суму 5 500 грн.

Тобто з врахуванням встановлених судом обставин, суд першої інстанції дійшов до необґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення заяви відповідача про стягнення судових витрат у справі.

Окрім того, суд зазначає, що в розумінні положень ч. 5 ст. 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Позивач не заявляв суду першої інстанції клопотання про зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, а відтак і суд не має права вирішувати дане питання з власної ініціативи.

Посилання позивача, як підставу для відмови для задоволення заяви відповідача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу на те, що ним не отримано відзиву на позовну заяву, не може бути підставою для відмови у задоволенні заяви про компенсацію здійснених стороною витрат, пов`язаних з розглядом справи, оскільки відповідно до ст. 165 ГПК України у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову, а копія відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи повинна бути надіслана (надана) одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду.

Тобто, вказана норма не ставить в залежність відповідача щодо прийняття/неприйняття судом письмової позиції відповідача в залежність від факту отримання чи неотримання позивачем такого відзиву, який в установленому законодавством порядку надісланий позивачу, що підтверджується матеріалами справи. Позивач не був позбавлений можливості ознайомитися з відзивом відповідача шляхом звернення до суду першої інстанції із відповідною заявою, чого останнім зроблено не було.

Безпідставним є посилання позивача, як підставу для відмови для задоволення заяви відповідача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу на те, що на нього поширюється дія Законів України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", "Про судовий збір".

Так, дійсно ст. 22 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" передбачено те, що ветерани війни та особи, на яких поширюється дія цього Закону отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Колегія суддів вказує, що даний спір не стосується соціального захисту ОСОБА_1 , тому норма ст. 22 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" на дані правовідносини не поширюється.

Окрім того, витрати на правову допомогу не є судовим збором, а тому посилання позивача на ст. 5 Закону України "Про судовий збір" в частині звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору та витрат на правову допомогу є хибною. Позивач звільнений, в силу Закону України "Про судовий збір" лише від сплати судового збору, а не від витрат на правову допомогу.

Позивач в суді апеляційної інстанції також вказує, що ним не отримано копії апеляційної скарги з доданими до неї документами та відповідачем пропущено строк на апеляційне оскарження ухвали суду. Однак, такі посилання є безпідставними, оскільки до апеляційної скарги додані докази направлення даної скарги з додатками на адресу позивача у відповідності до положень ст. 259 ГПК України та відповідачем дотримано строк на апеляційне оскарження, передбачений ст. 256 ГПК України.

Посилання позивача на судові рішення у справах № 295/9677/19, № 906/1055/19, № 906/248/20 та апелювання на те, що в діях ОСОБА_2 та адвоката ОСОБА_3. вбачаються ознаки кримінального правопорушення за ст. 190 КК України не можуть бути підставою для відмови для задоволення заяви відповідача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, оскільки не входять до предмет дослідження при вирішенні питання розподілу судових витрат.

Відповідно до п. 2 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Беручи до викладене, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для скасування ухвали суду першої інстанції та прийняття рішення про стягнення з позивача на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5 500 грн. з мотивів, викладених у даній постанові. Доводи, наведені заявником у апеляційній скарзі, отримали своє підтвердження під час апеляційного провадження.

Керуючись ст. ст. 129, 255, 269, 270, 271, 275-279, 282 ГПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Громадської організації "Гаражний кооператив "Світанок плюс" на ухвалу Господарського суду Житомирської області від 14.12.2020 р. у справі № 906/1179/20 - задоволити.

2. Ухвалу Господарського суду Житомирської області від 14.12.2020 р. у справі № 906/1179/20 скасувати.

Прийняти рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) на користь Громадської організації "Гаражний кооператив "Світанок плюс" (10020, м. Житомир, провулок 4-й Вільський, 30) 5 500 грн витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції.

3. Видачу наказу на виконання даної постанови доручити Господарському суду Житомирської області.

4. Матеріали справи № 906/1179/20 повернути до Господарського суду Житомирської області.

5. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок та строк оскарження до Верховного Суду встановлений статтями 286-291 ГПК України.

Повний текст постанови складено 01 березня 2021 року

Головуючий суддя Олексюк Г.Є.

Суддя Гудак А.В.

Суддя Василишин А.Р.