ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

про відмову у забезпеченні позову

05.03.2021м. ДніпроСправа № 904/2120/21

за позовом Приватного підприємства "Сармат", смт. Широке, Широківський район, Дніпропетровська область

до Криворізької міської ради, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про забезпечення позову до подачі позовної заяви.

Суддя Бєлік В.Г.

Без участі представників сторін.

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Сармат" звернулася до Господарського суду Дніпропетровської області з заявою до Криворізької міської ради про забезпечення позову до подачі позовної заяви, у які просить вжити захід забезпечення позову, що буде подано Приватним підприємством Сармат до Криворізької міської ради про визнання незаконним та скасування Рішення Криворізької міської ради № 320 від 24.02.2021 року, шляхом зупинення дії Рішення Криворізької міської ради № 320 від 24.02.2021 року.

В поданій заяві про забезпечення позову заявник зазначає, між ПП Сармат та Криворізькою міською радою укладено Договір оренди земельної ділянки № 2018032 від 30.01.2018 року.

На підставі Договору, ПП Сармат отримано в оренду земельну ділянку за кадастровим № :08:309:0005, загальною площею 0,3194 га., розташовану у м. Кривий Ріг по вул. Лєрмонтова, 33, для розміщення магазину, строком до 29.12.2022 року. Наразі ПП Сармат отримало дозвільні документи на будівництво магазину та навіть розпочало підготовчі роботи з перенесення комунікацій на земельній ділянці (Додатки № 3 - 12 - докази отримання ПП Сармат необхідних документів та фото-докази проведення будівельних робіт на земельній ділянці).

02 березня 2021 року, після публікації на офіційному веб-сайті Криворізької міської ради, стало відомо, що на пленарному засіданні, яке відбулось 24.02.2021 року Криворізькою міською радою було прийнято оскаржуване Рішення, яким було вирішено питання про вилучення частини земельної ділянки для суспільних потреб.

Рішення ради нормативно-правового характеру набирають чинності зі дня їх офіційного оприлюднення (ст. 39 Глави 8 Регламенту Криворізької міської ради), а тому оскаржуване Рішення набрало законної сили 02.03.2021 р.

Підставою для такого вилучення зазначено необхідність створення майданчику відпочинку.

У резолютивній частині Рішення першим пунктом вирішується вилучити для суспільних потреб частину орендованої ПП Сармат земельної ділянки.

Статтею 32-1 Закону України Про оренду землі визначено, що договори оренди земельної ділянки державної чи комунальної власності можуть бути розірвані у разі прийняття рішення про використання земельної ділянки для розміщення відповідних об`єктів з метою задоволення суспільних потреб, у тому числі майданчиків відпочинку.

Заявник зазначив, що вилучення ж орендованих земельних ділянок комунальної власності нормами чинного законодавства взагалі не передбачено. Не дивлячись на це, Криворізька міська рада прийняла рішення саме про вилучення частини ділянки ПП Сармат, керуючись при цьому також ст. 149 Земельного кодексу України, що взагалі регулює порядок вилучення ділянок наданих в постійне користування, а не оренду.

Заявник вважає, що виконуючи вказане рішення Криворізька міська рада намагатиметься, вочевидь, у незаконний спосіб позбавити ПП Сармат прав на частину орендованої земельної ділянки, на якій ПП Сармат наразі вже здійснює облаштувальні роботи для будівництва будівлі магазину, на що отримані всі необхідні дозвільні документи.

Суд вважає, що заява позивача про забезпечення позову до подачі позовної заяви не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Як з`ясовано судом, у даній справі заявник має намір у майбутньому подати позов до Криворізької міської ради про визнання рішення незаконним та його скасування.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України, юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу (ч. 1 ст. 45 Господарського процесуального кодексу України).

Підвідомчість господарських справ установлена статтею 20 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності. та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці; справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці; справи у спорах щодо оскарження актів (рішень) суб`єктів господарювання та їх органів, посадових та службових осіб у сфері організації та здійсненні господарської діяльності, крім актів (рішень) суб`єктів владних повноважень, прийнятих на виконання їхніх владних управлінських функцій, та спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем (пункти 1, 6, 10 частини першої статті 20 цього Кодексу).

Статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно п. 19 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України, індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Відповідно до приписів ст. 19 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін суб`єкт владних повноважень означає орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Таким чином, як справу адміністративної юрисдикції розуміють переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є суб`єкт, що здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Тобто справою адміністративної юрисдикції є спір, який виник між двома (кількома) конкретними суб`єктами правовідносин, у яких хоча б один з них законодавчо уповноважений приймати рішення, надсилати приписи, давати вказівки, обов`язкові до виконання іншими учасниками правовідносин.

Натомість визначальними ознаками приватноправових відносин є юридична рівність та майнова самостійність їх учасників, наявність майнового чи немайнового особистого інтересу суб`єкта. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням приватного права певного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин.

Отже, під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Згідно з частинами першою та четвертою статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. У випадках, установлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.

Цивільні права та інтереси суд може захистити в спосіб визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб (пункт 10 частини другої статті 16 Цивільного кодексу України).

Правовідносини щодо володіння, користування і розпорядження землею регулюються, зокрема, приписами Земельного кодексу України, а також прийнятими відповідно до нього нормативно-правовими актами.

Згідно статті 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад та їх виконавчих органів у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить зокрема розпорядження землями територіальних громад.

Як вбачається з Рішення Криворізької міської ради № 320 від 24.02.2021 прийняте на пленарному засіданні. Тобто Міська рада в даному випадку діяла не як сторона за договором оренди землі, а як колегіальний орган місцевого самоврядування.

Отже прийняте рішення Криворізької міської ради № 320 від 24.02.2021 є рішенням суб`єкта владних повноважень.

Спори, що мають в основі публічно-правовий характер, тобто випливають з владно-розпорядчих функцій або виконавчо-розпорядчої діяльності публічних органів підлягають розгляду адміністративними судами.

Відповідно до п.1, ч.1 ст. 175 Господарського процесуального кодексу України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за приавилами господарського судочинства.

З огляду на вищевикладене, правові підстави для розгляду заяви про забезпечення позову до подачі позовної заяви у господарського суду відсутні.

Керуючись статтями 175, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження за заявою Приватного підприємства "Сармат" про забезпечення позову до подачі позовної заяви.

Відповідно до приписів ст.235 Господарського процесуального кодексу України, ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги порядку та в строк, передбачені ст.ст. 254-259 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано - 05.03.2021 року.

Суддя В.Г. Бєлік