ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"25" лютого 2021 р.м. Одеса Справа № 916/2595/20

Господарський суд Одеської області у складі судді Шаратова Ю.А., розглянувши скаргу Державного підприємства Білгород-Дністровський морський торговельний порт від 11.02.2021 № 194 (вх. № 2-182/21 від 15.02.2021) на дії старшого державного виконавця Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Березнюка А.В. у справі № 916/2595/20 за позовом Державного підприємства Адміністрація морських портів України (01135, м. Київ, просп. Перемоги, 14, ) в особі Білгород-Дністровської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України (Адміністрація Білгород-Дністровського морського порту) (67700, Одеська обл., м. Білгород-Дністровський, вул. Шабська, 81, ) до Державного підприємства Білгород-Дністровський морський торговельний порт (67700, Одеська обл., м. Білгород-Дністровський, вул. Шабська, 81, )

про стягнення заборгованості за Договором від 04.01.2019 № 8-П-БДФ/8-ВД/19 в розмірі 778 679,98 грн., з якої 681 843,30 грн. сума основного боргу, 60 904,39 грн. пеня, 22 004,14 грн. 3 % річних, 13 928,15 грн. інфляційні втрати

суб`єкт оскарження: старший державний виконавець Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Березнюк А.В. (67700, Одеська обл., м. Білгород-Дністровський, вул. Миколаївська, 30, )

Представники:

Від заявника (боржника) Бобко О.М. (довіреність від 14.01.2021 № 03);

Від стягувача не з`явився;

Від Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) не з`явився.

в с т а н о в и в:

Рішенням Господарського суду Одеської області від 27.10.2020 у справі № 916/2595/20 позов задоволено частково. Стягнуто з Державного підприємства Білгород-Дністровський морський торговельний порт на користь Державного підприємства Адміністрація морських портів України в особі Білгород-Дністровської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України (Адміністрація Білгород-Дністровського морського порту) 681 843,30 грн. суму основного боргу, 30 364,94 грн. пені, 21 967,05 грн. 3 % річних, 12 536,60 грн. інфляційних втрат та витрати на сплату судового збору в розмірі 11 656,84 грн. Відмовлено у задоволенні позову Державного підприємства Адміністрація морських портів України в особі Білгород-Дністровської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України (Адміністрація Білгород-Дністровського морського порту) до Державного підприємства Білгород-Дністровський морський торговельний порт в частині стягнення 30 539,45 грн. пені, 37,09 грн. 3 % річних, 1 391,55 грн. інфляційних втрат.

28.12.2020 на примусове виконання рішення Господарського суду Одеської області від 27.10.2020 у справі № 916/2595/20, що набрало законної сили 17.11.2020 видано відповідний наказ.

15.02.2021 на адресу Господарського суду Одеської області надійшла скарга Державного підприємства Білгород-Дністровський морський торговельний порт від 11.02.2021 № 194 (вх. № 2-182/21 від 15.02.2021) на дії старшого державного виконавця Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Березнюка А.В., в якій просить суд:

- визнати дії старшого державного виконавця Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Березнюка А.В. неправомірними в частині винесення постанови в виконавчому провадженні № 64256196 про відкриття провадження від 26.01.2021;

- скасувати постанову Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) ВП № 64256196 про відкриття виконавчого провадження від 26.01.2021.

Ухвалою суду від 17.02.2021 прийнято скаргу Державного підприємства Білгород-Дністровський морський торговельний порт від 11.02.2021 № 194 (вх. № 2-182/21 від 15.02.2021) на дії старшого державного виконавця Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Березнюка А.В. до розгляду та призначено судове засідання на 25.02.2021.

Стягувач не забезпечив явку свого повноважного представника до судового засідання.

Білгород-Дністровський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) не забезпечив явку свого повноважного представника до судового засідання.

В обґрунтування поданої скарги від 11.02.2021 № 194 (вх. № 2-182/21 від 15.02.2021) Державне підприємство «Білгород-Дністровський морський торговельний порт» зазначає, що старшим державним виконавцем Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) Березнюк А.В. неправомірно було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 26.01.2021 ВП № 64256196.

ДП «БДМТП» із посиланням на статтю 34 Закону України «Про виконавче провадження» зазначає, що на даний час підприємство знаходиться в приватизації, а всі виконавчі провадження повинні бути зупиненні.

Також заявник, із посиланням на пункт 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про визнання таким, шо втратив чинність Закону України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не піддягають?приватизації вказує, що забороняється вчиняти виконавчі дії відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" щодо об`єктів права державної власності, які на день набрання чинності цим законом були включені до переліків, затверджених Законом України "Про перелік об`єктів права державної власності, шо не підлягають приватизації», протягом трьох років з дня набрання чинності цим законом, крім стягнення грошових коштів і товарів, що були передані в заставу за кредитними договорами.

24.02.2021 на адресу суду надійшов відзив на скаргу на дії державного виконавця від 24.02.2021 № 15904/3131 (вх. № 5231/21) в якому державний виконавець просив суд відмовити у задоволенні скарги ДП «БДМТП». Також просив суд розглянути скаргу без участі представника відділу.

25.02.2021 на адресу суду надійшли заперечення Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Білгород-Дністровської філії державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (Адміністрація Білгород-Дністровського морського порту) на скаргу на дії державного виконавця від 24.02.2021 № 226/12-01-09 (вх. № 5372/21) в яких просило суд у задоволенні скарги ДП «БДМТП» відмовити у повному обсязі. Також просило суд розглянути скаргу без участі стягувача з урахуванням даного заперечення.

Судом встановлено, що 26.01.2021 на підставі заяви про примусове виконання рішення суду Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Білгород- Дністровської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (Адміністрація Білгород-Дністровського морського порту) та оригіналу наказу Господарського суду Одеської області від 28.12.2020 № 916/2595/20 про стягнення з Державного підприємства Білгород-Дністровський морський торговельний порт на користь Державного підприємства Адміністрація морських портів України в особі Білгород-Дністровської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України (Адміністрація Білгород-Дністровського морського порту) 681 843,30 грн. - суму основного боргу, 30 364,94 грн. - пені, 21 967,05 грн. - 3 % річних, 12 536,60 грн. - інфляційних втрат та витрати на сплату судового збору в розмірі 11 656,84 грн., у порядку статей 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження», - відкрито виконавче провадження № 64256196.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до частини першої статті 18 Господарського процесуального кодексу України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Згідно з частиною першою статті 326 Господарського процесуального кодексу України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Закону, а також рішеннями, які відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Виконання судового рішення, відповідно до змісту Рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26.06.2013 у справі № 1-7/2013, є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України № 2-р(ІІ)/2019 від 15.05.2019 у справі № 3-368/2018(5259/18) Конституційний Суд України, беручи до уваги статті 3, 8, частини першу, другу статті 55, частини першу, другу статті 129-1 Конституції України, свої юридичні позиції щодо визначення виконання судового рішення складовою конституційного права на судовий захист, вважає, що держава, створюючи належні національні організаційно-правові механізми реалізації права на виконання судовою рішення, повинна не лише впроваджувати ефективні системи виконання судових рішень, а й забезпечувати функціонування цих систем у такий спосіб, щоб доступ до них мала кожна особа, на користь якої ухвалене обов`язкове судове рішення, у разі, якщо це рішення не виконується, у тому числі державним органом.

Також у зазначеному рішенні Конституційний Суд України наголошує, що визначений у законі порядок забезпечення державою виконання судового рішення має відповідати принципам верховенства права та справедливості, гарантувати конституційне право на судовий захист; невиконання державою позитивного обов`язку щодо забезпечення функціонування запроваджуваної нею системи виконання судових рішень призводить до обмеження конституційного права на судовий захист та нівелює його сутність.

Отже, виносячи постанову про відкриття виконавчого провадження № 64256196 від 26.01.2021, державний виконавець керувався статтями 3, 4, 24, 26 Закону України «Про виконавче провадження», Конституцією України та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до пункту 3 розділу ІІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №145-ІХ заборонено вчиняти виконавчі дії щодо об`єктів права державної власності, які на день набрання чинності цим Законом були включені до переліків, затверджених Законом України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації", протягом трьох років з дня набрання чинності цим Законом, крім стягнення грошових коштів і товарів, що були передані в заставу за кредитними договорами.

Cистемний аналіз змісту даної норми разом з іншими заборонами та мораторіями на звернення стягнення на майно боржників - державних підприємств, встановленими на момент прийняття Закону №145-ІХ, свідчить про їх спрямування на необхідність збереження об`єктів права державної власності, які були включені до переліків, затверджених Законом України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації", у зв`язку з їх стратегічним значенням для української економіки та національної безпеки з метою запобігти безконтрольному відчуженню майна, що складає єдиний майновий комплекс, у тому числі через застосування позаприватизаційних процедур.

Винятком із зазначеної заборони є стягнення грошових коштів і товарів, що були передані в заставу за кредитними договорами.

Тобто вказаною нормою Закону №145-ІХ з усього складу майна підприємства, призначеного для його діяльності, яким також є нерухоме майно (будівлі, споруди, земельні ділянки тощо), передбачено можливість звернення стягнення лише на конкретні види майна цього підприємства, зокрема, стягнення грошових коштів боржників у будь-яких правовідносинах, а також стягнення товарів, що були передані в заставу за кредитними договорами.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 20.11.2020 у справі № 910/12809/19.

Отже дії старшого державного виконавця Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Березнюка А.В. в частині винесення постанови в виконавчому провадженні № 64256196 про відкриття провадження від 26.01.2021 є правомірними.

На підставі викладеного суд дійшов висновку про відмову в задоволенні скарги Державного підприємства Білгород-Дністровський морський торговельний порт від 11.02.2021 № 194 (вх. № 2-182/21 від 15.02.2021) повністю.

Керуючись статтями 232, 233, 234, 235, 339 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні скарги Державного підприємства Білгород-Дністровський морський торговельний порт від 11.02.2021 № 194 (вх. № 2-182/21 від 15.02.2021) на дії старшого державного виконавця Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Ухвала набрала законної сили 25 лютого 2021 р. та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги в строк встановлений частиною першою статті 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено 02 березня 2021 р.

Суддя Ю.А. Шаратов