ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

01.03.2021 Справа № 905/334/21

за позовом: Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" (, адреса: 51400, Дніпровська область, м. Павлоград, вул. Соборна, буд.76)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІДЕР ПРОМСНАБ" (, адреса: 87553, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Ушакова, буд.6),

про: зобов`язання вчинити певні дії

суддя Величко Н.В.

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "ДТЕК Павлоградвугілля" звернулось до Господарського суду Донецької області з позовною заявою б/н від 12.02.2021 (вх.№3595/21 від 22.02.2021) про зобов`язання відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІДЕР ПРОМСНАБ" виконати зобов`язання в натурі, шляхом заміни плит дорожніх з/б ПАГ-18 (6000х2000х18) в кількості 19 (дев`ятнадцяти) штук, поставлених відповідачем згідно договору поставки №7434-ПУ-УМТС-Т від 02.01.2019.

Подані матеріали відносяться до юрисдикції та підсудні господарського суду, але є не достатніми для прийняття позовної заяви до розгляду.

Згідно ч.2 ст.164 Господарського процесуального кодексу України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно з ч.ч.2, 4 ст.91 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Копії, які видаються органами державної влади України, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями та їх об`єднаннями усіх форм власності, повинні бути засвідчені з додержанням вимог п.5.27 Національного стандарту України «Державна уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів. ДСТУ 4163-2003», затвердженого наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 07.04.2003 №55, а в разі якщо інструкціями з діловодства, які діють у відповідних органах, підприємствах, установах і організаціях, установлено додаткові вимоги щодо оформлення копій - також і цих вимог.

Згідно з п.5.27 Державного стандарту «Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлювання документів ДСТУ 4163-2003 відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

Натомість, позивачем до позовної заяви додані копії документів, зміст яких неможливо розібрати через погану якість копії, зокрема: видаткову накладну №477 від 11.08.2020.

Крім того суд зазначає, що статтею 10 Конституції України встановлено, що державною мовою в Україні є українська мова.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 10 Конституції України держава забезпечує всебічний розвиток і функціонування української мови в усіх сферах суспільного життя на всій території України. В Україні гарантується вільний розвиток, використання і захист російської, інших мов національних меншин України.

Згідно ч. 3, 4 ст. 10 Конституції України держава сприяє вивченню мов міжнародного спілкування. Застосування мов в Україні гарантується Конституцією України та визначається законом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 12 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" судочинство і діловодство в судах України проводяться державною мовою. Суди забезпечують рівність прав громадян у судовому процесі за мовною ознакою.

Згідно ч. 3 ст. 12 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" суди використовують державну мову в процесі судочинства та гарантують право громадян на використання ними в судовому процесі рідної мови або мови, якою вони володіють.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 10 Господарського процесуального кодексу України господарське судочинство в судах здійснюється державною мовою. Суди забезпечують рівність прав учасників судового процесу за мовною ознакою.

Згідно з ч. 3, 4 ст. 10 Господарського процесуального кодексу України суди використовують державну мову в процесі судочинства та гарантують право учасникам судового процесу на використання ними в судовому процесі рідної мови або мови, якою вони володіють. Учасники судового процесу, які не володіють або недостатньо володіють державною мовою, мають право робити заяви, надавати пояснення, виступати в суді і заявляти клопотання рідною мовою або мовою, якою вони володіють, користуючись при цьому послугами перекладача в порядку, встановленому цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 1 Закону України "Про забезпечення функціонування української мови як державної", що набрав чинності 16.07.2019, встановлено, що єдиною державною (офіційною) мовою в Україні є українська мова.

Згідно з ч. 2, 3 ст. 1 Закону України "Про забезпечення функціонування української мови як державної" статус української мови як єдиної державної мови зумовлений державотворчим самовизначенням української нації. Державний статус української мови є невіддільним елементом конституційного ладу України як унітарної держави.

Відповідно до ч. 4, 5 ст.1 Закону України "Про забезпечення функціонування української мови як державної" статус української мови як єдиної державної мови в Україні визначається виключно Конституцією України. Порядок функціонування і застосування державної мови визначається виключно законом.

Згідно з ч. 6, 7 ст. 1 Закону України "Про забезпечення функціонування української мови як державної" навмисне спотворення української мови в офіційних документах і текстах, зокрема навмисне застосування її з порушенням вимог українського правопису і стандартів державної мови, а також створення перешкод та обмежень у застосуванні української мови тягнуть за собою відповідальність, встановлену законом. Статус української мови як єдиної державної мови передбачає обов`язковість її використання на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування, а також в інших публічних сферах суспільного життя, які визначені цим Законом.

Відповідно до ч. 8 ст.1 Закону України "Про забезпечення функціонування української мови як державної" українська мова як єдина державна мова виконує функції мови міжетнічного спілкування, є гарантією захисту прав людини для кожного українського громадянина незалежно від його етнічного походження, а також є фактором єдності і національної безпеки України.

Частиною 1, частиною 6 ст. 13 Закону України "Про забезпечення функціонування української мови як державної" визначено, що мовою нормативно-правових актів і актів індивідуальної дії, діловодства і документообігу органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування є державна мова. Органи державної влади, органи влади Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації державної і комунальної форм власності беруть до розгляду документи, складені державною мовою, крім випадків, визначених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 14 Закону України "Про забезпечення функціонування української мови як державної" у судах України судочинство провадиться, а діловодство здійснюється державною мовою.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 14 Закону України "Про забезпечення функціонування української мови як державної" у судовому процесі може застосовуватися інша мова, ніж державна, у порядку, визначеному процесуальними кодексами України та Законом України "Про судоустрій і статус суддів". Суди ухвалюють рішення та оприлюднюють їх державною мовою у порядку, встановленому законом. Текст судового рішення складається з урахуванням стандартів державної мови.

Суд вважає за необхідне зазначити, що заявником було частково надано до позовної заяви документи на російській мові без перекладу на українську мову, посвідченого нотаріусом.

Згідно з ст. 79 Закону України "Про нотаріат" від 02 вересня 1993 року, нотаріус засвідчує вірність перекладу документа з однієї мови на іншу, якщо він знає відповідні мови. Якщо нотаріус не знає відповідних мов, переклад документа може бути зроблено перекладачем, справжність підпису якого засвідчує нотаріус.

Отже, заявник мав подати до суду засвідчені нотаріально копії документів з офіційним перекладом з російської мови на українську мову.

Відповідно до пункту 7 глави 8 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, у разі якщо документи, що посвідчуються, видаються або засвідчуються, викладені на двох і більше окремих аркушах, вони повинні бути з`єднані у спосіб, що унеможливлює їх роз`єднання без порушення їх цілісності, із зазначенням кількості прошитих (прошнурованих), пронумерованих і скріплених аркушів, з проставленням підпису та печатки нотаріуса.

Отже, в даному випадку заявник мав подати до суду прошиту та засвідчену нотаріально копію: Договору поставки від 02.01.2019 №7434-ПУ-УМТС-Т з усіма додатками та додатковими угодами до нього, специфікацію від 02.01.2019 до договору поставки від 02.01.2019 №7434-ПУ-УМТС-Т (з офіційним перекладом з російської мови на українську мову).

Згідно акту б/н від 22.02.2021 відділу документального забезпечення та контролю (канцелярія) Господарського суду Донецької області, під час розкриття поштового конверта та огляду стану позовної заяви від 12.02.2021 Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІДЕР ПРОМСНАБ" про спонукання виконати зобов`язання, виявлено недоліки, а саме: у переліку додатка вказано копія видаткової накладної №246 від 27.03.2020, надано копію видаткової накладної №246 від 27.05.2020.

Згідно з ч.1 ст.174 ГПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Виходячи з викладеного вище, керуючись ч.1 ст.174, ст.234 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву б/н від 12.02.2021 Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" - залишити без руху.

2. Встановити позивачу десятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду:

- належним чином засвідчених копій належної якості письмових доказів, про які зазначено в даній ухвалі;

- засвідчені нотаріально копії документів з офіційним перекладом з російської мови на українську мову, про які зазначено в даній ухвалі;

- письмових пояснень щодо невідповідності вказаних у додатках документів (згідно акту б/н від 22.02.2021 відділу документального забезпечення та контролю (канцелярія) Господарського суду Донецької області).

3. Роз`яснити позивачу, що у разі усунення ним недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява вважатиметься поданою у день первинного її подання до суду.

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою

4. Ухвала набрала законної сили 01.03.2021 та оскарженню не підлягає.

Додаток (на адресу позивача): акт б/н від 22.02.2021 відділу документального забезпечення та контролю (канцелярія) Господарського суду Донецької області.

Суддя Н.В. Величко