РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ

18.02.2021Справа № 910/17552/20
За позовом Військової частини НОМЕР_1 Західного оперативно територіального об`єднання Національної гвардії України
до Товариства з обмеженою відповідальністю Санаторій « Київ плюс »
про стягнення 312713,87 грн.

Суддя Пінчук В.І.
Секретар судового засідання Окуджава Г.Л.

Представники сторін:
Від позивача Агафонова Ю.П. предст.
Від відповідача не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач Військова частина НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 звернувся до господарського суду м. Києва з позовною заявою про стягнення з відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю Санаторій « Київ плюс » 312713,87 грн., з яких: 303034,80 грн. основний борг та 9679,07 грн. пеня.
Ухвалою господарського суду м. Києва від 17.12.2020 р. відрите провадження у справі № 910/17552/20, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження та призначення розгляду зазначеної справи на 04.02.2021 р.
Ухвалою від 04.02.2021 р. розгляд справи відкладався до 18.02.2021 р., у зв`язку з нез`явленням у судове засідання представника відповідача.
09.02.2021 р. та 15.02.2021 р. через канцелярію суду позивачем подані заяви про уточнення розміру позовних вимог, в яких останній просить суд стягнути з відповідача 261763,47 грн. ( в т.ч. 9679,07 грн. пеня ), у зв`язку зі сплатою відповідачем боргу на загальну суму 50950,00 грн.
Представник відповідача у судове засідання двічі не з`явився, але 02.02.2021 р. від відповідача до суду надійшло клопотання про залучення до матеріалів справи доказів сплати боргу на загальну суму 50950,00 грн. ( платіжне доручення від 06.11.2020 р. № 2435 на суму 25000,00 грн.; платіжне доручення від 06.11.2020 р. № 2436 на суму 6950,40 грн.; платіжне доручення від 13.11.2020 р. № 2442 на суму 19000,00 грн. )
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України справа розглядається без участі представника відповідача, за наявними в ній матеріалами.
Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, суд -

В С Т А Н О В И В:

01.08.2018 р. між позивачем ( виконавцем ) та відповідачем ( замовником ) був укладений договір про надання послуг із забезпечення безпеки № 4.

Відповідно до умов вказаного договору позивач зобов`язався організувати та здійснити послуги по забезпеченню безпеки на території відповідача за адресою: АДРЕСА_1 , а останній зобов`язався оплачувати вказані послуги.
Крім того, між сторонами була укладена додаткова угода № 8 від 11.02.2020 р., відповідно до умов якої відповідач зобов`язався здійснювати оплату наданих позивачем послуг перевезення ( доставлення ) особового складу від місця розташування військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України за адресою: АДРЕСА_2 до території об`єкта відповідача та в зворотній бік.
Згідно п. 4.6 вказаного договору у редакції додаткової угоди № 8 від 11.02.2020 р. замовник ( відповідач ) компенсує виконавцю ( позивачу ) вартість перевезення особового складу в сумі 3368,80 грн. за місяць, з розрахунку 842,20 грн. за одне перевезення особового складу.
Пунктом 4.1 договору від 01.08.2018 р. № 4 передбачено, що за надані послуги замовник розраховується з виконавцем шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок виконавця ( на підставі наданих виконавцем рахунків ) не пізніше 10 числа поточного місяця за попередній після підписання сторонами акту наданих послуг та табелю робочого часу.
У випадку несвоєчасної оплати наданих послуг замовник зобов`язаний сплатити виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. ( п. 5.5 договору ).
Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач посилається на те, що за період з березня 2020 р. по листопад 2020 р. послуги передбачені договором від 01.08.2018 р. № 4 та додатковою угодою № 8 від 11.02.2020 р., а саме послуги забезпечення безпеки та перевезення виконав належним чином ( акти надання послуг: № 15 від 31.03.2020 р., № 21 від 30.04.2020 р., № 27 від 31.05.2020 р., № 33 від 30.06.2020 р., № 39 від 31.07.2020 р., № 44 від 31.08.2020 р., № 52 від 30.09.2020 р., № 58 від 31.10.2020 р. та № 64 від 06.11.2020 р.; рахунки на компенсацію вартості перевезення: № 13 від 19.03.2020 р., № 19 від 31.03.2020 р., № 24 від 30.04.2020 р., № 31 від 31.05.2020 р., № 37 від 30.06.2020 р., № 43 від 31.07.2020 р., № 48 від 31.08.2020 р., № 56 від 30.09.2020 р., № 62 від 31.10.2020 р. ), але відповідач за вказані послуги розрахувався лише частково, внаслідок чого у останнього виникла заборгованість в розмірі 252084,80 грн. ( з урахуванням заяви позивача про уточнення розміру позовних вимог від 15.02.2021 р. )
За неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань, останньому нарахована пеня в розмірі 9679,07 грн.
Загальна сума, яку позивач просить суд стягнути з відповідача складає 261763,47 грн.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона ( боржник ) зобов`язана вчинити на користь другої сторони ( кредитора ) певну дію ( передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо ) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Згідно пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.
Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. ( ст. 901 ГПК України )
Згідно ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. ( ст. 611 ЦК України )
Порушенням зобов`язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання ( неналежне виконання ). ( ст. 610 ЦК України ).

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом ( ст. 525 Цивільного кодексу України )
За таких обставин, суд вважає позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача 261763,47 грн., ( з яких: 252084,80 грн. основний борг та 9679,07 грн. пеня ) такими, що підлягають задоволенню.
В частині стягнення з відповідача боргу в розмірі 50950,00 грн. суд вважає за необхідне закрити провадження у справі, оскільки після подачі позивачем позовної заяви до суду вказана сума боргу відповідачем погашена.
З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст.129, п. 2 ч.1 ст. 231, 232, 233, 236 - 238, 240 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Санаторій « Київ плюс » ( 04108, м. Київ, проспект Правди, 31 А, код 05378938 ) на користь Військової частини НОМЕР_1 Західного оперативно територіального об`єднання Національної гвардії України ( АДРЕСА_3 , код НОМЕР_2 ) 252084 ( двісті п`ятдесят дві тисячі вісімдесят чотири ) грн. 80 коп. основного боргу, 9679 ( дев`ять тисяч шістсот сімдесят дев`ять ) грн. 07 коп. пені, 4690 ( чотири тисячі шістсот дев`яносто ) грн. 72 коп. судового збору.
Видати наказ.
В частині стягнення з відповідача 50950,00 грн. основного боргу провадження у справі закрити.
Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до апеляційної інстанції у строки передбачені ст. 256 ГПК України.

дата підписання повного тексту рішення 25.02.2021

Суддя В.І.Пінчук