УХВАЛА

м. Київ

03.03.2021Справа № 910/2284/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Пукшин Л. Г., за участі секретаря судового засідання Зайченко О.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Промексплуатація" (04080, м. Київ, вул. Кирилівська, 33)

до Київської міської ради (01044, м. Київ, вул. Хрещатик, 36)

про визнання укладеною додаткової угоди

за участю представників сторін:

від позивача: Абдулаєв В.Г., Шмаров Є.Ю.

від відповідача: Ільчик М.Ю.

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Промексплуатація" (далі - ТОВ "Промексплуатація", позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Київської міської ради (далі - відповідач) про визнання укладеною додаткової угоди про поновлення терміну дії Договору оренди земельної ділянки від 03.12.2009.

Позов обґрунтовано тим, що до закінчення строку дії Договору оренди позивач листом повідомив відповідача про свій намір скористатися переважним правом на поновлення Договору оренди, до якого було додано Додаткову угоду №1 про поновлення Договору оренди земельної ділянки, які залишені відповідачем без відповіді та реагування. Оскільки після закінчення строку дії договору позивач продовжив користуватись земельною ділянкою, за відсутності заперечень відповідача проти продовження договору протягом місяця після завершення строку його дії, проте, зволікання зі сторони відповідача щодо укладення додаткової угоди до Договору оренди, позивач зазначає про наявність підстав для поновлення Договору оренди відповідно до частини 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі" та укладення додаткової угоди в судовому порядку.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 07.07.2020, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 23.09.2020, позов задоволено частково. Визнано поновленим Договір оренди земельної ділянки від 03.12.2009, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мисан В.І. за реєстровим №903 та зареєстрований Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) 04.12.2009 за № 66-6-00548, укладений ТОВ "Промексплуатація" та Київською міською радою, на той самий строк та на тих самих умовах. Доповнено статтю 3 Договору оренди земельної ділянки від 03.12.2009, пунктом 3.2 наступного змісту: "3.2. Дію цього договору продовжено на наступні 10 років відповідно до статті 33 Закону України "Про оренду землі". Стягнуто з Київської міської ради на користь ТОВ "Промексплуатація" 2 102,00 грн судового збору.

Постановою Верховного Суду від 23.12.2020 суд частково задовольнив касаційну скаргу Київської міської ради, скасував рішення Господарського суду міста Києва від 07.07.2020, постанову Північного апеляційного господарського суду від 23.09.2020 та направив справу на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

При цьому, Верховний Суд у своїй постанові зазначив, що судами попередніх інстанцій не надано належної правової оцінки запереченням відповідача, що сплата орендної плати не свідчить про належне виконанням договору оренди земельної ділянки, оскільки предметом Договору оренди є земельна ділянка, розташована за адресою: проспект Возз`єднання, 2 у Дніпровському районі міста Києва, яка надавалась орендарю в користування для будівництва, експлуатації та обслуговування адміністративного будинку. При цьому виконання орендарем обов`язків щодо будівництва судами не досліджено.

Разом із тим суди попередніх інстанцій задовольняючи позовні вимоги шляхом визнання поновленим договору оренди земельної ділянки помилково дійшли висновку про наявність підстав для задоволення позову, що фактично є констатацією судом обставин продовження орендних правовідносин без укладення додаткової угоди.

У постанові Верховний Суд також звертає увагу, що суд першої інстанції вийшовши за межі позовних вимог та задовольнивши їх у спосіб, який не заявлявся позивачем, а також суд апеляційної інстанції залишаючи без змін рішення суду та не виправляючи зазначених порушень, не прийняли до уваги останню правову позицію щодо способу захисту порушеного права, у разі звернення з позовом на підставі статті 33 Закону України "Про оренду землі", викладену, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.09.2020 у справі № 378/596/16-ц.

За результатами проведення автоматизованого розподілу справи №910/2284/20, остання була передана на розгляд судді Пукшин Л.Г., що відображено у витязі з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.01.2021.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.01.2021 прийняти справу №910/2284/20 до свого провадження, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 17.02.2021.

12.02.2021 позивачем через загальний відділ діловодства суду подано письмові пояснення з урахуванням постанови Верховного Суду від 23.12.2020.

16.02.2021 канцелярією суду зареєстроване клопотання представників громади мікрорайону Березняки Дніпровського району м. Києва про залучення у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача представників громади мікрорайону Березняки Дніпровського району м. Києва ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 . В обґрунтування вказаного клопотання зазначено, що земельна ділянка, яка є предметом спору, згідно з Генеральним планом міста Києва на період до 2020 року затвердженого рішенням Київської міської ради № 370/1804 від 28.03.2002 знаходиться на території, що за функціональним призначенням визначена як озеленена територія загального користування. Також у клопотанні зазначено, що переважна більшість будинків, розташованих вздовж спірної земельної ділянки і, взагалі, всього кадастрового кварталу 90:105 на пр. Соборності збудовані за проектом 1 КГ- 480-11 в якому 50% квартир мають вікна тільки на проспект, відтак мешканці цих будинків не мають альтернативи щодо обмеження вибору забрудненості повітря. Поряд з цим, озеленений проспект Соборності виконує функцію повітряного коридору, що транспортує вологу р. Дніпро до Дарницької (Ленінградської) площі. Це суттєво зменшує сухість повітря та поліпшує температурний режим прилеглих територій, зменшує теплове випромінювання жилих будинків, забезпечує рух/оберт повітря, враховує розу вітрів. Все разом це нівелює негативний вплив на здоров`я мешканців інтенсивного автомобільного руху та температурного режиму. Також зазначено, що вулиця Івана Миколайчука, як міжквартальний проїзд, має дві полоси зустрічного руху, які також використовуються для руху громадського транспорту в обидві сторони. І, в разі спроби забудови спірної земельної ділянки, її проїзна спроможність буде суттєво погіршена через збільшений автомобільний трафік та припарковані на узбіччі автомобілі, що приведе до ще більшій загазованості повітря і, як наслідок, погіршення умов проживання мешканців прилеглих будинків.

У судовому засіданні 17.02.2021 розгляд вказаного клопотання відкладався до наступного судового засідання та надано сторонам час для ознайомлення з даним клопотанням.

22.02.2021 позивачем подано заперечення на клопотання про залучення третьої особи, в яких зазначив, що ініціативною групою громади мікрорайону Березняки Дніпровського району м. Києва не доведено підстави яким чином рішення у справі № 910/2284/20 може вплинути на права та обов`язки останніх. Також наведено спростування доводів заявників щодо цільового використання земельної ділянки, екологічних норм тощо.

26.02.2020 загальним відділом діловодства суду зареєстровано додаток до клопотання від 16.02.2021 про залучення третьої особи.

У судовому засіданні 03.03.2021 представники позивача заперечували проти задоволення клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи, представник відповідача підтримала вказане клопотання.

Дослідивши клопотання та матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову в залученні до участі у справі третіх осіб, з огляду на наступне.

Так, у відповідності до ч. 2 ст. 50 Господарського процесуального кодексу України, якщо суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до розгляду встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.

Інститут третіх осіб покликаний захистити права та охоронювані законом інтереси осіб, які не є учасниками спірних матеріальних правовідносин, але знаходяться із однією зі сторін процесу у таких відносинах, які можуть змінитися в результаті винесеного рішення. В пункті 1.6 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" (хоч зазначені роз`яснення були прийняті стосовно Господарського процесуального кодексу України попередньої редакції, поняття інституту третіх осіб не змінилося) роз`яснено, що третя особа виступає в процесі на стороні позивача або відповідача - залежно від того, з ким із них у неї існують (або існували) певні правові відносини. З огляду на зазначене необхідно констатувати, що особа може бути допущена до участі в господарському процесі третьою особою у тому випадку, коли вона доведе свій конкретний юридичний інтерес у такій справі. При чому такий інтерес опосередковується наявністю правових відносин зі стороною у справі.

Отже, характерною ознакою третіх осіб є наявність власне юридичної заінтересованості в результатах вирішення спору, при чому така заінтересованість не може бути абстрактною. Про це свідчить положення частини 4 статті 50 Господарського процесуального кодексу України. Так, про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі.

Натомість заявники не обґрунтували, які цивільні права та обов`язки існують між ними та відповідачем у справі, як їх правовідносини з відповідачем залежать від правовідносин позивача та відповідача, яким чином правовідносини між заявниками та відповідачем набувають цивілістичного характеру, а відтак не доведено своєї юридичної заінтересованості в розумінні процесуального закону.

Фактично в доводи наведені у клопотанні зводяться як представництво громади мікрорайону Березняки Дніпровського району м. Києва, що не може не обґрунтовувати наявність юридичної заінтересованості в результатах вирішення спору.

Зазначене є підставою для відмови в задоволенні клопотання про залучення третьої особи.

Крім іншого, суд звертає увагу, що відповідно до положень ч. 1 ст. 1 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", за якими представницьким органом місцевого самоврядування є виборний орган (рада), який складається з депутатів і відповідно до закону наділяється правом представляти інтереси територіальної громади і приймати від її імені рішення. Згідно з частиною 1 статті 10 цього ж закону сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Статтею 14 Закону України "Про місцеве самоврядування" передбачено, що сільські, селищні, міські, районні в місті (у разі їх створення) ради можуть дозволяти за ініціативою жителів створювати будинкові, вуличні, квартальні та інші органи самоорганізації населення і наділяти їх частиною власної компетенції, фінансів, майна. Проте суд звертає увагу, що ініціативна група громади мікрорайону Березняки Дніпровського району м. Києва не є органом самоорганізації населення.

Отже, від імені територіальної громади міста Києва, в тому числі жителів мікрорайону Березняки Дніпровського району м. Києва виступає відповідач - Київська міська рада.

Керуючись ст. 50, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити представникам громади мікрорайону Березняки Дніпровського району м. Києва ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в задоволенні заяви про залучення до справи в якості третьої особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя Л. Г. Пукшин