ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

25.02.2021 Справа № 905/2229/20

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Демідової П.В., при секретарі судового засідання Калітіній К.А., у судовому засіданні, розглянувши матеріали справи №905/2229/20

за позовом Управління соціального захисту населення військово-цивільної адміністрації міста Торецьк Донецької області, м.Торецьк Донецької області,

до Комунального підприємства Компанія Вода Донбасу, м.Маріуполь Донецької області в особі філії Торецького виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства, м.Торецьк Донецької області,

про стягнення 20 807,01 грн.,-

Представники сторін:

від позивача: не з`явився,

від відповідача: не з`явився.

СУТЬ СПРАВИ:

Управління соціального захисту населення військово-цивільної адміністрації міста Торецьк Донецької області звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом до Комунального підприємства Компанія Вода Донбасу в особі філії Торецького виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства про стягнення заборгованості у сумі 20 807,01 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на укладений з відповідачем договір №23 від 14.01.2019 на фінансування витрат підприємства за надані послуги водопостачання та водовідведення для населення та зазначає, що у зв`язку з перерахунком раніше призначеної житлової субсидії по особовим справам отримувачів, яка надавалась за рахунок субвенції з державного бюджету на поточні рахунки надавачів житлово-комунальних послуг, виникли підстави для повернення надміру виплаченої житлової субсидії.

Ухвалою суду від 29.12.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №905/2229/20; визначено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження; судове засідання призначено на 26.01.2021 року об 11:00год.

11.01.2021 від відповідача до канцелярії суду надійшов відзив №12 від 05.01.2021 на позовну заяву, в якому останній просить відмовити Управлінню соціального захисту населення військово-цивільної адміністрації м.Торецьк Донецької області в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на те, що надмірне перерахування коштів виявлено у 2019 році, тому відповідно до абз.16 п.22 Положення про порядок призначення житлових субсидій, в редакції від 01.01.2019, повертаються громадянином, а не виконавцем комунальної послуги.

Ухвалою суду від 26.01.2021 оголошено перерву у судовому засіданні по 18.02.2021 року об 11:00год.

28.01.2021 від позивача до канцелярії суду надійшла відповідь №03/3-00214 від 26.01.2021 на відзив на позовну заяву, в якій останній просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на те, що надання субсидії здійснювалось не у грошовій формі, а шляхом перерахування на рахунки виконавцю житлової послуги, та на підставі п.125 Положення про порядок призначення житлових субсидій в редакції від 01.10.2019 така сума житлової субсидії підлягає поверненню виконавцем комунальних послуг шляхом зняття відповідних сум з особових рахунків отримувачів субсидії.

В судовому засіданні 18.02.2021 оголошено перерву до 25.02.2021 о 12:30год., про що постановлено ухвалу суду від 18.02.2021.

23.02.2021 від позивача на електронну адресу суду, без накладання електронного цифрового підпису, надійшло клопотання №03/3-00457 від 22.02.2021 про проведення судового засідання у режимі відеоконференції.

Відповідно до ст. 7 Закону України Про електронні документи та електронний документообіг оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги".

Зазначене клопотання не містить електронного цифрового підпису та на підставі ст.7 Закону України Про електронні документи та електронний документообіг не є оригіналом електронного документа внаслідок чого не розглядається судом в якості документу з процесуальних питань.

Представники позивача і відповідача у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується даними офіційного веб-сайту «Укрпошта», зокрема згідно трекінгів поштових відправлень, поштова кореспонденція вручена особисто 23.02.2021 позивачу та 25.02.2021 відповідачу.

Оскільки у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору справа розглядається відповідно до ст.202 ГПК України без явки сторін за наявними в ній матеріалами.

З`ясувавши фактичні обставини справи, докази на їх підтвердження, виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи, суд,-

ВСТАНОВИВ:

14.01.2019 між Управлінням соціального захисту населення військово-цивільної адміністрації міста Торецьк (Головний розпорядник коштів, позивач) та Комунальним підприємством Компанія Вода Донбасу в особі Торецького виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства, м.Торецьк (виконавець, відповідач) укладено договір №23 на фінансування витрат підприємства за надані послуги водопостачання та водовідведення для населення (договір).

Відповідно до п.1.1. договору фінансування витрат підприємства за надані послуги водопостачання та водовідведення для населення згідно Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого, пічного побутового палива, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 року №848 (зі змінами та доповненнями).

Фінансування наданих послуг водопостачання та водовідведення здійснюється в межах затверджених бюджетних призначень на відповідний рік, а різниця між нарахованою сумою та профінансованою реєструється в органах державного казначейства для подальшого фінансування. Фінансування Головним розпорядником фактично наданих послуг проводиться по мірі надходження коштів з державного бюджету, які перераховуються на розрахункові рахунки виконавця протягом 2-х банківських днів з дня їх надходження (п.п.2.1-2.2 договору).

Згідно п.3.1 договору виконавець зобов`язаний: надати послуги населенню згідно затверджених діючим законодавством тарифів, з наступним відшкодуванням з державного бюджету; на електронний запит УСЗН надати у 5-ти денний термін з дня отримання запиту, відомості для нарахування субсидій; про забезпеченість громадян комунальними послугами за попередній період наданої послуги (водопостачання та водовідведення); у разі зміни розміру оплати за послуги внаслідок змін цін і тарифів, на оплату яких призначено субсидію, протягом 5 днів, з часу таких змін, надавати у відділ субсидій відомості у вигляді списків отримувачів субсидій із визначеними сумами, які підлягають оплаті отримувачами за новими тарифами; щомісячно до 10 числа кожного місяця надавати списки отримувачів субсидій, які не сплачували обов`язкову частку житлово-комунальних послуг; після проведення розрахунків з Управлінням соціального захисту населення, здійснює облік прийнятої до розрахунку суми по кожному отримувачі житлової субсидії; щомісячно, до 3 числа місяця, слідуючого за звітним, надавати акти звіряння заборгованості за надані послуги.

Пунктом 3.3. договору передбачено, що головний розпорядник коштів зобов`язаний: надавати житлово-комунальним підприємствам електронний реєстр осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, для отримання довідок (на кожного отримувача субсидій окремо) про розміри платежів (повних та в межах соціальних норм), наявність та розмір пільг; до першого числа місяця слідуючого за звітним періодом надати виконавцю списки на електронних носіях з нарахованими сумами субсидій; до останнього дня місяця зареєструвати інформацію про нараховані суми призначеної субсидії в органах Державного казначейства; до 4 числа місяця слідуючого за звітним періодом, підписати двосторонні акти звіряння заборгованості за надані послуги, на суму зареєстровану в органах Державного казначейства.

Головний розпорядник бюджетних коштів має право здійснювати внутрішній контроль за використання бюджетних коштів отриманих виконавцем (п.3.5. договору).

Договір набирає чинності з 01.01.2019 і діє до 31.12.2019, або до повного виконання зобов`язань (п.4.1. договору).

Додатковою угодою від 01.08.2019 до договору №23 від 14.01.2019 згідно наказу КП «Компанія «Вода Донбасу» від 10.07.2019 №157-к внесено зміни в преамбулу договору та викладено її у новій редакції.

Згідно актів звіряння заборгованості, підписаних уповноваженими представниками сторін та скріпленими печатками, сума заборгованості по фактично нарахованим субсидіям населенню за водопостачання станом на 1.01.2019 року склала - 151547,77 грн.; на 01.01.2020 склала 502 877,15грн; на 01.02.2020 498 709,42грн; на 01.03.2020 501 827,48грн; на 01.04.2020 - 503 331,93; на 01.05.2020 за даними розпорядника коштів місцевого бюджету - 504 483,33грн., за даними підприємства -503 331,93грн, різниця у нарахуванні 1 151,40грн; на 01.06.2020, на 01.07.2020 та на 01.08.2020 за даними розпорядника коштів місцевого бюджету - 506 837,71грн., за даними підприємства - 432 784,90грн, різниця у нарахуванні 74 052,81грн; на 01.12.2020 за даними розпорядника коштів місцевого бюджету 353 591,91грн., за даними підприємства 332 784,90грн, різниця у нарахуванні 20 807,01грн.

Позивач звертався до Торецького виробничого управління водопровідного-каналізаційного господарства КП «Компанія Вода Донбасу» з листами №05/3-00013 від 02.01.2020, №05/3-00335 від 30.01.2020, №05/3-00686 від 02.03.2020, №05/3-01114 від 15.04.2020, №05/3-01531 від 27.05.2020 та №05/3-01903 від 01.07.2020, в яких просив повернути дебіторську заборгованість у зв`язку з проведенням перерахунку раніш призначених житлових субсидій згідно постанови КМУ від 21.10.1995 №848 (зі змінами) та розрахунку невикористаної суми субсидії за опалювальний період згідно постанови КМУ від 23.08.2016 №534 (зі змінами).

У відповідь на вищевказані запити Торецьке виробниче управління водопровідного-каналізаційного господарства КП «Компанія Вода Донбасу, листами №33 від 10.01.2020, №242 від 11.02.2020, №458 від 12.03.2020, №713 від 04.05.2020, №905 від 23.06.2020, №982 від 08.07.2020 повідомило, що не має можливості повернути суми за невикористану субсидію на розрахунковий рахунок позивача, у зв`язку із скрутним матеріальним становищем, а в подальшому через направлення ним документів до господарського суду та що розгляд питання про повернення суми стане можливим після проведення судово-процесуальної процедури.

Неповернення різниці суми житлової субсидії, у зв`язку з перерахунком раніше призначеної житлової субсидії по особовим справам отримувачів, стало підставою для звернення позивача до суду.

Дослідивши матеріали справи на підставі приписів чинного законодавства, суд виходить з наступного.

Механізм використання коштів, передбачених у державному бюджеті Мінсоцполітики для виплати пільг і житлових субсидій громадянам на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого та рідкого пічного побутового палива і скрапленого газу у грошовій формі, умови призначення та порядок надання громадянам таких житлових субсидій визначено Положенням про порядок призначення житлових субсидій, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №848 «Про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива» (далі - Положення).

Відповідно до п.9 зазначеного Положення, призначення житлових субсидій та контроль за їх цільовим використанням здійснюються структурними підрозділами з питань соціального захисту населення.

Згідно п.18 Положення, в редакції з 01.01.2019, житлова субсидія на оплату житлово-комунальних послуг надається: громадянам, які звернулися за призначенням житлової субсидії до 31 грудня 2018 р., за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам шляхом перерахування коштів на рахунки управителів багатоквартирного будинку та виконавців комунальних послуг; громадянам, які звернулися за призначенням житлової субсидії з 1 січня 2019 р., за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті для виплати пільг і житлових субсидій громадянам на оплату житлово-комунальних послуг у грошовій формі, шляхом перерахування коштів на рахунок Мінсоцполітики в АТ Ощадбанк на підставі укладеного між Мінсоцполітики та АТ Ощадбанк договору.

Пунктом п.94 Положення передбачено що у разі необхідності проведення перерахунку житлових субсидій за минулі періоди строк, за який здійснюється такий перерахунок, не обмежується.

З матеріалів справи вбачається, що протягом грудня 2019 травня 2020 року позивачем здійснено перерахунок сум субсидії, призначеної за період з 01.05.2018 по 31.01.2019 по особовим справам отримувачів житлової субсидії, які звернулись за її призначенням до 31.12.2018. Підставами для перерахунку сум субсидії стали заяви отримувачів субсидій щодо не задекларованих членів сімей та відповідні декларації.

На підставі абз.1,4-8, 16 п.22 Положення, в редакції до 01.01.2019 за рішенням комісії надання раніше призначеної житлової субсидії припиняється за поданням структурного підрозділу з питань соціального захисту населення, управителів, об`єднання, виконавців комунальних послуг у разі, коли: у заяві та/або декларації громадянин зазначив недостовірні дані, що вплинуло на встановлення права на житлову субсидію або визначення її розміру на суму, яка перевищує 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на день призначення житлової субсидії; громадянин не повідомив структурному підрозділу з питань соціального захисту населення про обставини, зазначені у пункті 16 цього Положення, протягом 30 календарних днів з дня їх виникнення; під час вибіркового обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства державним соціальним інспектором виявлено ознаки порушення норм законодавства щодо призначення житлової субсидії, які вплинули на право призначення житлової субсидії або визначення її розміру на суму, яка перевищує 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на день призначення житлової субсидії; виникнення обставин, зазначених в абзаці восьмому пункту 7 цього Положення. У випадках, зазначених в абзацах четвертому - восьмому цього пункту, на вимогу структурного підрозділу з питань соціального захисту населення сума надміру перерахованої (виплаченої) житлової субсидії повертається управителем, об`єднанням, виконавцем комунальної послуги, громадянином.

Відповідно до п.125 вказаного Положення, в редакції станом на період здійснення перерахунку, у випадках, зазначених в абзацах четвертому - сьомому пункту 119 цього Положення, на вимогу структурного підрозділу з питань соціального захисту населення, який призначив житлову субсидію, сума надміру перерахованої (виплаченої) житлової субсидії повертається громадянином, а сума житлової субсидії, яка надавалася не у грошовій формі, повертається управителем, об`єднанням, виконавцем комунальних послуг шляхом зняття відповідних сум з особових рахунків отримувачів субсидії.

У разі відмови громадянина добровільно повернути суму надміру перерахованої (виплаченої) житлової субсидії питання про її примусове стягнення вирішується органом, який призначив житлову субсидію, у судовому порядку (п.127 Положення).

Згідно ч.3 ст.11 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачені законодавством пільги та субсидії на оплату житлово-комунальних послуг виплачуються споживачу в грошовій формі у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 06.02.2019 №62 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України» внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2018 р. № 1176 Деякі питання надання житлових субсидій населенню у грошовій формі та викладено пункт 3 в такій редакції: Установити, що з 1 травня 2019 р. призначення житлової субсидії домогосподарствам, які таку субсидію одержували протягом опалювального сезону 2018/19 року на підставі їх звернень до 31 грудня 2018 р., здійснюється лише після подання нових заяв (в якій обов`язково зазначається номер мобільного телефону заявника) і декларації.

Пунктом 101 Положення передбачено, що громадянам, які одержували житлову субсидію у попередньому опалювальному сезоні у грошовій безготівковій формі, а також громадянам, які одержували таку субсидію у грошовій готівковій формі і у них відсутня заборгованість, що відповідає ознакам, визначеним у підпункті 5 пункту 14 цього Положення житлова субсидія на наступний строк призначається у грошовій готівковій формі.

Таким чином, з 1 травня 2019 станом по теперішній час субсидії надаються виключно у грошовій формі, в тому числі громадянам, яким до 31 грудня 2018 року житлова субсидія надавалась у не грошовій формі.

З аналізу вищевказаних норм вбачається, що надмірно перераховані грошові кошти за призначеними житловими субсидіями підлягають поверненню безпосередніми отримувачами, зокрема сума житлової субсидії, яка надавалася не у грошовій формі, повертається виконавцем комунальних послуг шляхом зняття відповідних сум з особових рахунків отримувачів субсидії. Перерахунок сум субсидій здійснений позивачем за період з 01.05.2018 по 31.01.2019, тобто, враховуючи, що за вказаний період субсидії надавались за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам шляхом перерахування коштів на рахунки управителів багатоквартирного будинку та виконавців комунальних послуг, суми субсидій заявлені позивачем до стягнення мають бути повернуті виконавцем послуг.

Посилання відповідача на абз.16 п.22 Положення про порядок призначення житлових субсидій, в редакції від 01.01.2019, щодо повернення надмірно сплачених сум субсидій громадянином, а не виконавцем комунальної послуги є безпідставним з огляду на те, що згідно змін до Положення про порядок призначення житлових субсидій, внесених постановою Кабінету Міністрів України №807 від 14.08.2019, в період здійснення позивачем перерахунку (грудень 2019 травень 2020), житлова субсидія, яка надавалася не у грошовій формі, має бути повернута, зокрема виконавцем комунальних послуг шляхом зняття відповідних сум з особових рахунків отримувачів субсидії (пункт 125).

Відповідно до статей 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Отже, обов`язок доказування та подання доказів відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення, що цілком відповідає принципу змагальності сторін.

Згідно з практикою ЄСПЛ змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності в такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та з принципом незалежності суду. Він нівелює можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторін. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам доказів не збирає.

Позивач посилається на укладений з відповідачем договір №23 на фінансування витрат підприємства за надані послуги водопостачання та водовідведення для населення від 14.01.2019, відповідно до умов якого, відповідач зобов`язаний надавати послуги населенню згідно затверджених діючим законодавством тарифів, а позивач фінансувати фактично надані послуги по мірі надходження коштів з державного бюджету, які перераховуються на розрахункові рахунки протягом 2-х банківський днів. Відповідний договір, укладено 14.01.2019 року, а перерахунок сум субсидій здійснено за період з 01.05.2018 по 31.01.2019. З цього приводу суд зазначає, що позивачем не надано доказів того, що в період з 01.05.2018 по 13.01.2019 між ним та виконавцем послуг, визначеним відповідачем у справі, були наявні врегульовані договором зобов`язальні правовідносини та, що саме він був виконавцем послуг в зазначений період, та відповідно особою на рахунок якої були перераховані надмірно сплачені суми житлових субсидій.

В ході судового засідання представник позивача підтвердив, що перерахування субсидій виконавцю відбувалося в період з травня 2018 року по січень 2019 року, тобто в умовах інших договірних відносин, які, можливо, мали місце до 14.01.2019 року.

Таким чином, позивач не підтвердив належними та допустимими доказами існування договірних відносин між ним та відповідачем, в період в який субсидії перераховувались, тобто до 14.01.2019 року.

Матеріали справи містять заяви громадян отримувачів субсидій, в яких останні зобов`язуються повернути переплати за субсидіями, які виникли у спірний період, зокрема переплата в період з 01.05.2018 по 31.01.2019 зніматиметься з особових рахунків в комунальних організаціях, про що зазначено безпосередньо громадянами в поданих заявах.

Проте, звертаючись з позовом до відповідача про повернення надмірно перерахованих субсидій, позивач повинен довести факт перерахування субсидій за переліком осіб, відносно яких було здійснена перевірка та встановлений факт відсутності прав на отримання державної підтримки, який, в свою чергу, є підставою для повернення заявлених позивачем сум, як таких, що є надмірно сплаченими.

До того ж, за відсутності доказів такого перерахування, суд не має можливості надати оцінку, як загальній сумі перерахованої виконавцю за спірний період вцілому, так і сумі заявленій до стягнення, як надлишку, у зв`язку з здійсненим перерахунком.

Стосовно актів звіряння заборгованості наданих позивачем, суд зауважує, що такі акти у сфері бухгалтерського обліку та фінансової звітності не є зведеними обліковими документами, а є лише технічними (фіксуючими), за якими бухгалтерії підприємств звіряють бухгалтерський облік операцій. Акт відображає стан заборгованості та в окремих випадках - рух коштів у бухгалтерському обліку підприємств та має інформаційний характер, тобто має статус документа, який підтверджує тотожність ведення бухгалтерського обліку спірних господарських операцій обома сторонами спірних правовідносин. Сам по собі акт звірки розрахунків не є належним доказом факту здійснення будь-яких господарських операцій: поставки, надання послуг тощо, оскільки не є первинним бухгалтерським обліковим документом. Разом з цим, акт звірки може вважатися доказом у справі в підтвердження певних обставин, зокрема в підтвердження наявності заборгованості суб`єкта господарювання, її розміру, визнання боржником такої заборгованості тощо. Однак, за умови, що інформація, відображена в акті підтверджена первинними документами та акт містить підписи уповноважених на його підписання сторонами осіб.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного суду викладеної в постановах від 05.03.2019 у справі №910/1389/19, від 19.08.2018 у справі №905/1198/17, від 04.12.2019 у справі №916/1727/17.

Матеріали справи не містять первинних документів, щодо перерахованих сум субсидій виконавцю послуг, а у зв`язку з чим з актів звіряння не можливо встановити, про які кредитові та дебітові операції йдеться в актах, як і не можливо встановити за переліком яких осіб позивачем сформована заборгованість за результатами перерахунків.

Звірівши інформацію, яка сформована в внутрішніх документах позивача (повідомленнях про дорахунок до особових справах) із обсягом позовних вимог, суд зазначає, що вона не співпадають за грошовим обсягом, що викликає обґрунтований сумнів у належності та достатності доказів, наданих позивачем в обґрунтування позовних вимог. Тому, суд зауважує, що цих доказів недостатньо для прийняття рішення.

Зі змісту наданого до матеріалів справи договору вбачається, що фінансування позивачем фактично наданих послуг проводиться по мірі надходження коштів з державного бюджету, які перераховуються на розрахункові рахунки виконавця протягом 2-х банківських днів з дня їх надходження (п.2.2 договору).

Позивач був зобов`язаний надавати житлово-комунальним підприємствам електронний реєстр осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, для отримання довідок (на кожного отримувача субсидій окремо) про розміри платежів (повних та в межах соціальних норм), наявність та розмір пільг; до першого числа місяця слідуючого за звітним періодом надати виконавцю списки на електронних носіях з нарахованими сумами субсидій; до останнього дня місяця зареєструвати інформацію про нараховані суми призначеної субсидії в органах Державного казначейства; до 4 числа місяця слідуючого за звітним періодом, підписати двосторонні акти звіряння заборгованості за надані послуги, на суму зареєстровану в органах Державного казначейства.

Таким чином, належними та допустимими доказами виконання зобов`язань позивачем є: докази перебування з відповідачем у договірних відносинах протягом строку в який надавалися субсидії (відшкодовувались витрати відповідача з надання послуг пільговим споживачам); докази фактичного перерахування коштів за рахунок бюджету відповідачеві по зобов`язаннях споживачів, документи по яких надані до матеріалів справи (витяги з реєстрів, докази перерахування коштів ).

Суд також зауважує, що надані позивачем до матеріалів справи листи відповідача про неможливість повернути кошти у зв`язку із скрутним становищем (листи №33 від 10.01.2020, №242 від 11.02.2020, №458 від 12.03.2020, №713 від 04.05.2020, №905 від 23.06.2020, №982 від 08.07.2020) не можуть розглядатися судом як фактичне визнання заборгованості, тому що в листах йдеться про повернення невикористаних субсидій.

Зі змісту Положення про порядок призначення житлових субсидій правове регулювання повернення невикористаних субсидій та надмірно виплачених є різним. Тому

суд не може погодитися з тим, що відповідач визнає отримання коштів надмірно сплачених, посилаючись на неможливість повернення невикористаних субсидій.

В умовах заперечень відповідача, суд зауважує, що звертаючись до суду з позовом до виконавця послуг, на позивача покладений обов`язок довести належними та допустимими доказами існування взаємних відносин між сторонами в питанні, яке є предметом дослідження в межах цієї справи. Тобто, позивач повинен довести, що ним в межах Положення про порядок надання житлових субсидій та договірних відносин, перераховувались кошти в якості відшкодування витрати відповідача з надання послуг пільговим споживачам за переліком осіб, відносно яких позивач висуває вимоги.

Суд зауважує, що таки докази повинні бути в розпорядженні позивача, оскільки ініціювання переказу коштів на користь виконавця послуг, формування переліку осіб, які отримували субсидію в не грошовій формі було обов`язком позивача, тому саме він повинен довести обґрунтованість вимог до відповідача.

Враховуючи викладене, позивачем не доведено належними та достатніми доказами обставин, покладених в основу заявлених вимог, що унеможливлює встановлення факту порушення саме відповідачем його прав, що свідчить про відсутність підстав для повернення надмірно сплачених сум житлових субсидій.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку у задоволенні позовних вимог Управління соціального захисту населення військово-цивільної адміністрації до Комунального підприємства Компанія Вода Донбасу в особі філії Торецького виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства про стягнення 20 807,01 грн відмовити.

Судові витрати у відповідності до вимог ст.129 Господарського процесуального кодексу України залишаються за позивачем.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 74, 76, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

1.У задоволенні позовних вимог Управління соціального захисту населення військово-цивільної адміністрації до Комунального підприємства Компанія Вода Донбасу в особі філії Торецького виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства про стягнення 20 807,01 грн відмовити.

2. Рішення може бути оскаржене в Східний апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку передбаченому розділом IV ГПК України з урахуванням приписів перехідних положень.

Суддя П.В. Демідова

У судовому засіданні 25.02.2021 проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення складено та підписано 2.03.2021.

Інформацію щодо руху справи можна отримати на інформаційному сайті http://www.reyestr.court.gov.ua, веб-порталі "Судова влада України" (dn.arbitr.gov.ua).