ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.03.2021м. ДніпроСправа № 904/6967/20

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Назаренко Н.Г. за участю секретаря судового засідання Головахи К.К., розглянувши справу

за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях, м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАУЕР ІНЖИНІРИНГ", м. Київ

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні Позивача: Державна установа "Кам`янська виправна колонія (№ 34), м. Кам`янське

про стягнення заборгованості, розірвання договору та виселення

Представники:

від позивача Булаткіна Н.О.

від відповідача не з`явився

від третьої особи

СУТЬ СПОРУ:

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях (далі - Позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАУЕР ІНЖИНІРИНГ" (далі - Відповідач) заборгованості з орендної плати у розмірі 59 339,90 грн. та пені - 10 507,37 грн. також позивач просить розірвати договір оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до державної власності від 11.01.2018 № 12/02-6485-ОД та висилити ТОВ "ПАУЕР ІНЖИНІРИНГ" з державного нерухомого майна нежитлових вбудованих приміщень, площею 267,7 кв.м (в т.ч. 30,8 кв. м загального користування), розміщене за адресою: м. Кам`янське, вул. Михайла Грушевського, 214.

Заявлені вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору оренди в частині повної та своєчасної оплати за орендоване приміщення.

Ухвалою від 29.12.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Призначено судове засідання на 26.01.2021. Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні Позивача: Державну установу "Кам`янська виправна колонія (№ 34)".

19.01.2021 від третьої особи надійшло клопотання про розгляд справи без її участі.

Ухвалою суду від 26.01.2021судове засідання відкладено до 15.02.2021.

Ухвалою від 15.02.2021 відкладено судове засідання на 03.03.2021.

03.03.2020 позивачем надано у судовому засіданні заяву про уточнення позовних вимог, в якій останній просить визнати причини пропуску подання заяви про уточнення позовних вимог поважними та поновити строк для подання вказаної заяви.

Також позивач просить:

- Стягнути з відповідача заборгованість з орендної плати за договором оренди у сумі 60 390,06 грн.; заборгованість з орендної плати орендованого приміщення після припинення договору оренди - 2 205,33 грн.; пені - 4 986,56 грн.; інфляційних витрат - 1 019,44 грн.; неустойки - 8 821,32 грн.

- Висилити ТОВ "ПАУЕР ІНЖИНІРИНГ" з державного нерухомого майна нежитлових вбудованих приміщень, площею 267,7 кв.м (в т.ч. 30,8 кв. м загального користування), розміщене за адресою: м. Кам`янське, вул. Михайла Грушевського, 214.

Зазначену заяву суд розцінює, як заяву про збільшення позовних вимог в частині стягнення з відповідача:

- заборгованості з орендної плати за договором оренди у сумі 60 390,06 грн.;

- заборгованість з орендної плати орендованого приміщення після припинення договору оренди - 2 205,33 грн.;

- пені - 4 986,56 грн.;

- інфляційних витрат - 1 019,44 грн.;

- неустойки - 8 821,32 грн., та заяву про відмову від позовних вимог в частині розірвання договору оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до державної власності від 11.01.2018 № 12/02-6485-ОД.

Також позивачем надано наказ від 04.01.2021 № 12/02-003-ПО "Про припинення терміну дії договору оренди від 11.01.2018 № 12/02-6485-ОД".

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 46 ГПК України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу.

Пунктом 2 ч. 2 ст. 46 ГПК України встановлено, що позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Частиною 3 ст. 46 ГПК України визначено, що до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку для подання заяви про уточнення позовних вимог позивачем не надано жодного обґрунтування.

Отже у суду відсутні підстави для поновлення строку для подання заяви про уточнення позовних вимог.

Враховуючи, що дана справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та перше судове засідання з розгляду справи відбулося 21.01.2021 суд приймає відмову позивача від позову в частині розірвання договору оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до державної власності від 11.01.2018 № 12/02-6485-ОД та відмовляє в прийнятті заяви позивача про збільшення позовних вимог в частині стягнення з відповідача заборгованості з орендної плати за договором оренди у сумі 60 390,06 грн.; заборгованості з орендної плати орендованого приміщення після припинення договору оренди - 2 205,33 грн.; пені - 4 986,56 грн.; інфляційних витрат - 1 019,44 грн.; неустойки - 8 821,32 грн.

Щодо відмови позивача від позову в частині розірвання договору, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 46 ГПК України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог).

Статтею 191 ГПК України встановлено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Отже суд приймає заяву позивача до розгляду в частині відмови від розірвання спірного договору.

Відповідач в жодне судове засідання не з`явився, відзив на позов не надав.

Суд зазначає, що через систему "Електронний суд" та електронну адресу суду до Господарського суду Дніпропетровської області у справу № 904/6967/20 неодноразово надходили заяви ОСОБА_1 , як представника у справі, в яких він просив суд надати для дистанційного ознайомлення матеріали справи № 904/6967/20 через підсистему Електронний суд, або шляхом надсилання сканкопій на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 або ІНФОРМАЦІЯ_2 (позов із всіма додатками, зокрема із доказами направлення копії позову Товариству).

Враховуючи викладене, судом неодноразово направлялась на 2 електронні адреси ІНФОРМАЦІЯ_1 та @mail.gov.ua відскановані справу та ухвали по справі № 904/6967/20.

Відповідно до ст. 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Строк розгляду даної справи в порядку спрощеного позовного провадження 27.02.2021 скінчився.

Відповідач до суду з клопотанням про перехід від спрощеного позовного провадження до загального позовного провадження не звертався.

Позивач у судовому засіданні 03.03.2021 наполягав на розгляді справи.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

При розгляді справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

В судовому засіданні 03.03.2021 оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення в порядку ст. 240 ГПК України.

Судовий процес фіксувався за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд прийшов до наступних висновків.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУЮТЬ:

Предметом доказування у даній справі є обставини, пов`язані з укладенням договору оренди майна, строк дії договору, умови передачі майна в оренду та повернення його з оренди, факт повернення майна з оренди, час користування ним орендарем, настання строку сплати орендної плати, наявність часткової чи повної оплати за договором, встановлення факту прострочення оплати орендної плати.

11.01.2018 між Регіональним відділенням Фонду держмайна України у Дніпропетровській області, правонаступником якого є Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях (далі - орендодавець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю " ПАУЕР ІНЖИНІРИНГ" (далі - Відповідач, Орендар) укладено договір № 12/02-6485-ОД оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до державної власності (далі - Договір).

Відповідно до пункту 1.1. Договору орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування окреме індивідуально визначене нерухоме майно нежитлові приміщення (далі - майно) загальною площею 267,7 кв.м (в т.ч. 30,8 кв.м. загального користування), з яких:

- 17,8 кв.м у підвалі 4-х поверхової будівлі гуртожитку для засуджених №1;

- 16,6 кв.м у підвалі 4-х поверхової будівлі гуртожитку для засуджених №2;

- 30 кв. м на першому поверсі одноповерхової котельні інженерної споруди для опалення будівель установи;

- 33,9 кв.м у підвалі одноповерхової будівлі лазне-прального комбінату;

- 13,3 кв.м у підвалі двоповерхової будівлі складу ІГЗ, 33 кв.м у підвалі одноповерхової будівлі сховища ЦО;

- 20 кв.м на першому поверсі одноповерхової будівлі фекальної насосної;

- 17,7 кв.м на першому поверсі одноповерхової будівлі насосної чистої води;

- 48,2 кв.м у підвалі триповерхової будівлі адміністративно-побутового корпусу (розміщення адміністрації, ВПО, ДСР);

- 37,2 кв.м у підвалі триповерхової адміністративної будівлі (розміщення адміністрації, кімнат побачень. ДІЗО, АД, ПКТ, ДКДІР),

розміщене за адресою; м. Кам`янське, вул. Михайла Грушевського, 214, що перебуває на балансі Державної установи "Кам`янська виправна колонія (№34)" (далі - балансоутримувач), вартість якого визначена згідно з висновком про вартість на 17.08.2017 і становить за незалежною оцінкою 413 286,00 грн.

Майно передається в оренду з метою іншого використання нерухомого майна (розміщення технологічного облаладнання з метою постачання теплової енергії). Використання орендованого державного майна не за призначенням забороняється (п. 1.2. договору).

Згідно п. 2.1. договору орендар вступає у строкове платне користування державним майном у термін, указаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору (у разі оренди нерухомого майна на строк не менше ніж три роки - не раніше дати державної реєстрації договору) та акта приймання-передачі майна.

У відповідності до п. 3.1. договору орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 № 786 (зі змінами) (далі - Методика розрахунку), або за результатами конкурсу на право оренди державного майна і становить без ПДВ за балансовий місяць розрахунку вересень 2017 року 5 264,13 грн.

Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному законодавством (п. 3.2. договору).

Орендна плата за кожен наступний місяць визначається шляхом корегування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць. Оперативна інформація про індекси інфляції, розраховані Державною службою статистики України, розміщується на веб-сайті Фонду державного майна України (п. 3.3. договору).

Згідно п. 3.4. договору у разі користування майном протягом неповного календарного місяця (першого та/або останнього місяця оренди) добова орендна плата за дні користування визначається згідно чинною Методикою розрахунку на основі орендної плати за відповідні місяці пропорційно дням користування.

Пунктом 3.6. договору встановлено, що орендна плата перераховується до державного бюджету та балансоутримувачу у співвідношенні відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж:

- 50% до державного бюджету по місцю реєстрації орендаря у податковій інспекції на рахунки, відкриті відділеннями казначейства у розмірі 2 632,07грн.;

- 50% - балансоутримувачу у розмірі 2 632,06 грн.

Щомісячно не пізніше 15 числа місяця наступного за звітним незалежно від наслідків господарської діяльності орендаря протягом дії договору.

Пунктом 3.8 договору встановлено, що орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету та балансоутримувачу у визначеному пунктом 3.6. співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення включаючи день оплати.

Відповідно до п. 3.12. договору у разі припинення (розірвання) договору оренди орендар сплачує орендну плату до дня повернення майна за актом приймання-передачі включно. Закінчення строку дії договору оренди не звільняє орендаря від обов`язку сплатити заборгованість за орендною платою, якщо така виникла, у повному обсязі, враховуючи санкції, до державного бюджету та балансоутримувачу.

Пунктом 5.10. договору встановлено, що орендар зобов`язаний у разі припинення або розірвання договору повернути за актом приймання-передачі балансоутримувачу орендоване майно в належному стані, не гіршому, ніж на момент передачі його в оренду з урахуванням нормального фізичного зносу, ат відшкодувати відповідно до вимог чинно яго законодавства збитки в разі погіршення стану або втрати (повної або часткової) орендованого майна з вини орендаря.

Згідно п. 9.1. договору за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України.

Цей договір укладено строком на 2 роки 11 місяців, що діє з 11.01.2018 по 10.12.2020 включно (п. 10.1. договору).

Сторонами 11.01.2018 року підписано акт приймання-передачі майна в оренду (а.с. 18 на звороті).

Відповідач, в порушення умов договору, в період з 01.05.2019 по 30.11.2020 належним чином за орендоване майно не розрахувався, в наслідок чого у нього виникла заборгованість у сумі 59 399,90 грн.

Позивачем на адресу відповідача направлено лист від 27.11.2019 № 11-02-06931 щодо відмови від договору оренди № 12/02-6485-ОД від 11.01.2018 у зв`язку з не сплатою за орендовані приміщення.

Відповідач відповіді на лист не надав.

21.08.2020 позивачем на адресу відповідача направлено претензію про сплату заборгованості за спірним договором.

Відповідач відповіді на претензію не надав, суму боргу не оплатив, майно не повернув.

Викладене стало підставою для звернення позивача з позовом до суду для захисту свого порушеного права.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову на підставі наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1, 2, 6 ст.283 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ). До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.284 ГК України істотними умовами договору оренди є: об`єкт оренди (склад і вартість майна з урахуванням її індексації); строк, на який укладається договір оренди; орендна плата з урахуванням її індексації; порядок використання амортизаційних відрахувань; відновлення орендованого майна та умови його повернення або викупу.

Орендар зобов`язаний берегти орендоване майно відповідно до умов договору, запобігаючи його псуванню або пошкодженню, та своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату (ч.3 ст.285 ГК України).

За частиною третьою статті 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендар зобов`язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Частиною першою статті 286 Господарського кодексу України передбачено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством.

Суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (частина перша статті 193 Господарського кодексу України).

За статтею 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до частини першої статті 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму (частина 1 статті 762 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною першою статті 795 Цивільного кодексу України передання наймачеві будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту починається обчислення строку договору найму, якщо інше не встановлено договором.

Доказів сплати заборгованості з орендної плати у сумі 59 339,90 грн. відповідач суду не надав, доводи, наведені в обґрунтування позовних вимог не спростував.

На підставі викладеного, позовні вимоги в частині стягнення суми основного боргу у розмір 59 339,90 грн. підлягаю задоволенню.

Крім основного боргу позивач просить стягнути з відповідача пеню у сумі 10 507,37 грн. за період з 16.02.2018 по 15.12.2020.

Пунктом 3.8 договору встановлено, що орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету та балансоутримувачу у визначеному пунктом 3.6. співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення включаючи день оплати.

В силу п.1 ст. 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до п. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з частиною 6 статті 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

У відповідності з п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

Перевіривши розрахунок наданий позивачем, судом встановлено, що сума пені за період з 16.02.2018 по 15.12.2020, яка підлягає стягненню становить 4 986,56 грн.

В частині стягнення пені у сумі 5 520,81 грн. слід відмовити.

Щодо вимоги позивача про розірвання договору оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить державної власності від 11.01.2018 № 12/02-6485-ОД суд зазначає наступне.

В ході розгляду справи позивач відмовився від вимоги про розірвання договору оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить державної власності від 11.01.2018 № 12/02-6485-ОД, оскільки Наказом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях від 04.01.2021 № 12/02-003-ПО "Про припинення терміну дії договору оренди від 04.01.2021 № 12/02-003-ПО" визнано договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 04.01.2021 № 12/02-003-ПО, укладений між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях та ТОВ "ПАУЕР ІНЖИНІРИНИНГ" припиненим з 11.12.2020.

Крім того, пунктом 10.1. договору встановлено, що він діє до 10.12.2020.

Згідно з ч. 2 ст. 46 ГПК України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог).

Статтею 191 ГПК України встановлено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне прийняти відмову позивача від позову в частині розірвання договору оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить державної власності від 11.01.2018 № 12/02-6485-ОД та закрити провадження у справі на підставі п. 4 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Щодо виселення відповідача з державного нерухомого майна нежилих вбудованих приміщень, площею 267,7 кв.м (в т.ч. 30,8 кв. м загального користування), розміщене за адресою: м. Кам`янське, вул. Михайла Грушевського, 214 суд зазначає наступне.

Згідно з частиною 1 статті 785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

У разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов`язаний повернути орендодавцеві об`єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди. Якщо орендар допустив погіршення стану орендованого майна або його загибель, він повинен відшкодувати орендодавцеві збитки, якщо не доведе, що погіршення або загибель майна сталися не з його вини (частина 1 статті 27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна").

Як зазначалось вище Наказом від 04.01.2021 № 12/02-003-ПО договір від 11.01.2018 № 12/02-6485-ОД визнано припиненим з 11.12.2020.

Крім того, пунктом 10.1. договору встановлено, що він діє до 10.12.2020.

Пунктом 5.10. договору встановлено, що орендар зобов`язаний у разі припинення або розірвання договору повернути за актом приймання-передачі балансоутримувачу орендоване майно в належному стані, не гіршому, ніж на момент передачі його в оренду з урахуванням нормального фізичного зносу, ат відшкодувати відповідно до вимог чинно яго законодавства збитки в разі погіршення стану або втрати (повної або часткової) орендованого майна з вини орендаря.

У зв`язку із закінченням строку дії договору та відсутністю доказів його продовження, суд вважає, що належним способом захисту в даному випадку буде зобов`язання відповідача звільнити орендоване майно з оренди.

Щодо обґрунтування кожного доказу суд зазначає наступне.

Статтею 129 Конституції України визначено принципи рівності усіх учасників процесу перед законом і судом, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, як одні з основних засад судочинства.

Отже, будь-яке рішення господарського суду повинно прийматися з дотриманням цих принципів, які виражені також у статтях Господарського процесуального кодексу України.

Згідно статті 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (частина 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

За частиною 2 статті 74 Господарського процесуального кодексу України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (частина 4 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

Обов`язок доказування, а отже, і подання доказів відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України покладено на сторони та інших учасників справи, однак, не позбавляє суд, у випадку, передбаченому статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, витребувати у сторони ті чи інші докази.

На підставі статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, встановивши наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню зі стягненням з відповідача на користь позивача суми основного боргу у розмірі 59 339,90 грн. та 4 986,56 грн. - пені.

Провадження у справі в частині розірвання договору оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить державної власності від 11.01.2018 № 12/02-6485-ОД підлягає закриттю.

Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "ПАУЕР ІНЖИНІРИНГ" звільнити державне нерухоме майно нежилі вбудовані приміщення, площею 267,7 кв.м (в т.ч. 30,8 кв. м загального користування), розміщені за адресою: м. Кам`янське, вул. Михайла Грушевського, 214 з оренди.

В частині стягнення пені у сумі - 5 620,56 грн. слід відмовити.

Відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати підлягають стягненню пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. ст. 2, 13, 73, 74, 86, 123, 129, 231, 232, 233, 237, 238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях про відмову від позову в частині розірвання договору оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить державної власності від 11.01.2018 № 12/02-6485-ОД прийняти до розгляду.

Позов Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАУЕР ІНЖИНІРИНГ", Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні Позивача: Державна установа "Кам`янська виправна колонія (№ 34), м. Кам`янське про стягнення заборгованості, розірвання договору та виселення - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАУЕР ІНЖИНІРИНГ" (03186, м. Київ, вул. Авіаконструктора Антонова, б. 5А, оф. 303, ) на Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях (49000, м. Дніпро, вул. Центральна, 6, ) суму основного боргу у розмірі 59 339,90 грн. та 4 986,56 грн. - пені та 4 034,85 грн. - витрати по сплаті судового збору, про що видати наказ, після набрання рішенням законної сили.

Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "ПАУЕР ІНЖИНІРИНГ" (03186, м. Київ, вул. Авіаконструктора Антонова, б. 5А, оф. 303, ) звільнити державне нерухоме майно нежилі вбудовані приміщення, площею 267,7 кв.м (в т.ч. 30,8 кв. м загального користування), розміщені за адресою: м. Кам`янське, вул. Михайла Грушевського, 214 з оренди, про що видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В частині стягнення пені у сумі - 5 620,56 грн. - відмовити.

Провадження у справі в частині розірвання договору оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить державної власності від 11.01.2018 № 12/02-6485-ОД - закрити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судові рішення у справі набирають законної сили відповідно до ст.ст. 241, 284 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 09.03.2021

Суддя Н.Г. Назаренко