РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

01.03.2021Справа № 910/20357/20

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЕМТРАНС»

до Акціонерного товариства «Українська залізниця»

про стягнення 135 423, 83 грн

Суддя Я.А.Карабань

Без виклику представників сторін (судове засідання не проводилось).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛЕМТРАНС» (надалі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Акціонерного товариства «Українська залізниця» (надалі-відповідач) про стягнення 135 423, 83 грн збитків.

Позовні вимоги, з посиланням на ст. 1116, 1187, 1192 ЦК України, обґрунтовані тим, що відповідачем не забезпечено збереження майна (вагонів) позивача під час перевезень, внаслідок чого, як зазначає позивач, останнім понесені збитки.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.12.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, у зв`язку з чим надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, а позивачу - для подання відповіді на відзив.

25.01.2021 від представника позивача надійшли пояснення, в яких останній повідомляє суд, що станом на 25.01.2021 ціна позову не змінилась та відповідачем заборгованість не погашена.

27.01.2021 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній зазначає про відсутність підстав для застосування терміну «Вантаж на своїх осях» з метою відшкодування збитків на підставі ст. 110 Статуту залізниці України за нібито не забезпечення залізницею збереженості майна позивача, так як власний порожній вагон не є вантажем. Також відповідач зауважує про відсутність у позивача права пред`являти позовні вимоги за пошкодження вантажу та відсутності підстав для складання комерційних актів по факту розукомплектування вагонів.

28.01.2021 на адресу суду надійшла відповідь на відзив, у якій позивач заперечуючи проти тверджень відповідача зазначає, що спірні вагони є власністю Товариства з обмеженою відповідальністю "Лемтранс", мають статус «вантажу» та відповідно до п. 2 Правил складання актів у зав`язку з пошкодженням вантажу повинен складатись комерційний акт. Позивач зауважує, що зміст його вимог зосереджений не на тому, що вагони були розукомплектовані невстановленими особами, а на тому що відповідач не забезпечив схоронність (збереження) майна (вагонів) під час їх курсування залізничними коліями. Актами форми ВУ-25М чітко встановлено розукомплектування вагонів через незабезпечення схоронності майна.

Відповідач своїм правом на подання заперечень на відповідь на відзив не скористався.

Відповідно до ч. 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

У червні-липні 2020 року відповідачем було здійснено перевезення вантажних вагонів власності (оренди) позивача.

На станціях Миколаївка-Донецька (код станції 455204), Грекувата (код станції 457407) було виявлено пошкодження (розукомплектування) вагонів власності позивача, а саме: № 59670489, 60664323, 61926614, 53420352, 56159684,64053960,53501631, 61974937, 63253710, 53503975, 62240767, 63522627, 63928469, 63947774, 63424501, 63783468, 62026158, 62113386, 62652979, 61934352,62075379, 63243810, 61890133, 63253983, 63246441, які в подальшому були направленні на технічне обслуговування внаслідок встановлення відсутності деталей, про що свідчать відповідні повідомлення форми ВУ-23М, а саме: №№ 1597 від 26.06.2020, 1599 від 26.06.2020, 1594 від 26.06.2020, 1663 від 29.06.2020, 1666 від 29.06.2020, 1665 від 29.06.2020, 1174 від 01.07.2020, 1712 від 01.07.2020, 1713 від 01.07.2020, 1728 від 01.07.2020, 1792 від 01.07.2020, 3667 від 28.06.2020, 3668 від 26.06.2020, 3712 від 30.06.2020, 3714 від 30.06.2020, 4288 від 16.07.2020, 4172 від 10.07.2020, 4264 від 15.07.2020, 4196 від 12.07.2020, 4431 від 19.07.2020, 4176 від 10.07.2020, 4480 від 20.07.2020, 4478 від 20.07.2020, 4382 від 18.07.2020, 4330 від 16.09.2020.

З метою складання відповідних актів, а саме комерційних актів форми ГУ-22 та актів про пошкодження вагону форми ВУ-25М ТОВ «ЛЕМТРАНС» письмово звернулось з заявою вих. № 5333/ДВ від 10.08.2020 року до начальника станції Миколаївка-Донецька структурного підрозділу «Дніпровська дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця», що підтверджується описом вкладень та експрес накладною Global post (експрес накладна 77202384) та заявою № 5334/ДВ від 10.08.2020 року до начальника структурного підрозділу «Експлуатаційне вагонне депо Нижньодніпровськ-Вузол» регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця», що підтверджується відміткою про отримання вхідний № 03/2529 від 18.08.2020.

Крім цього, ТОВ «ЛЕМТРАНС» звернулось до начальника структурного підрозділу «Дніпровська дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» зі скаргою № 6174/ДВ від 11.09.2020 року на дії Начальника станції Миколаївка-Донецька структурного підрозділу «Дніпровська дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця», що підтверджується описом вкладень та експрес накладною Global Post (експрес накладна 77205316).

З метою складання відповідний актів, а саме комерційних актів форми ГУ-22 та актів про пошкодження вагону форми ВУ- 25М ТОВ «ЛЕМТРАНС» письмово звернулось з заявою вих. №5295/ДВ від 10.08.2020 до начальника станції Грекувата структурного підрозділу «Криворізька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця», що підтверджується описом вкладень та експрес накладною Global Post (експрес накладна 77202375) та заявою №5296/ДВ від 10.08.2020 до начальника структурного підрозділу «Експлуатаційне вагонне депо Батуринське» регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця», що підтверджується описом вкладень та експрес накладною Global Post (експрес накладна 77202608).

На заяву за вих. №5295/ДВ від 10.08.2020 позивач отримав відповідь за вих. № 565 від 20.08.2020, в якій зазначалось наступне: «Складання комерційних актів з приводу пошкодження порожніх вагонів (відсутності частин вагонів) нормативними документами не передбачено».

Крім цього, позивач звернувся до начальника структурного підрозділу «Криворізька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства -Українська залізниця» зі скаргою № 6191/ДВ від 11.09.2020 року на дії начальника станції Грекувата структурного підрозділу «Криворізька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця», що підтверджується описом вкладень та експрес накладною Global Post (експрес накладна 77205319).

На скаргу за вих. № 6191/ДВ від 11.09.2020 позивач отримав відповідь вих. № 406 від 25.09.2020, в якій зазначалось наступне: «Складання комерційних актів з приводу пошкодження порожніх вагонів (відсутності частин вагонів) нормативними документами не передбачено».

Структурним підрозділом «Вагонне депо Нижньодніпровськ - Вузол» регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» складено частково акти про пошкодження вагона (форма ВУ-25М), а саме: №59670489 від 26.06.2020, №60664323 від 26.06.2020, №61926614 від 26.06.2020, №53420352 від 29.06.2020, №56159684 від 29.06.2020, №64053960 від 29.06.2020, №53501631 від 01.07.2020, №61974937 від 01.07.2020, №63253710 від 01.07.2020, №53503975 від 01.07.2020, №62240767 від 01.07.2020.

Внаслідок розукомплектування вагонів ТОВ «ЛЕМТРАНС» було змушене передати структурному підрозділу «Вагонне депо Нижньодніпровськ - Вузол» регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» та структурному підрозділу «Експлуатаційне вагонне депо Батуринська» регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» аналогічні деталі, які були відсутні на вагонах, для подальшого їх встановлення на вагони, оскільки вагони використовуються у господарській діяльності ТОВ «ЛЕМТРАНС».

ТОВ «ЛЕМТРАНС» було придбано деталі, які були встановлені замість відсутніх деталей на розукомплектованих вагонах, а саме:

1) На підставі Контракту купівлі-продажу № 495 від 14.03.2018 року та специфікації (додаток № 5 від 01.10.2018 року) у ЗАО ВТФ «Трансмашзкспорт» (м. Москва, Російська Федерація) було придбано:

- головна частина 270.023-1 у кількості 1 шт. на загальну суму 4 093, 59 грн, що дорівнює 9 675, 00 російських рублів по офіційному курсу гривні до російського рубля станом на дату оплати 11.10.2018.

Зазначена продукція була сплачена згідно платіжного доручення в іноземній валюті або банківських металах № 87 від 10.10.2018 року, яке проведено банком 11.10.2018 року, на підставі отриманого рахунку № 6/495 від 04.10.2018.

За даними Національного банку України офіційний курс гривні до російського рубля станом на 11.10.2018 року становить 10 російських рублів = 4,2311 грн.

2) На підставі Контракту купівлі-продажу № 495 від 14.03.2018 року та специфікації (додаток № 6 від 10.10.2018 року) у ЗАО ВТФ «Трансмашзкспорт» (м. Москва, Російська Федерація) було придбано:

- головна частина 270.023-1 у кількості 4 шт. на загальну суму 16 382, 08 грн, що дорівнює 38 700, 00 російських рублів по офіційному курсу гривні до російського рубля станом на дату оплати 21.11.2018.

Зазначена продукція була сплачена згідно платіжного доручення в іноземній валюті або банківських металах № 93 від 20.11.2018 року, яке проведено банком 21.11.2018 року, на підставі отриманого рахунку № 5/495 від 20.11.2018.

За даними Національного банку України офіційний курс гривні до російського рубля станом на 21.11.2018 року становить 10 російських рублів = 4.2331 грн.

3) На підставі Контракту купівлі-продажу № 495 від 14.03.2018 року та специфікації (додаток № 6 від 10.10.2018 року) у ЗАО ВТФ «Трансмашзкспорт» (м. Москва, Російська Федерація) було придбано:

- магістральна частина 483А.010-01 у кількості 14 шт. на загальну суму 17 812, 88 грн, що дорівнює 42 080, 00 російських рублів по офіційному курсу гривні до російського рубля станом на дату оплати 21.11.2018 року.

Зазначена продукція була сплачена згідно платіжного доручення в іноземній валюті або банківських металах № 93 від 20.11.2018 року, яке проведено банком 21.11.2018 року, на підставі отриманого рахунку № 5/495 від 20.11.2018 року.

За даними Національного банку України офіційний курс гривні до російського рубля станом на 21.11.2018 року становить 10 російських рублів = 4, 2331 грн.

4) На підставі договору поставки № 59/14 від 10.02.2014 року та специфікації № 52 від 27.12.2019 року у ТОВ «Укртранспневматика» було придбано:

- авторежим 265 А-1 у кількості 20 шт. на загальну суму 79 128, 00 грн.

Зазначена продукція була сплачена згідно платіжного доручення № 493 від 21.01.2020 року, № 68 від 08.01.2020 року на підставі рахунку № ТП000000915 від 17.12.2019.

5) На підставі договору поставки № 710/16 від 01.11.2016 та специфікації № 51 від 02.01.2020 у ТДВ «Попаснянський ВРЗ» було придбано:

- балочка опорна 100.41.030-0СБ у кількості 3 шт. на загальну суму 2 952, 00 грн.

Кошти були сплачені згідно платіжного доручення № 976 від 07.02.2020 року.

Загальна вартість придбаних деталей склала: 4 093, 59 грн + 16 382, 08 грн + 17 812, 88 грн + 79 128, 00 грн + 2 952, 00 грн = 120 368, 55 грн.

Відповідно до пункту 21 Правил користування вагонами і контейнерами, ремонт пошкодженого вагона здійснюється на підприємстві, що має право на виконання таких робіт, або на найближчому до місця пошкодження вагоноремонтному підприємстві. Перелік таких підприємств оприлюднюється у товарних конторах станцій обслуговування.

19.02.2020 між позивачем (замовник) та відповідачем (підрядник) укладено договір на технічне обслуговування з відчепленням вантажних вагонів № ПР/В-20130/НЮдч.

Відповідно до цього договору підрядник зобов`язується виконувати технічне обслуговування з відчепленням (далі - ТО з відчепленням) під час експлуатації вагонів власності замовника, орендованих вагонів, або вагонів, що знаходяться в оперативному управлінні, згідно договорів суборенди та даних довідки 2610 філії «Головний інформаційно- обчислювальний центр» акціонерного товариства «Українська залізниця», на момент передачі повідомлення 1354 з кодом 4, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити надані послуги в порядку та на умовах, передбачених цим договором, за реквізитами, обумовленими переліком (додаток № 2).

Послуги надаються на території одного із структурних підрозділів виконавця, обумовлених переліком, а саме структурний підрозділ «Експлуатаційне вагонне депо Батуринська» регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця», структурний підрозділ «Експлуатаційне вагонне депо Нижньодніпровськ-Вузол» регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця», структурний підрозділ «Вагонне депо Запоріжжя-Ліве» регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українськазалізниця», структурний підрозділ «Вагонне депо Кам`янське» регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця», структурний підрозділ «Вагонне депо Мелітополь» регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця», структурний підрозділ «Вагонне депо Батуринська» регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця», структурний підрозділ «Вагонне депо Нижньодніпровськ- Вузол» регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця», структурний підрозділ «Пологівське вагонне депо» регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця», структурний підрозділ «Вагонне депо Мудрьона» регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця», структурний підрозділ «П`ятихатське вагонне депо» регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця», структурний підрозділ «Верхівцевське вагонне депо» регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця».

Деталі, придбані позивачем для встановлення їх замість відсутніх деталей на розукомплектованих вагонах були передані структурному підрозділу «Вагонне депо Нижньодніпровськ-Вузол» регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» та структурному підрозділу «Експлуатаційне вагонне депо Батуринська» регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця», та були встановлені на зазначені вище вагони відповідно до актів № 32 від 31.07.2020, № 34 від 31.07.2020 (акт використання запчастин, представлених позивачем для технічного обслуговування напіввагонів власності і оренди позивачем згідно договору № ПР/В-20130/НЮдч від 19.02.2020).

У зв`язку з розукомплектуванням зазначених вагонів та на виконання вищезазначених правил структурним підрозділом «Вагонне депо Нижньодніпровськ-Вузол» регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» та структурним підрозділом «Експлуатаційне вагонне депо Батуринська» регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» було виконано ремонтні роботи по встановленню деталей на розукомплектовані вагони і підтвердженням зазначеного є наступні документи: Акт № 575/255 від 31.07.2020, Акт № 574/ від 31.07.2020, Акт № 32 від 31.07.2020, Акт № 34 від 31.07.2020 (вагони №№59670489, 60664323, 61926614, 53420352, 56159684, 64053960, 53501631, 61974937, 63253710, 53503975, 62240767, 63522627, 63928469, 63947774, 63424501, 63783468, 62026158, 62113386, 62652979, 61934352, 62075379, 63243810, 61890133, 6325983, 63246441).

Загальна вартість витрат по встановленню (технічному обслуговуванню вагонів) деталей на вагони становить 15 055, 28 грн, оплата яких підтверджується долученими до матеріалів справи платіжними дорученнями.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач зазначає, що внаслідок незабезпечення схоронності (збереження) майна (вагонів) при перевезенні залізничним транспортом, відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачу суму збитків, понесених останнім в результаті заміни розукомплектованих деталей на загальну суму 135 423, 83 грн (придбані деталі - 120 368, 55 грн + технічне обслуговування - 15 055, 28 грн).

Згідно з ч. 1 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до ст. 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу здійснюється за договором перевезення; загальні умови визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Статтею 307 Господарського кодексу України передбачено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Постановою Кабінету Міністрів України № 457 від 06.04.1998 затверджено Статут залізниць (далі - Статут), який визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під`їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту (стаття 2 Статуту).

Відповідно до ст. 5 Статуту нормативні документи, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту, безпеки руху, охорони праці, громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту і комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті, є обов`язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Згідно із ст. 6 Статуту накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Відповідно до п. 6.4. Правил реєстрації та експлуатації власних вантажних вагонів, затверджених наказом Міністерства транспорту та зв`язку України № 856 від 28.09.2004, порожні власні вагони перевозяться за перевізними документами, в яких в графі 20 "Найменування вантажу" вказується "Власний вагон (найменування власника) направляється до пункту навантаження (у ремонт тощо)".

Судом встановлено, що відповідачем здійснювалось перевезення вантажних вагонів власності (оренди) позивача, а саме: №№ 59670489, 60664323, 61926614, 53420352, 56159684,64053960,53501631, 61974937, 63253710, 53503975, 62240767, 63522627, 63928469, 63947774, 63424501, 63783468, 62026158, 62113386, 62652979, 61934352,62075379, 63243810, 61890133, 63253983, 63246441.

Згідно зі ст. 8 Статуту перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти залізницями провадиться у вагонах парку залізниць або орендованих у залізниць, а також у власних вагонах, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб`єктам підприємницької діяльності, в тому числі розташованим за межами України. Вагони, призначені для перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, повинні відповідати вимогам Правил технічної експлуатації залізниць України та санітарно-гігієнічним і протиепідемічним нормам і правилам.

За приписами п. 3.4 Правил експлуатації власних вантажних вагонів, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України № 17 від 29.01.2015, власні вантажні вагони, що виходять на колії загального користування, за конструкцією, строком служби, періодом проведення планових видів ремонту і технічним станом повинні відповідати всім вимогам, які встановлюються до вагонів інвентарного парку залізниць, включаючи спеціалізований рухомий склад, та мати відомості про комплектацію вагона.

Відповідно до п. 4.1 вказаних Правил, випуск власних вантажних вагонів на колії загального користування допускається після відповідного огляду їх технічного стану працівниками вагонного господарства, а для перевезення небезпечного вантажу в спеціалізованих вагонах - при пред`явленні відправником вантажу працівникам станцій і вагонного господарства свідоцтва про технічний стан вагона, що гарантує безпеку перевезення цього вантажу. Номер свідоцтва і результати огляду технічного стану вагонів працівник вагонного господарства записує в книзі пред`явлення вагонів вантажного парку до технічного обслуговування (форма ВУ-14).

Як встановлено судом, на станціях Миколаївка-Донецька (код станції 455204), Грекувата (код станції 457407) було виявлено пошкодження (розкомплектування) вагонів позивача, які полягали у разобладнанні ручного стояночного гальма.

За фактом встановлення відсутності вищезазначених деталей, вагони власності (оренди) ТОВ "Лемтранс" були направлені на технічне обслуговування, про що свідчать оформлені відповідні повідомлення форми ВУ-23М.

Відповідно до п. 4.6 Правил обслуговування залізничних під`їзних колій, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000, обов`язок охорони вагонів і вантажів на під`їзній колії покладається на підприємство. Якщо під`їзна колія обслуговується локомотивом залізниці, то охорону вагонів і вантажів до моменту фактичної подачі вагонів і з моменту збирання вагонів з під`їзної колії організовує залізниця.

Згідно з пунктами 20, 21 Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 113 від 25.02.1999, пошкодження вантажного вагона - це порушення справного стану вагона або його складових частин унаслідок зовнішніх впливів, що перевищують рівні, установлені ГОСТ 22235-76, а також унесення змін у конструкції вагонів, заварювання дверей, люків, знімання бортів платформ, дверей напіввагонів, знімного устаткування вагонів тощо, свердління (пробивання, пропалювання) отворів для кріплення вантажів у деталях вагонів, а також кріплення до них вантажів за допомогою зварювання без дозволу залізниці.

Ремонт пошкодженого вагона здійснюється на підприємстві, що має право на виконання таких робіт, або на найближчому до місця пошкодження вагоноремонтному підприємстві. Перелік таких підприємств оприлюднюється у товарних конторах станцій обслуговування.

На виконання вищезазначених Правил, у зв`язку з розкомплектуванням вагонів, останні були відправлені до структурного підрозділу «Вагонне депо Нижньодніпровськ - Вузол» регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» складено частково акти про пошкодження вагона, яким було складено частково акти про пошкодження вагона (форма ВУ-25М).

Судом встановлено, що для ремонту пошкоджених вагонів ТОВ "Лемтранс" було придбано та надано необхідні деталі на загальну суму 120 368, 55 грн, здійснено оплату технічного обслуговування в розмірі 15 055, 28 грн.

Відповідно до п. 22 Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 113 від 25.02.1999 сума збитків за пошкодження вагона складається з:

витрат на транспортування пошкодженого вагона від місця пошкодження до місця його ремонту в розмірі провізної плати, визначеної відповідно до Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом України, затвердженого наказом Міністерства транспорту України № 551 від 15.11.1999, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України № 828/4121 від 01.12.1999, з урахуванням коригувальних коефіцієнтів, що діють на момент транспортування;

вартості ремонту пошкодженого вагона з урахуванням вартості втрачених та (або) пошкоджених частин;

витрат на перевантаження вантажу з пошкодженого вагона, якщо його неможливо відремонтувати в навантаженому стані, які визначаються за калькуляцією вартості робіт, що надається разом з розрахунком збитків;

плати за користування вагоном за нормативний час перебування пошкодженого вагона в деповському, капітальному ремонті або технічному обслуговуванні з відчепленням (додаток 9), визначеної за ставками плати за користування вагонами згідно з пунктом 14 цих Правил.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Стаття 224 Господарського кодексу України зобов`язує учасника господарських відношень, який порушив господарські зобов`язання або встановлені вимоги, які стосуються здійснення господарської діяльності, відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушені. Під збитками розуміються витрати, здійсненні уповноваженою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не отримані їй доходи, які уповноважена сторона отримала б у разі належного виконання зобов`язання або дотримання правил здійснення господарської діяльності іншою стороною.

За приписами статті 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у разі порушення його цивільного права, має право на їх відшкодування. При цьому збитки визначаються, як втрата, яку особа отримала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила чи повинна зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально отримати при звичайних обставинах, якщо б його право не було порушено (упущена вигода).

Статтею 225 Господарського кодексу України визначений вичерпний перелік складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, зокрема: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково втрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом, вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства.

Проте, позивачу потрібно довести суду факт заподіяння йому збитків, розмір зазначених збитків та докази невиконання зобов`язань та причинно-наслідковий зв`язок між невиконанням зобов`язань та заподіяними збитками.

Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків за порушення договірних зобов`язань та/або відшкодування позадоговірної шкоди потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, збитки, причинний зв`язок між протиправною поведінкою боржника та збитками кредитора, вина боржника.

Відсутність хоча б одного із вище перелічених елементів, утворюючих склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за порушення у сфері господарської діяльності, оскільки його поведінка не може бути кваліфікована як правопорушення.

Суд зазначає, що саме на позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками. При цьому, важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдано особі, - наслідком такої протиправної поведінки.

Отже, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 02.06.2010 № 6-469св10).

Як зазначено у п. 11 Оглядового листа Вищого господарського суду України № 01-8/91 від 29.11.2007 "Про деякі питання судової практики застосування Статуту залізниць України, інших норм транспортного законодавства" порожні приватні власні вагони, які перевозяться залізницею за повними перевізними документами зі сплатою провізної плати, мають статус "вантажу", і якими залізниця не має права розпоряджатись на свій розсуд, як вона розпоряджається вагонами загального парку залізниць, а зобов`язана доставити ці власні порожні вагони на станцію призначення у цілості та збереженості і видати їх одержувачу, зазначеному в накладній.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Вищого господарського суду України № 904/4195/16 від 23.03.2017, № 904/3013/16 від 17.01.2017.

Відповідно до ст. 924 Цивільного кодексу України перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не зміг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Статтею ст. 23 Закону України "Про залізничний транспорт" встановлено, що перевізники несуть відповідальність за зберігання вантажу, багажу, вантажобагажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу, а також за дотримання терміну їх доставки в межах, визначених Статутом залізниць України. За незбереження (втрату, нестачу, псування, пошкодження) прийнятого до перевезень вантажу, багажу, вантажобагажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з незалежних від них причин.

За приписами ст. 110 Статуту залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству.

Відповідно до ст. 114 Статуту залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, а саме за псування і пошкодження - у розмірах тієї суми, на яку було зниженого його вартість.

Згідно з п. 2 ст. 126 Статуту за пошкодження залізницею вагонів або контейнерів, що належать підприємствам, залізниця несе матеріальну відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди.

Приймаючи до уваги вищенаведене, суд дійшов висновку про наявність всіх елементів складу правопорушення, а саме протиправної бездіяльності відповідача, що виявилась у незабезпеченні збереженості (схоронності) належного позивачу майна (вагонів), завданих збитків - пошкодження складових частин вагонів, та причинного зв`язку між протиправною поведінкою та завданою шкодою. При цьому, відповідачем не доведено суду належними та допустимими доказами, що пошкодження вагонів під час їх перевезення залізницею сталось не з вини відповідача.

Що стосується аргументів відповідача на спростування позовних вимог, викладених у відзиві на позов, судом їх розглянуто та відхилено, з огляду на таке.

Так, за твердженнями відповідача, його вина у розукомплектуванні вагонів відсутня, оскільки працівниками зафіксований факт не пошкодження вагонів, а крадіжки обладнання сторонніми особами.

Однак, суд зазначає, що складені відповідачем акти про пошкодження вагона (контейнера) форми ВУ-25М, за відсутності встановлених правоохоронними органами відповідних обставин у межах кримінального провадження, не можуть вважатися такими, що підтверджують здійснення крадіжки деталей вагонів третіми особами. При цьому, в силу пункту 20 Правил складання актів (п. 129 Статуту), затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 № 334, акт про пошкодження вагона (контейнера) складається у разі пошкодження вагона (контейнера) під час перевезення, навантаження, вивантаження вантажу, виконання маневрових робіт, а також в інших випадках для засвідчення обставин і розмірів пошкодження і є підставою для матеріальної відповідальності винних у пошкодженні згідно із статтею 124 Статуту залізниць України.

Разом з тим, поданими документами підтверджується, що відповідач прийняв вагони до перевезення без заперечень та зауважень, а обов`язок відповідача забезпечувати схоронність вагонів передбачена статтею 110 Статуту залізниць України, відповідно до якої залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами перевезення вантажів іншому підприємству.

Відтак, стверджувати про те, що відбулася крадіжка деталей вагонів, а не їх пошкодження, немає підстав.

Стосовно доводів залізниці про те, що ТОВ "Лемтранс" є неналежним позивачем, суд зазначає, що позивач є власником (орендарем) спірних вагонів, що підтверджується долученими до матеріалів справи договорами оренди залізничного рухомого складу, договорів лізингу та залізничними накладними, а тому платником тарифу і оператором за залізничними накладними є також ТОВ "Лемтранс", отже, позивач мав право звернутись до суду із даним позовом, вважаючи, що йому завдано матеріальних збитків.

Твердження відповідача про відсутність доказів на підтвердження усіх елементів складу правопорушення, в тому числі і вини відповідача, спростовуються встановленими та оціненими вище судом обставинами.

Крім того, всупереч твердженням відповідача, порожні приватні вагони мають статус "вантажу", що встановлено судом вище.

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно із ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до положень ст. 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, згідно положень ст. 74 Господарського процесуального кодексу України. Згідно зі ст. 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З огляду на вищенаведені норми, враховуючи доведення позивачем своїх позовних вимог, а відповідачем не представлення суду більш вірогідних доказів, ніж ті, які надані позивачем, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача 135 423, 83 грн збитків.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 86, 129, 232-234, 240, 250-252 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, місто Київ, вулиця Тверська, будинок 5, ідентифікаційний код 40075815) на користь Товариства з обмеженою відповідальнісю «ЛЕМТРАНС» (03150, місто Київ, вулиця Антоновича, будинок 46-46А, ідентифікаційний код 30600592) 135 423, 83 ( сто тридцять п`ять тисяч чотириста двадцять три) грн 83 коп. збитків та 2 102 (дві тисячі сто дві) грн 00 коп. судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до апеляційної інстанції у строки передбачені ст. 256 ГПК України.

Суддя Я.А.Карабань