ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2021 року Справа № 918/841/20

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуюча суддя Коломис В.В., суддя Миханюк М.В. , суддя Саврій В.А.

секретар судового засідання Романець Х.В.

за участю представників сторін:

позивача - Беркута Є.В.;

відповідача - Найдич М.А. - адвокат;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Орендного підприємства санаторій "Червона Калина" на рішення Господарського суду Рівненської області від 22 грудня 2020 року (повний текст складено 04.01.2021) у справі №918/841/20 (суддя Торчинюк В.Г.)

за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській області та Житомирській областях

до Орендного підприємства санаторій "Червона Калина"

про стягнення заборгованості в сумі 1 141 943 грн 41 коп.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 22 грудня 2020 року у справі №918/841/20 позов Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях до Орендного підприємства санаторій "Червона Калина" про стягнення заборгованості в сумі 1 141 943 грн 41 коп. задоволено частково.

Присуджено до стягнення з Орендного підприємства санаторій "Червона Калина" на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях 559 080 грн 11 коп. заборгованості з сплати орендної плати, 14 408 грн 50 коп. пені та 8 602 грн 33 коп. судового збору.

Відмовлено Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях у стягненні з Орендного підприємства санаторій "Червона Калина" 471 732 грн 14 коп. основної суми боргу та 26 830 грн 50 коп. пені.

Закрито провадження у справі №918/841/20 в частині стягнення заборгованості з Орендного підприємства санаторій "Червона Калина" на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях в сумі 69 892 грн 16 коп.

Не погоджуючись з прийнятим судом першої інстанції рішенням, відповідач - ОПС "Червона Калина" звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення місцевого господарського суду в частині стягнення з Орендного підприємства санаторій "Червона Калина" 559 080 грн 11 коп. заборгованості зі сплати орендної плати та 14 408 грн 50 коп. пені скасувати та прийняти в цій частині нове судове рішення, яким в позові відмовити, в решті рішення залишити без змін.

Обгрунтовуючи свої вимоги апелянт посилається на порушення господарським судом Рівненської області норм матеріального та процесуального права, а також на невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого суду, обставинам справи.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу вважає оскаржуване рішення місцевого господарського суду законним та обгрунтованим, а тому просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Безпосередньо в судовому засіданні представники сторін повністю підтримали вимоги та доводи, викладені відповідно в апеляційній скарзі та у відзиві на неї.

Відповідно до ч.1 ст.269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскільки рішення Господарського суду Рівненської області від 22 грудня 2020 року у справі №918/841/20 оскаржується лише в частині стягнення з Орендного підприємства санаторій "Червона Калина" 559 080 грн 11 коп. заборгованості зі сплати орендної плати та 14 408 грн 50 коп. пені, суд апеляційної інстанції, з огляду на вимоги ст.269 ГПК України, переглядає справу лише в цій частині.

Колегія суддів, заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що апеляційну скаргу слід задоволити, рішення місцевого господарського суду в частині задоволення позовних вимог скасувати, прийнявши в цій частині нове рішення, яким в позові відмовити.

При цьому колегія суддів виходила з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 15 січня 2019 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Рівненській області (орендодавець/позивач) та Організацією орендарів орендного підприємства санаторію "Червона калина" (орендар /відповідач) був укладений Договір про внесення змін до договору оренди з правом викупу від 20.05.1994 року шляхом викладення його в новій редакції (зі змінами від 24.01.2019 року) (далі - договір, а.с. 4-13), відповідно до п. 1.1 якого предметом останнього є строкове платне користування цілісним майновим комплексом - санаторій "ЧЕРВОНА КАЛИНА", розташований за адресою: Рівненський р-н, с. Жобрин, вул. Лісова 1, склад і вартість якого визначено відповідно до акта оцінки, протоколу про результат інвентаризації та передавального балансу об`єкта оренди, складеного за станом на 30 квітня 2018 року, вартість якого за актом оцінки становить 14 377 100 (чотирнадцять мільйонів триста сімдесят сім тисяч сто) гривень.

Згідно пункту п. 1.2. договору об`єкт оренди передається в оренду з метою розміщення закладу охорони здоров`я санаторно - курортного типу.

У відповідності до пункту 3.1 договору, орендна плата визначена на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04 жовтня 1995 року № 786, і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку липень 2018 року 142 764,60 грн.

До 31 грудня 2019 року орендна ставка, визначена відповідно до додатку 1 до Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04 жовтня 1995 року № 786, застосовується в розмірі 70 відсотків встановленого обсягу. Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством.

У пункті 3.2 договору встановлено, що орендна плата за кожний наступний місяць розраховується орендарем самостійно і визначається шляхом корегування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць. Оперативна інформація про індекси інфляції розміщується на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики.

Пунктом 3.3 договору визначено, що орендна плата у повному обсязі перераховується орендарем до державного бюджету щомісяця не пізніше 15 числа місяця наступного за звітним.

У відповідності до пункту 5.2. договору орендар зобов`язується своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату до державного бюджету (у платіжних дорученнях, які оформлюює Орендар, вказує "Призначення платежу" за зразком, який надає орендодавець листом при укладенні договору оренди).

Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", орендна плата встановлюється у грошовій формі і вноситься у строки, визначені договором.

З зазначеного вбачається, що договором та законодавством визначено порядок оплати орендної плати (до 15 числа місяця, наступного за звітним), а також розмір орендної плати (визначена на підставі методики).

Згідно пункту 10.1 договору встановлено, що цей договір укладено строком на 15 років, тобто до 15 січня 2034 року включно.

24 січня 2019 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Рівненській області (орендодавець/позивач) та Організацією орендарів орендного підприємства санаторію "Червона калина" (орендар /відповідач) був укладений Договір про внесення змін до договору оренди з правом викупу від 30.05.1994 року шляхом викладення його в новій редакції, зокрема внесено зміни в позицію 19 підпункту 1.1.1 пункту 1 розділу 1 (а.с. 15).

На виконання умов договору орендодавець передав орендар. цілісний майновий комплекс згідно акту приймання - передачі від 15 січня 2019 року (а.с. 16-22).

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем у період з березня 2020 року по вересень 2020 року згідно умов договору було нараховано орендну плату в загальному розмірі 1 117 704 грн 41 коп., зокрема: за березень 2020 року у розмірі 158 450, 41 грн, за квітень 2020 року у розмірі 159 718, 01 грн, за травень 2020 року у розмірі 160 197, 16 грн, за червень 2020 року у розмірі 160 517, 55 грн, за липень 2020 року у розмірі 159 554, 44 грн, за серпень 2020 року у розмірі 159 235, 33 грн, за вересень 2020 року у розмірі 160 031, 51 грн.

Разом з тим, відповідач частково оплатив нараховану орендну плату в розмірі 17 000 грн 00 коп.

Таким чином, враховуючи часткове погашення заборгованості відповідачем перед позивачем, загальна сума заборгованості становить 1 100 704 грн 41 коп.

04 серпня 2020 року Фонд звернувся до ОП Санаторій "Червона Калина" з претензією щодо погашення заборгованості з орендної плати та пені (а.с. 26-28).

Разом з тим, 18 листопада 2020 року платіжним дорученням №1581 ОП Санаторій "Червона Калина" сплатило для Фонду 69 892 грн 16 коп. заборгованості з призначенням платежу "орендна плата за березень 2020 року" (а.с. 118).

Оскільки, оплата була здійснена відповідачем вже після порушення провадження у справі (25 серпня 2020 року), місцевий господарський суд закрив провадження у справі в частині стягнення заборгованості у сумі 69 892 грн 16 коп., в зв`язку з відсутністю предмета спору на підставі п.2 ч.1 ст.231 ГПК України.

Таким чином, на момент розгляду справи заборгованість складає 1 030 812 грн 25 коп.

Місцевий господарський суд, розглянувши позовні вимоги в частині стягнення з відповідача орендної плати в розмірі 466 620 грн 87 коп. за період з 18.03.2020 по 15.06.2020, прийшов до висновку про відсутність правових підстав для їх задоволення.

При цьому, суд першої інстанції зазначив наступне.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 (з наступними змінами) введено режим надзвичайної ситуації на всій території України, відповідно, встановлено обмежувальні заходи в роботі окремих підприємств господарської діяльності, зокрема заборонена робота торгово-розважальних центрів, закладів громадського харчування, інших установ розважальної діяльності, фітнес-центрів, закладів культури, торговельного та побутового обслуговування населення, проведення всіх масових заходів, у яких бере участь понад 10 осіб.

Як вбачається, ОП санаторій "Червона калина" згідно Класифікатора видів економічної діяльності - КВЕД 86.10 є лікувальним закладом з діючою безстроковою ліцензією МОЗ України на медичну практику від 19.07.2012 року та акредитаційним сертифікатом МОЗ України від 09.06.2020 року (а.с. 67-69).

Отже, в своїй діяльності щодо надання лікувальних послуг санаторій повністю підпорядковується Міністерству охорони здоров`я України.

Постановою Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 (із змінами, внесеними Постановами Кабінету Міністрів України №215 від 16.03.2020, №242 від 20.03.2020, №239 від 25.03.2020) зобов`язано МОЗ України забезпечити тимчасове припинення проведення планових заходів з госпіталізації та планових операцій, крім термінових та невідкладних.

Тобто, саме органами державної влади було встановлено заборону на здійснення господарської діяльності лікувального закладу.

Суд зазначає, на державному рівні було введено карантин на усій території України, тобто виникли обставини з незалежних і непередбачуваних для суб`єктів господарювання об`єктивних причин, що зумовлені обов`язком виконання встановлених обмежувальних заходів нормативно-правовими актами органів державної влади та місцевого самоврядування, і як наслідок, унеможливлюють (ускладнюють, обмежують) виконання договірних зобов`язань.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції зазначив, що виконання орендарем договору оренди б/н від 15.01.2019 в частині сплати орендної плати на час запровадження карантину, порушує співвідношення майнових інтересів сторін і позбавляє орендаря належного виконання ним договірних зобов`язань.

Крім того, матеріали справи містять наказ по підприємству № 37/01-37 від 17.03.2020 "Про дотримання карантинних заходів в санаторії" (а.с. 55), № 42/01-42 від 02.04.2020 "Про внесення змін і доповнень до наказу № 37/01-37 від 17.03.2020 про дотримання карантинних заходів в санаторії" (а.с. 54), з яких вбачається що відповідачем зупинено господарську діяльність.

Тобто, орендоване майно орендарем не використовувалося в період з 18.03.2020, а з 01.04.2020 господарська діяльність орендного підприємства повністю була зупинена. Таким чином, ОП Санаторій "Червона Калина" в період з 18.03.2020 по 15.06.2020 не отримувало прибутку на який розраховувало через обставини, які не могла передбачити та які від волі та дій (бездіяльності) останньої не залежали.

Як свідчать матеріали справи, санаторій надіслав для Фонду повідомлення (лист) про неможливість виконання зобов`язань у встановлений строк, у зв`язку з настанням форс-мажорних обставин, зокрема листами за вих. № 01/14-253 від 23.03.2020 (а.с. 50) та № 01/14-261 від 02.04.2020 (а.с. 51).

Однак, орендодавець листом № 11-02-1551 від 25.05.2020 року відмовив орендарю в звільненні від сплати орендної плати (а.с. 53).

ОП санаторій "Червона калина" звернувся до Рівненської торгово-промислової палати, якою надано висновок про підтвердження обставин форс-мажору від 15.06.2020 року №5605/197, згідно якого підтверджено факт настання форс-мажорних обставин в період з 18.03.2020 року по 15.06.2020 року (а.с. 56).

Згідно протоколу № 40 позачергового засідання комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій Рівненської області від 10.07.2020 ОП санаторію "Червона калина" надано дозвіл у період карантину на стаціонарне лікування хворих на особливі захворювання у період карантину (а.с. 71).

Наказом головного лікаря від 15.07.2020 № 62/01-62 на виконання згаданого рішення - з 16.07.2020 частково відновлено надання послуг оздоровлення в умовах адаптованого карантину.

Оскільки, в період з 18.03.2020 по 15.06.2020 Санаторій не міг здійснювати свою господарську діяльність без дозволу державних органів та відновити таку діяльність з використанням орендованого майна в умовах запровадженого карантину, тобто орендоване майно не могло бути використане орендарем через обставини, за які він не відповідає, місцевий господарський суд на підставі ч.6 ст.762 Цивільного кодексу України звільнив ОП Санаторій "Червона Калина" від плати за користування майном за даний період.

Разом з тим, апеляційний суд зазначає, що рішення Господарського суду Рівненської області від 22 грудня 2020 року у справі №918/841/20 в цій частині не оскаржується, а тому у відповідності до вимог ст.269 ГПК України не переглядається.

Щодо позовних вимог в частині нарахувань позивачем орендної плати за період березня 2020 року (до 18 числа місяця, до введення карантину) та з 16 червня 2020 року (з моменту послаблення карантину) по вересень 2020 року, то місцевий господарський суд прийшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог в цій частині.

При цьому, суд першої інстанції зазначив, що на момент розгляду справи зміни до договору оренди щодо зменшення розміру орендної плати внесені не були, крім того таке зменшення є правом сторін, а не обов`язком, відтак підстави для зменшення розміру орендної плати відсутні.

Натомість, з такими доводами та власне висновками місцевого господарського суду колегія суддів погодитись не може з огляду на таке.

Так, згідно постанови Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 року "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" установлено з 12 березня до 3 квітня 2020 р. на усій території України карантин, заборонивши: відвідування закладів освіти її здобувачами; проведення всіх масових заходів, у яких бере участь понад 200 осіб, крім заходів, необхідних для забезпечення роботи органів державної влади та органів місцевого самоврядування. Спортивні заходи дозволяється проводити без участі глядачів (уболівальників).

Постановою Кабінету Міністрів України №215 від 16.03.2020 року "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", яка введена в дію з 17.03.2020, заборонено з 00 год. 01 хв. 17 березня 2020 р. до 3 квітня 2020 р. проведення всіх масових (культурних, розважальних, спортивних, соціальних, релігійних, рекламних та інших) заходів, у яких бере участь понад 10 осіб, крім заходів, необхідних для забезпечення роботи органів державної влади та органів місцевого самоврядування.

Як вбачається з матеріалів справи, у зв`язку з введенням карантину, наказами по підприємству №37/01-37 від 17.03.2020 "Про дотримання карантинних заходів в санаторії", №42/01-42 від 02.04.2020 "Про внесення змін і доповнень до наказу № 37/01-37 від 17.03.2020 про дотримання карантинних заходів в санаторії", з 18 березня 2020 було призупинено господарську діяльність підприємства та використання орендованого майна.

Тобто, починаючи з 17.03.2020 здійснення господарської діяльності ОП Санаторій "Червона Калина" було обмежено в силу запроваджених карантинних заходів Постановою Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 року (в редакції Постанови КМУ №215 від 16.03.2020), що згідно вимог ч. 6 ст. 762 ЦК України є підставою для звільнення наймача від сплати орендної плати.

Крім того, згідно п. 5 Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 30 березня 2020 року № 540-IX внесено зміни до Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, а саме включено п. 14, згідно якого: "З моменту встановлення карантину, введеного постановою Кабінету Міністрів України "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" від 11 березня 2020 року № 211 (з наступними змінами і доповненнями), і до його завершення в установленому законом порядку наймач може бути звільнений від плати за користування майном відповідно до частини шостої статті 762 цього Кодексу".

Цей Закон набирає чинності з дня його опублікування - 02.04.2020 року.

Тобто, починаючи з 02.04.2020 року законодавцем включено встановлення карантину, введеного постановою Кабінету Міністрів України "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" від 11 березня 2020 року № 211 до переліку підстав звільнення наймача від плати за користування майном відповідно до частини шостої статті 762 цього Кодексу.

Пунктом 12 Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" від 13 квітня 2020 року № 553-IX внесено зміни до п. 14 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, яким встановлено, що на час дії відповідних обмежувальних карантинних заходів, запроваджених Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), обставинами, за які наймач (орендар) не відповідає відповідно до частини другої статті 286 Господарського кодексу України, частин четвертої та шостої статті 762 Цивільного кодексу України, також є заходи, запроваджені суб`єктами владних повноважень, якими забороняються певні види господарської діяльності з використанням орендованого майна, або заходи, якими забороняється доступ до такого майна третіх осіб".

Цей Закон набрав чинності - 18.04.2020 року.

Робочою групою Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях 22.04.2020 року здійснено огляд орендованого майна (цілісного майнового комплексу - санаторій "Червона калина") та встановлено, що будівлі санаторію зачинені, люди на території не перебувають, ремонтні роботи не проводяться, автомобільна стоянка порожня. За результатами огляду позивачем оформлено довідку від 22.04.2020 (а.с. 183), у якій вказано, що через заборону проведення всіх масових заходів, орендар на період встановленого карантину не має можливості здійснювати свою діяльність на орендованому об`єкті та використовувати об`єкт за цільовим призначенням.

Судом встановлено, що 10 липня 2020 року Комісією з питань техногенноекологічної безпеки та надзвичайних ситуацій Рівненської області протоколом № 40 частково дозволена діяльність санаторію, та лише із лікування особливо хворих, з розміщенням у палатах по одному та організацією їх харчування з дотриманням соціальної дистанції 1,5 м. На виконання рішення зазначеної комісії, наказом по орендному підприємству № 62/01-62 від 15 липня 2020 року частково відновлено діяльність санаторію із 16 липня 2020 року з лікування особливо хворих з розміщенням у палатах по одному хворому.

Тобто, санаторій і після часткового дозволу на початок роботи не міг використовувати орендоване майно в повному обсязі, в тому числі номери, ресторан, бар тощо.

Отже, із 18 березня по 15 липня 2020 року Санаторій взагалі не використовував орендоване майно у господарській діяльності, а з 16 липня 2020 року по даний час - лише частково (лікування особливо хворих з розміщенням у палатах по одному хворому).

Обставини лише часткового відновлення роботи санаторію із 16.07.2020 року сторонами не оспорюються та підтверджуються наявною в матеріалах справи довідкою Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях від 03.02.2021 (а.с.197-199).

Чинну на момент вирішення справи редакцію п.14 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України сформовано п.1 Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо державної підтримки сфери культури, креативних індустрій, туризму, малого та середнього бізнесу у зв`язку з дією обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби COVID-19" від 16 червня 2020 року № 692-IX.

Цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування - 16.07.2020 року.

Зокрема, новою редакцією п. 14 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України установлено, що з моменту встановлення карантину, введеного Постановою Кабінету Міністрів України "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" від 11 березня 2020 року № 211 (із наступними змінами і доповненнями), і до його відміни (скасування) в установленому законом порядку, плата за користування нерухомим майном (його частиною) підлягає зменшенню за вимогою наймача, який здійснює підприємницьку діяльність з використанням цього майна, впродовж усього часу, коли майно не могло використовуватися в підприємницькій діяльності наймача в повному обсязі через запроваджені обмеження та (або) заборони.

У випадку, визначеному абзацом першим цього пункту, розмір плати за користування майном не може перевищувати сукупний (пропорційно до орендованої площі) обсяг витрат, які наймодавець здійснив або повинен буде здійснити за відповідний період для внесення плати за землю, сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, і сплати вартості комунальних послуг.

Ця норма не поширюється на суб`єктів господарювання, які впродовж дії карантину фактично здійснювали діяльність з використанням цього майна в своїй господарській діяльності в повному обсязі, а також на договори найму майна, яке належить територіальній громаді".

Зазначені норми законодавства при визначенні строку набрання ними чинності не містили вказівок про зворотну дію у часі, хоча і містили формулювання відносно можливості їх поширення на весь період карантинних обмежень, тому у суду відсутні підстави для їх зворотного застосування, враховуючи регулювання питань сплати орендної плати.

Таким чином, починаючи з 02.04.2020 по 15.07.2020 чинною була норма п.14 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, яка визначала карантинні заходи як підставу повного звільнення від оплати орендарем плати за використання державного майна, доступ до якого обмежено внаслідок впливу обмежувальних заходів на провадження господарської діяльності.

Починаючи з 16.07.2020 критеріями для зменшення орендної плати стали:

- дія карантину, введеного Постановою Кабінету Міністрів України "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" від 11 березня 2020 року № 211;

- вимога наймача, який здійснює підприємницьку діяльність з використанням цього майна;

- неможливість використання у підприємницькій діяльності наймача відповідного майна у повному обсязі через запроваджені обмеження та (або) заборони;

- нездійснення діяльності з використанням майна у повному обсязі;

- належність майна до державної власності, а не територіальній громаді.

Граничний розмір орендної плати у випадку її зменшення не може перевищувати обсяг витрат, які наймодавець здійснив або повинен буде здійснити за відповідний період виключно для:

- внесення плати за землю,

- сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки,

- сплати вартості комунальних послуг.

Відповідно до ст.ст. 76, 77, 78, 79 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Слід зазначити, що обставини введення карантинних обмежень є загальновідомими, тому не потребують доказування (ч.3 ст.75 ГПК України).

Колегія суддів зазначає, що позивачем не спростовано доводів відповідача відносно зупинення господарської діяльності та не використання орендованого майна в повному обсязі внаслідок карантинних обмежень, що засвідчено відповідною довідкою від 22.04.2020 та від 03.02.2021.

Апеляціний суд також враховує, що ОПС "Червона Калина" у спірних правовідносинах діяло добросовісно, скористалося наданими правами вимагати від Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях звільнення від сплати орендної плати та її зменшення.

Зокрема, як вже зазначалося вище, відповідач тричі звертався до позивача з подібними вимогами, залежно від внесення змін до законодавства: 23.03.2020, 02.04.2020, 13.11.2020 (а.с. 50-51, 119), однак регіональне відділення листом №11-02-1551 від 25.05.2020 повідомило ОПС "Червона Калина", що на даний час відсутній порядок звільнення орендарів від сплати орендної плати, а відтак немає підстав для такого звільнення чи зменшення її розміру (а.с. 53).

Тобто, відповідачем вжито усіх залежних від нього дій з метою зменшення розміру орендної плати.

Неналежний розгляд звернень зі сторони компетентного органу - Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській області доводить відсутність умислу та вини ОПС "Червона Калина" з приводу ухилення від проведення розрахунків у спірних правовідносинах.

Апеляційний суд виходить з того, що саме на державу та уповноважені органи покладено обов`язок із запровадження чітких та прозорих процедур відносно алгоритму зменшення орендної плати під час дії карантинних обмежень.

Такий обов`язок обумовлено принципами правової визначеності належного урядування.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Добросовісність - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Засаднича вимога правовладдя полягає в тому, що повноваження органів публічної влади має бути визначено приписами права. Позаяк законність висунуто щодо дій посадовців публічної влади, вона так само вимагає, щоб посадовці мали дозвіл на вчинення дії і надалі діяли в межах наданих їм повноважень і, як наслідок дотримувалися процесових і матеріальних приписів права.

Таким чином, дотримання процесових, у тому числі, процедурних норм, є юридичною вимогою, згідно з якою держава, яка керується принципом верховенства права (мірило правовладдя), повинна поважати і враховувати права особи, а також визначати процедурні межі здійснення повноважень органами публічної влади.

Саме ж верховенство права, відповідно до юридичної позиції Конституційного Суду України, викладеної в Рішенні від 2 листопада 2004 року №15-рп/2004 року, це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема в закони, які за змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо.

Справедливість одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Таким чином, ця юридична позиція Конституційного Суду України поширюється і на необхідність врегулювання органами публічної влади "правової процедури", яка визначає критерії справедливого ставлення органів публічної влади до особи.

Доктрина "правова процедура" міститься у статті 6 (1) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, її розвинуто у рішеннях Європейського суду з прав людини, які враховуються судом як джерело права (ч. 4 ст. 11 ГПК України).

Згідно з принципом "належного урядування" ризик будь-якої помилки державного органу має покладатися на саму державу і такі помилки, за загальним правилом, не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (Постанова Верховного Суду від 29.04.2020 у справі № 2340/4521/18).

Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (Рішення ЄСПЛ у справі "Лелас проти Хорватії").

Європейський суд з прав людини підкреслює особливу важливість принципу "належного урядування". Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (Рішення у справах "Беєлер проти Італії", "Онер`їлдіз проти Туреччини").

Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (Рішення у справах "Лелас проти Хорватії" від 20 травня 2010 року, "Тошкуце та інші проти Румунії" від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (Рішення у справах "Онер`їлдіз проти Туреччини" та "Беєлер проти Італії").

Таким чином, запровадивши нормативне регулювання процедур звільнення наймачів від оплати за оренду державного майна з 02.04.2020 по 15.07.2020, підстав для зменшення орендної плати починаючи з 16.07.2020, державні органи повинні були встановити чіткі процедури щодо реалізації прав орендарів, в даному випадку ОСП "Червона Калина".

Тобто, відмова РВ ФДМ України по Рівненській та Житомирській областях у звільненні/зменшенні орендарів від сплати орендної плати в зв`язку відсутністю порядку такого звільнення, а також залишення без розгляду РВ ФДМ України по Рівненській та Житомирській областях заяви відповідача від 13.11.2020 щодо застосування механізмів, запроваджених законодавцем, не може покладати на відповідача надмірний тягар зі сплати орендної плати у попередньому розмірі.

Колегія суддів враховує, що позивачем не доведено понесення у спірний період передбачених п. 14 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України витрат на внесення плати за землю, сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, і сплати вартості комунальних послуг.

Навпаки, згідно договору оренди Регіональне відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях, як орендодавець, не несе витрат по платі за землю, сплаті податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, і сплаті вартості комунальних послуг. Зазначені платежі здійснює орендне підприємство, а тому у даному випадку відсутній мінімально допустимий розмір зменшення орендних платежів. Тобто, фактично орендар підлягає звільненню від орендної плати.

Листом №10-16-24595 від 01.12.2020 Фонд державного майна України, на звернення народного депутата України ОСОБА_1 , надав роз`яснення, що пунктом 14 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України передбачено можливість зменшення орендної плати за вимогою наймача, який здійснює підприємницьку діяльність з використанням цього майна, впродовж усього часу, коли майно не могло використовуватися в підприємницькій діяльності наймача в повному обсязі через запроваджені обмеження та (або) заборони. До обмежень або заборон, про які йдеться в абзаці першому пункту 14 Прикінцевих та перехідних положень ЦКУ, належать заходи, запроваджені Кабінетом Міністрів України. Таким чином, якщо у зв`язку із запровадженими обмеженнями орендоване майно не могло використовуватися орендарем в підприємницькій діяльності наймача в повному обсязі, він має звернутися до орендодавця про звільнення від орендної плати відповідно до положень ЦКУ, а не постанови Кабінету Міністрів України від 15 липня 2020 року №611 "Деякі питання сплати орендної плати за державне майно під час дії карантину".

Крім того, у листі №10-16-15429 від 04.08.2020 Фонд державного майна України також зазначив про можливість звільнення орендаря від орендної плати на підставі пункту 14 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що починаючи з 16.06.2020 (дата, по яку рішенням суду першої інстанції (в частині, що не оскаржується) звільнено ОП Санаторій "Червона Калина" від плати за користування майном на підставі вимог ч.6 ст.762 ЦК України) по 15.07.2020 ОПС "Червона Калина", з урахуванням звернення від 02.04.2020 до РВ ФДМ України по Рівненській та Житомирській областях, має бути звільнено від сплати орендної плати на підставі чинної на той час редакції п. 14 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, згідно норм Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 30 березня 2020 року № 540-IX та Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" від 13 квітня 2020 року № 553-IX.

З 16.07.2020 року, враховуючи нерозглянуте звернення від 13.11.2020, за відсутності доказів понесення витрат на утримання майна позивачем, підставою для відмови у задоволенні позовних вимог в цій частині є чинна редакція п. 14 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України.

Враховуючи все вищевикладене в сукупності, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду, надавши сукупну оцінку наявним у справі доказам та правовому регулюванню спірних правовідносин, дійшла висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в частині стягнення орендної плати в сумі 559 080,11 грн за період з 16.06.2020 по 30.09.2020, а відтак і відсутність правових підстав для стягнення пені, нарахованої на вказану заборгованність.

З огляду на викладене, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду Рівненської області від 22.12.2020 у справі №918/841/20 в частині задоволення позовних вимог прийняте з неправильним застосуванням норм матеріального права, а висновки, викладені в ньому, не відповідають обставинам справи.

З огляду на це, апеляційну скаргу Орендного підприємства санаторій "Червона Калина" слід задоволити, а рішення Господарського суду Рівненської області від 22 грудня 2020 року у справі №918/841/20 в частині задоволення позовних вимог скасувати, прийнявши в цій частині нове рішення, яким в позові відмовити.

При цьому, судові витрати, передбачені ст.123 ГПК України, у відповідності до вимог ст.129 ГПК України покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Орендного підприємства санаторій "Червона Калина" задоволити.

2. Рішення Господарського суду Рівненської області від 22 грудня 2020 року у справі №918/841/20 в частині задоволення позовних вимог скасувати.

Прийняти в цій частині нове рішення.

"В позові відмовити".

3. Стягнути з Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській та Житомирській областях на користь Орендного підприємства санаторій "Червона Калина" 12 903,50 грн судового збору за розгляд апеляційної скарги.

4. Місцевому господарському суду видати відповідний наказ.

5. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.

6. Справу №918/841/20 повернути Господарському суду Рівненської області.

Повний текст постанови складений "04" березня 2021 р.

Головуюча суддя Коломис В.В.

Суддя Миханюк М.В.

Суддя Саврій В.А.