УХВАЛА

м. Київ

26.02.2021Справа № 910/21097/20

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста»
до1. Приватного акціонерного товариства «Банкомзв`язок» 2. Товариства з обмеженою відповідальністю «Фрунзе 69»
прозвернення стягнення на предмет іпотеки
Суддя Босий В.П.

Представників учасників справи:

не викликались

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Банкомзв`язок» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Фрунзе 69» про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Позовні вимоги обґрунтовані наявністю підстав для звернення стягнення на предмет іпотеки - будівлю спеціальнодопоміжного обладнання (літ. В), загальною площею 5 760,70 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Кирилівська, 69, шляхом продажу на прилюдних торгах в рахунок часткового погашення заборгованості Приватного акціонерного товариства «Банкомзв`язок» за договором про відкриття кредитної лінії №803/5 від 11.02.2014 та договором про відкриття кредитної лінії №732/5 від 11.06.2013 перед позивачем.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.01.2021 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 01.02.2021.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.02.2021 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» залишено без руху, встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня вручення такої ухвали.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.02.2021 продовжено розгляд справи №910/21097/20 та призначено підготовче судове засідання на 24.02.2021.

Протокольною ухвалою суду від 24.02.2021 підготовче судове засідання було відкладено на 01.03.2021.

25.02.2021 до канцелярії суду представником позивача подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову, в якій позивач просить суд:

- заборонити Міністерству юстиції України та будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав на нерухоме майно, зокрема державним реєстраторам прав на нерухоме майно, Міністерству юстиції України та його територіальним органам, нотаріусам та іншим органам чи особам, які виконують функції державної реєстрації прав на нерухоме майно у відповідності до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо виконання наказу Міністерства юстиції України №3733/5 від 26.10.2020 з приводу наступного майна: будівля спеціальнодопоміжного обладнання (літ. В), загальною площею 5 760,70 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Кирилівська, 69, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - 00;

- заборонити Міністерству юстиції України та будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав на нерухоме майно, зокрема державним реєстраторам прав на нерухоме майно, Міністерству юстиції України та його територіальним органам, нотаріусам та іншим органам чи особам, які виконують функції державної реєстрації прав на нерухоме майно у відповідності до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо наступного майна: будівля спеціальнодопоміжного обладнання (літ. В), загальною площею 5 760,70 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Кирилівська, 69, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - 00.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» про забезпечення позову, проаналізувавши норми господарського процесуального законодавства України, суд відзначає наступне.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно зі ст. 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Суд зазначає, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частинами 1-2 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Таким чином, суд відзначає, що саме лише посилання заявника на те, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до порушення його прав і охоронюваних законом інтересів, без посилання на відповідні докази та без обґрунтування необхідності термінового вжиття заходів забезпечення позову не може бути підставою для винесення ухвали про забезпечення позову.

Подана заява обґрунтована тим, що на підставі наказу Міністерства юстиції України належне на праві власності ТОВ «ФК «Інвестхолліс Веста» нерухоме майно передано у власність ТОВ «Фрунзе 69», і навіть за наявності ухвали Окружного адміністративного суду м. Києва про зупинення наказу Міністерства юстиції України такий наказ було виконано, у випадку невжиття заходів забезпечення позову до вирішення справи по суті існує ймовірність, що ТОВ «Фрунзе 69» здійснить заходи щодо відчуження нерухомого майна, що в свою чергу зумовить виникнення інших спорів.

В той же час суд зазначає, що заявником у заяві про забезпечення позову не доведено належними доказами, що невжиття заходів забезпечення позову у вигляді заборони Міністерству юстиції України та переліченим особам вчиняти дії, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, у разі задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України).

Оскільки заявником не було надано доказів на підтвердження того, що незабезпечення позову порушить його права та в подальшому утруднить чи зробить неможливим виконання рішення суду, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

За таких обставин, суд визнає подану Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» заяву про забезпечення позову такою, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 136, 137, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» про забезпечення позову відмовити повністю.

2. Дана ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання та може бути оскаржена.

Суддя В.П. Босий