РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

04.03.2021Справа № 910/21083/20

Суддя Господарського суду міста Києва Босий В.П., розглянувши в письмовому провадженні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сімакс Україна»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасна Архітектура Міст»

про стягнення 17 185,06 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Сімакс Україна» (надалі - ТОВ «Сімакс Україна») звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасна Архітектура Міст» (надалі - ТОВ «Сучасна Архітектура Міст») про стягнення 17 185,06 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем грошового зобов`язання із сплати орендної плати за договором оренди майна №1902/01 від 19.02.2020, у зв`язку з чим позивач вказує на наявність заборгованості у розмірі 16 581,60 грн., а також заявляє про стягнення з відповідача пені у розмірі 603,46 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.01.2021 відкрито провадження у справі та ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, відповідачу визначено строк для подання відзиву на позов та заперечень на відповідь на відзив, позивачу надано строк для подання відповіді на відзив.

Зазначена ухвала вручена ТОВ «Сучасна Архітектура Міст» 19.01.2021, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №332, проте відповідач правом на подання відзиву на позов не скористався, свої пояснення стосовно позову до суду не подав.

Будь-яких інших заяв, клопотань або заперечень від сторін не надходило.

Положеннями ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

За таких обставин, з огляду на приписи ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України справа підлягає вирішенню за наявними матеріалами справи.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва встановив наступне.

19.02.2020 між ТОВ «Сімакс Україна» (орендодавець) та ТОВ «Сучасна Архітектура Міст» (орендар) був укладений договір оренди майна №1902/01 (надалі - «Договір»), відповідно до п. 1.1 якого орендодавець передає, а орендар бере у тимчасове платне володіння та користування люльки будівельні в комплекті згідно специфікації, яка підписується сторонами та є невід`ємною частиною цього договору.

Згідно з п. 2.1 Договорів ціна оренди одиниці майна (однієї люльки в комплекті) за 1 місяць становить 6 000,00 грн., в т.ч. ПДВ 1 000,00 грн.

Пунктом 2.2 Договору орендар здійснює 100% (стовідсоткову) оплату за оренди майна за перший місяць оренди шляхом перерахування грошових коштів у гривнях на поточний рахунок орендодавця на підставі виставленого орендодавцем рахунку. Мінімальний строк оренди 1 (один) місяць. Після закінчення першого місяця оренди, у випадку використання (оренди) майна неповний місяць, розмір орендної плати за неповний місяць вираховується за формулою: (орендна ставка / кількість календарних днів в поточному місяці) * кількість днів оренди в поточному місяці.

Орендна плата не включає в себе витрати на доставку, монтаж, нагляд за проведенням монтажних робіт, обслуговування, завантаження, розвантаження, ремонт майна на робочому майданчику орендаря, витрачені орендарем енергоносії та витратні матеріали, необхідні для належної експлуатації майна. Вказані послуги можуть бути надані орендарю за окрему плату на підставі відповідного договору або окремо виставленого рахунку орендодавця та вважаються наданими орендарю в межах цього договору (п. 2.6 Договору).

Відповідно до п. 2.7 Договору орендар вносить орендну плату в наступному порядку:

2.7.1 орендна плата за перший розрахунковий період, відповідно до п. 2.3 вноситься після укладення цього договору протягом 5 (п`яти) календарних днів, однак в будь-якому випадку до дати фактичної передачі майна в оренду;

2.7.2 за другий та кожний наступний розрахунковий періоди, орендна плата вноситься за 5 (п`ять) днів до початку розрахункового періоду.

Неотримання орендарем рахунку орендодавця не позбавляє його обов`язку сплати орендної плати за весь час фактичного користування майном. В разі неотримання рахунку на оплату орендної плати, орендар самостійно вираховує суму орендної плати за певний термін оренди обладнання шляхом множення кількості діб оренди обладнання на тариф за 1 добу. При цьому, у разі виявлення розбіжностей між сплаченою орендною платою орендарем, та орендною платою, виставленою орендодавцем, орендар зобов`язаний сплатити різницю між сплаченою орендною платою за розрахунковий період та орендною платою виставленою орендодавцем, протягом 3 календарних днів від дати одержання відповідного рахунку (п. 2.8 Договору).

В кінці кожного місяця сторони підписують акт приймання-передачі наданих послуг, яким засвідчуються факт надання послуг з оренди майна за вказаний період. У разі, якщо орендар з будь-яких причин ухиляється від підписання акту приймання-передачі наданих послуг, послуги з оренди майна вважаються наданими за умови підтвердження факту надсилання акту приймання-передачі наданих послуг орендарю (п. 2.11 Договору).

Згідно з п. 3.1 Договору передача майна та відповідної технічної документації орендодавцем орендарю здійснюється протягом 3 (трьох) робочих днів з дня переоформлення грошових коштів відповідно до п. 2.8.1 цього договору.

Пунктом 3.2 Договору факт передачі майна та технічної документації згідно специфікації орендарю посвідчується актом приймання-передачі, що підписується сторонами, скріплюється печатками та є невід`ємною частиною цього договору. Дата підписання акту приймання-передачі є датою початку оренди майна.

Відповідно до специфікації №1 від 19.02.2020 орендодавець зобов`язався передати в оренду три люльки будівельні ZLP-630 (H=50 m, L=6 m), загальна вартість оренди яких складає 18 000,00 грн.

На виконання умов Договору позивач передав, а відповідач прийняв об`єкти оренди, що підтверджується актами прийому-передачі №1, №2 та №3 від 21.02.2020.

Спір у справі виник у зв`язку із неналежним, на думку позивача, виконанням відповідачем грошового зобов`язання із сплати орендних платежів на підставі Договорів, у зв`язку з чим позивач вказує на існування заборгованості у розмірі 16 581,60 грн.

Судом встановлено, що укладений Договір є змішаним договором, оскільки містить в собі елементи як договору оренди, так і договору надання послуг.

Згідно з ч. 2 ст. 628 Цивільного кодексу України сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Частинами 1, 4 ст. 285 Господарського кодексу України визначено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Згідно із ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Частиною 1 статті 762 Цивільного кодексу України передбачено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Матеріалами справи (акти прийому-передачі №1, №2 та №3 від 21.02.2020) підтверджується факт передачі в оренду, прийняття відповідачем та користування ним об`єктів оренди за Договорами.

Крім того, актами надання послуг підтверджується надання позивачем та прийняття відповідачем послуг на підставі Договору.

Так, згідно актів надання послуг позивачем надано, а відповідачем прийнято послуги, в тому числі з оренди майна, на загальну суму 170 421,60 грн.

Стосовно актів надання послуг №2309 від 17.11.2020, №2129 від 31.10.2020 та №1834 від 30.09.2020, які не підписані відповідачем, суд відзначає, що відповідно до умов п. 2.11 Договору, передбачені вказаними актами послуги вважаються прийнятими.

В свою чергу, відповідачем сплачено позивачу 153 840,00 грн. за оренду та надані на підстав Договору послуги, що підтверджується платіжними дорученнями №6968 від 20.02.2020, №7648 від 12.03.2020, №1876 від 09.09.2020, №1828 від 08.09.2020, №10084 від 15.06.2020, №2352 від 22.09.2020, №11164 від 14.07.2020, №9330 від 25.05.2020 та №9042 від 14.05.2020, №6967 від 20.02.2020.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже, з урахуванням положень ст. 530 Цивільного кодексу України та п. 2.7 Договору у відповідача наявна заборгованість із сплати позивачу орендних платежів та за надані послуги у розмірі 16 581,60 грн. на підставі Договору, а строк виконання грошового зобов`язання на момент подання позовної заяви настав.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Як унормовано приписами частини другої статті 42 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи зобов`язані, зокрема: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Згідно з приписами частини першої статті 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Матеріалами справи підтверджується наявність у відповідача грошового зобов`язання по сплаті на користь позивача заборгованості на підставі Договору у розмірі 16 581,60 грн. Відповідачем вказана заборгованість не заперечується, не спростована, доказів її погашення не надано.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідачем обставин, з якими чинне законодавство пов`язує можливість звільнення його від відповідальності за порушення зобов`язання, не наведено.

За таких обставин, позовні вимоги ТОВ «Сімакс Україна» про стягнення з ТОВ «Сучасна Архітектура Міст» заборгованості у розмірі 16 581,60 грн. є правомірними та обґрунтованими.

Також, позивач заявляє про стягнення з відповідача пені у розмірі 603,46 грн. нарахованої за прострочення виконання грошового зобов`язання за період з 10.09.2020 по 29.12.2020.

Судом встановлено, що відповідач у встановлений строк свого обов`язку по перерахуванню коштів не виконав, допустивши прострочення виконання грошового зобов`язання, тому дії відповідача є порушенням зобов`язання (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом відповідальності.

У відповідності до ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

За змістом ст.ст. 546, 549 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, різновидом якої є штраф та пеня.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 5.3 Договору за порушення орендарем строку внесення орендних платежів він, на вимогу орендодавця, сплачує останньому пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє на час прострочення, від суми простроченого платежу, за весь час прострочення.

Суд погоджується з розрахунком позивача, вважає його вірним та обґрунтованим, а відтак дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача пені у розмірі 603,46 грн.

За таких обставин, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у розмірі 610 345,79 грн. та 3% річних у розмірі 13 257,51 грн. В задоволенні іншої частини позовних вимог (3% річних у розмірі 1 741,95 грн. та інфляційні у розмірі 16 479,34 грн.) необхідно відмовити з викладених обставин.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача.

Керуючись статтями 129, 232, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Сімакс Україна» задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасна Архітектура Міст» (04053, м. Київ, провулок Бехтеревський, будинок 4; ідентифікаційний код 42654390) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сімакс Україна» (03048, м. Київ, вул. Медова, будинок 5-В, корпус А; ідентифікаційний код 41366427) заборгованість у розмірі 16 581 (шістнадцять тисяч п`ятсот вісімдесят одна) грн. 60 коп., пеню у розмірі 603 (шістсот три) грн. 46 коп. та судовий збір у розмірі 2 102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп. Видати наказ.

3. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

4. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.П. Босий