ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2021 року м. Черкаси справа № 925/81/20

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Чевгуза О.В., з секретарем судового засідання Брус Л.П., за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився,

від відповідача: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Господарського суду Черкаської області справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «Агріі Україна», м. Київ

до Фермерського господарства «Долина-Агро», м. Городище, Городищенський район, Черкаська область

про стягнення 1 271 475 грн 78 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Агроскоп Інтернешнл» (після зміни назви Товариство з обмеженою відповідальністю «Агріі Україна») звернулось до Господарського суду Черкаської області з позовом до Фермерського господарства «Долина-Агро» про стягнення 1 271 475 грн 78 коп., що складається з основної суми боргу 1 044 657 грн 78 коп., пені 73 698 грн, 20 % відсотків річних 48 655 грн, штрафу 104 465 грн та відшкодування судових витрат сплаченої суми судового збору.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором купівлі-продажу № 19 НХ 011 КРАД від 11.03.2019 щодо здійснення розрахунку за поставлений йому товар у строк, визначений договором.

Разом з позовною заявою Товариство з обмеженою відповідальністю «Агроскоп Інтернешнл» подало до суду заяву від 10.01.2019 про забезпечення позову.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи № 925/81/20 від 21.01.2020 дану справу було розподілено судді Довганю К.І.

У зв`язку з перебування судді Довганя К.І. на лікарняному з 21.01.2020 справу № 925/81/20 передано на повторний автоматичний розподіл справ.

Автоматизованою системою документообігу суду (протокол повторно автоматизованого розподілу судової справи № 925/81/20 між суддями від 23 січня 2020 року) справу розподілено судді Чевгузу О.В.

Ухвалою від 24.01.2020 Господарський суд Черкаської області відмовив Товариству з обмеженою відповідальністю «Агроскоп Інтернешнл» в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Постановою від 03.06.2020 Північний апеляційний господарський суд ухвалу Господарського суду Черкаської області від 24.01.2020 залишив без змін.

Ухвалою від 27.01.2020 Господарський суд Черкаської області залишив позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроскоп Інтернешнл» без руху; встановив позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху, шляхом надання до суду документів, які підтверджують зарахування судового збору в розмірі 19 073,00 грн до Державного бюджету України.

31 січня 2020 року до Господарського суду Черкаської області надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, а саме до даної заяви додано платіжне доручення № 28 від 13.01.2020 про сплату та зарахування судового збору в розмірі 19 073,00 грн до Державного бюджету України.

Ухвалою від 03.02.2020 Господарський суд Черкаської області прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі; справу вирішив розглядати за правилами загального позовного провадження.

14 лютого 2020 року від Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроскоп Інтернешнл» надійшло клопотання про витребування доказів.

17 лютого 2020 року від Фермерського господарства «Долина-Агро» надійшов відзив на позов, в якому відповідач проти позову заперечує, зазначає, що не укладав та не підписував договір купівлі-продажу № 19 НХ 011 КРАД від 11.03.2019 з додатками; на підтвердження викладених у позові обставин позивач не надав первинних документів, які підтверджують факт поставки товару саме відповідачу; додані позивачем докази підроблені.

У відзиві наведений попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, до яких відповідач включив витрати на професійну правничу допомогу 30 000,00 грн, витрати, пов`язані із залученням свідків, експертів та проведення експертизи 10 000,00 грн, витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду 10 000,00 грн.

Відзив містить клопотання про постановлення окремої ухвали, яку направити Головному управлінню Національної поліції України в місті Києві (вул. Володимирська, 15, Київ, 01601) для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про початок досудового розслідування за фактами підробки документів про поставку товарів у справі № 925/81/20.

17 лютого 2020 року від Фермерського господарства «Долина-Агро» надійшла заява від 17.02.2020 № 4 про призначення експертизи в зв`язку з виникненням питань, для вирішення яких необхідні спеціальні знання. У клопотанні наведений перелік питань.

17 лютого 2020 року від Фермерського господарства «Долина-Агро» надійшла заява про витребування доказів у позивача.

17 лютого 2020 року від Фермерського господарства «Долина-Агро» надійшла заява про залишення позову без розгляду на підставі п. 8 ч. 1 ст. 226 ГПК України оскільки провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172.

10 березня 2020 року від Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроскоп Інтернешнл» надійшла відповідь на відзив, у якій позивач зазначає, що про отримання товару зазначив у своїй податковій звітності щодо податку на додану вартість та визначив своє право на формування податкового кредиту на обсяг поставки. Позивач заперечує проти тверджень відповідача про підроблення документів та печатки; заперечує проти судових витрат, які не доведені належним чином. Посилаючись на норми ст. 79 Господарського процесуального кодексу України (також по тексту ГПК України), зокрема на те, що ним були додані до позову і до відповіді на відзив докази і аргументи на підтвердження позовних вимог, які є більш вірогідними, по відношенню до взагалі відсутності доказів з боку відповідача, позивач вважає доведеним факт поставки товару та право вимагати стягнення з боржника суми заборгованості. Просить не розглядати відзив відповідача як заяву по суті справи, оскільки той не відповідає нормам ГПК; відмовити в судових витратах на послуги адвоката.

По даній справі неодноразово було відкладено судові засідання.

Ухвалою від 15.07.2020 Господарський суд Черкаської області призначив підготовче засідання на 10.09.2020.

Ухвалою від 15.07.2020 Господарський суд Черкаської області задовольнив клопотання представника Фермерського господарства «Долина-Агро» про відкладення розгляду справи; підготовче засідання відклав на 22 жовтня 2020 року.

22 жовтня 2020 року від Товариства з обмеженою відповідальністю «Агріі Інтернешнл» надійшло клопотання про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті; про зміну назви (без реорганізації).

Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо ТОВ «Агріі Україна» та витягу зі статуту ТОВ «Агріі Україна» позивач у справі Товариство з обмеженою відповідальністю «Агроскоп Інтернешнл» змінив найменування на Товариство з обмеженою відповідальністю «Агріі Україна», код ЄДРПОУ не змінювався, організаційно-правова форма не змінилася.

Отже, суд здійснив заміну найменування позивача у справі з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроскоп Інтернешнл» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Агріі Україна».

Ухвалою від 23.10.2020 Господарський суд Черкаської області повідомив учасників справи про дату перенесення підготовчого засідання на 19.11.2020.

17 листопада 2020 року від Товариства з обмеженою відповідальністю «Агріі Інтернешнл» надійшло клопотання про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Ухвалою від 02.12.2020 Господарський суд Черкаської області повідомив учасників справи про дату перенесення підготовчого засідання на 24.12.2020.

Ухвалою від 24.12.2020 Господарський суд Черкаської області здійснив заміну найменування позивача у справі з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроскоп Інтернешнл» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Агріі Україна» (вул. Смольна, 9Б, м. Київ, 03022, ); відмовив у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроскоп Інтернешл» від 12.02.2020 про витребування доказів; відмовив у задоволенні клопотання Фермерського господарства «Долина-Агро» від 17.02.2020 № 3 про витребування доказів; відмовив у задоволенні клопотання Фермерського господарства «Долина-Агро» від 17.02.2020 № 1 про залишення позову без розгляду; відмовив у задоволенні заяви Фермерського господарства «Долина-Агро» від 17.02.2020 № 4 про призначення експертизи; закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні на 26 січня 2021 року.

Ухвалою від 26.01.2021 Господарський суд Черкаської області відклав розгляд справи на 18 лютого 2021 року.

18 лютого 2021 року від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без його участі, у якому також зазначає, що позов підтримує, просить задовольнити позов в повному обсязі.

18 лютого 2021 року від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв`язку з його участю в іншому судовому засіданні по іншій справі, що розглядається Господарським судом м. Києва.

У судовому засіданні, що відбулося 18.02.2021, суд постановив протокольну ухвалу про відмову у задоволені клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи на іншу дату (відомості про дану процесуальну дію занесено до протоколу судового засідання).

Відповідно до положень ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 18.02.2021 підписано вступну та резолютивну частини рішення без його проголошення.

Відповідно до ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з частиною 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частинами 1, 3 статті 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з частиною 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 78 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Відповідно до 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до частин 1, 2 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд встановив таке.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Агроскоп Інтернешнл» (код 38948033, після зміни назви Товариство з обмеженою відповідальністю «Агріі Україна», постачальник за договором, позивач у справі) та Фермерським господарством «Долина-Агро» (код 40275981, покупець за договором, відповідач у справі) було укладено договір купівлі-продажу № 19 НХ 011 КРАД від 11.03.2019 (далі Договір, а.с. 10-17, том 1).

Відповідно до п 1.1. Договору в порядку визначеному Договором, Продавець зобов`язується поставити та передати у власність Покупця Товар, найменування та асортимент якого вказується в Специфікації Додатку до даного Договору, яка становить його невід`ємну частину, а Покупець зобов`язується прийняти товар та оплатити його вартість згідно умов Договору.

Всі додатки і додаткові угоди до Договору становлять його невід`ємну частину і складають єдиний правочин (п. 1.2. Договору).

Ціна Товару вказується в Специфікаціях до Договору в гривні та додатково визначається в еквіваленті долара США / Євро до гривні. Дана ціна Товару є первинною, яка підлягає коригуванню на умовах, які зазначені нижче (п. 2.2. Договору).

У випадку проведення попередньої оплати за Товар вартість Товару в гривні на момент поставки визначається наступним чином:

Попередні оплати при зарахуванні визначаються в гривні, а також додатково виражені в еквіваленті долара США / Євро до національної валюти України гривні за курсом, який зазначений в Специфікації до даного Договору. Оплачена до моменту відвантаження частина вартості Товару у еквіваленті долара США / Євро визначається за середньозваженим курсом всіх здійснених оплат.

У випадку порушення Покупцем строків здійснення попередньої оплати, зазначених у Специфікаціях (Додатках) до даного Договору, Покупець зобов`язаний сплатити попередню оплату за Товар за більш високим курсом або на дату попередньої оплати, яка зазначена у Специфікаціях (Додатках) до даного Договору, або на день фактичного здійснення попередньої оплати за Товар (п. 2.2.2. Договору).

Неоплачена частина вартості Товару, яка була сформована на дату поставки Товару, буде змінена Продавцем в односторонньому порядку виключно у випадку зростання курсу долара США / Євро до національної валюти України на 1 (один) або більше процентів, діючого на дату кожного фактичного платежу, відносно курсу долара США / Євро до національної валюти України, що діяв на дату поставки Товару.

Неоплачена вартість Товару розраховується за формулою Х2 = (Y2/Y1)*Х1 та сплачується в гривні (п. 2.2.3. Договору).

Графік оплати вказується в Додатках до даного договору. Валютою платежу є гривня (п. 2.3. Договору).

Оплата по Договору здійснюється шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок Продавця на підставі умов даного Договору або на підставі рахунку фактури. Рахунок фактура дійсний протягом 3-х календарних днів з дня його виписки (включно). Датою оплати вважається дата зарахування відповідної суми коштів на поточний рахунок Продавця (п. 2.4. Договору).

Поставка Товару за даним Договором може здійснюватися окремими частинами партіями. Партією Товару Сторони визначають кількість та асортимент Товару, зазначеного в окремій видатковій накладній (п. 3.1. Договору).

Поставка товару здійснюється на умовах та за адресою (-ами), узгодженими Сторонами додатково у відповідності з положеннями ІНКОТЕРМС в редакції 2010 р. з урахуванням умов даного Договору. (п. 3.7. Договору).

За змістом п. 3.8. Договору Товар вважається прийнятим Покупцем за кількістю та якістю в момент отримання Товару представником Покупця від представника Продавця / перевізника у відповідності до видаткової накладної. Датою поставки (відвантаження) Товару Покупцю визнається дата складення Продавцем видаткової накладної, зазначена в її тексті.

Право власності на Товар переходить до Покупця в дату його поставки Покупцю відповідно до п. 3.8. Договору (п. 3.9. Договору).

Відповідно до п. 5.2.1. Договору приймання Товару по кількості та якості проводиться Покупцем у момент одержання його від Продавця. Покупець зобов`язаний перевірити комплектацію, цілісність тари, пломб на ній (якщо вони присутні), а також відсутність ознак ушкодження і псування Товару й у випадку їхнього виявлення негайно, до закінчення прийому, письмово заявити Продавцю. При відсутності такої заяви Товар вважається прийнятим Покупцем.

У випадку порушення покупцем термінів оплати, обумовлених у Договорі, а також у випадку прострочення передачі векселя (майна, товарів, послуг, робіт) він (Покупець) сплачує Продавцю неустойку у вигляді пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент прострочення платежів по оплаті Товару, від своєчасно неоплаченої суми заборгованості, за кожний день прострочення оплати до моменту повної оплати, а також 20 (двадцять) процентів річних від простроченої суми (п. 6.1. Договору).

У разі порушення Покупцем строків оплати за Товар відповідно до графіку, встановленого Договором, Продавець має право стягнути з Покупця штраф у розмірі 10 % (десять відсотків) від суми несплаченої або несвоєчасно сплаченої вартості Товару. Штраф сплачується за кожне порушення строків проведення оплати, встановлених Договором (п. 6.2. Договору).

Сплата неустойки (штрафу, нені) не звільняє Покупця від виконання своїх зобов`язань за Договором і не позбавляє Продавця права на інші заходи захисту своїх інтересів відповідно чинного законодавства України (п. 6.4. Договору).

Відповідно до п. 6.5. та 6.6. Договору до вимог про стягнення штрафних санкцій за цим Договором строк позовної давності складає 3 (три) роки і передбачені Договором штрафні санкції нараховуються протягом всього строку позовної давності, зазначеного в п. 6.5. даного Договору.

Договір набуває чинності з моменту його підписання повноважними представниками сторін та його скріплення печатками сторін і діє до остаточного виконання сторонами своїх зобов`язань (п. 8.1. Договору).

Специфікаціями до Договору сторони визначили назву, кількість, ціну, загальну вартість Товару, графік оплати, кінцевий строк поставки.

Так, графік оплати: до 10 вересня 2019 року 50 % вартості партії Товару отриманого Покупцем (що наростаючим підсумком складає 50 % вартості партії Товару); до 10 жовтня 2019 року 50 % вартості партії Товару отриманого Покупцем (що наростаючим підсумком складає 100 % вартості партії Товару). Повний розрахунок за Товар здійснюється Покупцем не пізніше 10 жовтня 2019 року.

Продавець на виконання умов п. 1.1. Договору поставив покупцю Товар на загальну суму 1 044 657,78 грн різними партіями, за Специфікацією від 11.03.2019 (Додаток № 1 ЗК), Специфікацією від 11.04.2019 (Додаток № 2 ЗК), Специфікацією від 06.05.2019 (Додаток № 3 НК), видаткова накладна № АІ000003355 від 15.03.2019 на суму 47 758,08 грн, видаткова накладна № АІ000010187 від 15.04.2019 на суму 651 942,00 грн, видаткова накладна № АІ000010188 від 15.04.2019 на суму 161 284,80 грн, видаткова накладна № АІ000014764 від 10.05.2019 на суму 183 672,90 грн (а.с. 21-27, том 1).

У видаткових накладних містяться дані про те, що Покупець претензій по кількості та якості одержаного товару не має, сертифікат якості отримав.

В порушення п. 4.1. Договору відповідач за Товар не сплатив.

Позивач зазначає, що виконав свої зобов`язання повністю Товар поставив належної якості, у встановлені строки та порядку.

Претензій від відповідача щодо якості, кількості, асортименту або строків передачі (поставки / доставки) Товару не надходило.

Про причини порушення графіку і порядку оплати за отриманий товар відповідач не повідомляв, пропозиції з питань врегулювання погашення заборгованості із зазначенням строків та порядку оплати вартості товару не надавав.

Невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за Договором стало підставою для звернення позивача до суду для захисту порушеного права та примусового стягнення оплати за Товар.

Оцінюючи докази у справі в їх сукупності, керуючись своїм внутрішнім переконанням, суд вважає, що позовні вимоги потрібно задовольнити повністю з таких підстав.

Предметом спору є вимога позивача про стягнення заборгованості за поставлений товар за договором купівлі-продажу, пені, відсотків річних, штрафу.

Спірні правовідносини сторін виникли з укладеного між ними Договору, який за своєю правовою природою є договором купівлі-продажу.

Позивач стверджує, що поставив, а відповідач прийняв та не оплатив поставлений Товар, як то передбачено умовами Договору.

Відповідач заперечує фактичні підстави позову, стверджує, що не укладав та не підписував договір купівлі-продажу № 19 НХ 011 КРАД від 11.03.2019, не ставив своєї печатки; не давав будь-кому повноважень укладати та підписувати Договір; не перебував 11 березня 2019 року в м. Києві (місце укладання договору); на документах, наданих в додатках до позовної заяви позивачем, підписи від імені ОСОБА_1 (голова господарства) та відтиск печатки ФГ «ДОЛИНА-АГРО» є підробленими з метою отримання неправомірної вигоди; зазначеного у видаткових накладних № АІ000010187 від 15.04.2019, № АІ000010188 від 15.04.2019, № АІ000014764 від 10.05.2019 товару відповідач не отримував; зазначені видаткові накладні відповідач не підписував, печатки не ставив; на всіх зазначених видаткових накладних, наданих позивачем, відсутні реквізити (прізвище, ініціали, посада) особи, що підписувала документи від імені ФГ «ДОЛИНА-АГРО»; жодного працівника голова не уповноважував на приймання товарів від позивача; у видатковій накладній № АІ000014764 від 10.05.2019 не зазначено прізвища особи, яка доставляла товар; на всіх зазначених видаткових накладних не зазначено місця доставки товару; позивач не надав жодної товарно-транспортної накладної, або іншого документа (дорожні листи), який міг би підтвердити факт поставки товару ФГ «ДОЛИНА-АГРО»; позивач на підтвердження поставки товару не подав податкових накладних, доказів їх вручення відповідачу та реєстрації, як визначено п. 3.11 Договору; позивач на підтвердження поставки товару не подав сертифікатів якості та доказів вручення їх відповідачу, як визначено п. 3.11 Договору; відповідач не мав потреби у Товарі, що поставлявся за договором.

Про отримання товару відповідачем, позивач зазначив про це у своїй податковій звітності щодо податку на додану вартість та визначив своє право на формування податкового кредиту на обсяг поставки, про що позивач подав такі документи: податкова накладна № 394 від 15.03.2019, згідно з квитанцією зареєстрована в реєстрі податкових накладних 18.03.2019 за № ; податкова накладна № 3638 від 15.04.2019, згідно з квитанцією зареєстрована в реєстрі податкових накладних 25.04.2019 за № ; податкова накладна № 3637 від 15.04.2019, згідно з квитанцією, зареєстрована в реєстрі податкових накладних 25.04.2019 за № ; податкова накладна № 1722 від 10.05.2019 згідно з квитанцією, зареєстрована в реєстрі податкових накладних 24.05.2019 за № (а.с. 114-121, том 1).

Посилаючись на практику Верховного Суду, викладену у постанові від 29.01.2020 у справі № 916/922/19, позивач зазначає, що податкова накладна може оцінюватися у сукупності з іншими доказами у справі, проте не може буди єдиним доказом, на підставі якого суд встановлює факт постачання товару покупцю та його прийняття ним.

На спростування тверджень відповідача, що у видаткових накладних відсутні реквізити (прізвище, ініціали, посада) особи, що підписувала документи від імені ФГ «Долина-Агро» та жоден працівник відповідача не уповноважувався на приймання товарів від ТОВ «Агроскоп Інтернешнл» позивач зазначає, що договір, додатки і видаткові накладні підписані безпосередньо директором відповідача ОСОБА_1 , що підтверджується таким.

Всі підписи на Оригіналах документів з боку ОСОБА_1 однакові.

Перед тим як укласти договір купівлі-продаж ОСОБА_1 звернувся до кредитного комітету позивача для отримання товару у кредит, для чого подав пакет необхідних документів, на яких є зразки підпису Воскобійника В.П. До матеріалів справ додано копії паспорта Воскобійника В.П., листа Держгеокадастра на адресу відповідача, першої сторінки Статуту відповідача, листа з реквізитами відповідача, витягу з реєстру платника ПДВ, рішення № 1 про створення фермерського господарства (а.с. 122-139, том 1).

Позивач зазначив, що всі підписи Воскобійника В.П. на поданих документах завірені печаткою відповідача, відбиток якої також співпадає з відбитком тієї, якою відповідач завіряв копії документів наданих для кредитного комітету.

Позивач посилається на висновки Верховного Суду, що викладені у постанові від 20.12.2018 у справі № 910/19702/17 про те, що відсутність у видаткових накладних назви посади особи, яка отримала товар за цією накладною, за наявності підпису у цій накладній, який засвідчений відбитком печатки покупця, не може свідчить про те, що такі видаткові накладні є неналежними доказами у справі. Відбиток печатки на видаткових накладних є свідченням участі особи у здійсненні господарської операції за цими накладними.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 29 січня 2020 року у справі 916/922/19.

На підтвердження своїх заперечень позивач надав Витяг з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, за яким основні види діяльності відповідача: код КВЕД 01.11 Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (основний); код КВЕД 01.24 Вирощування зерняткових і кісточкових фруктів; код КВЕД 01.61 Допоміжна діяльність у рослинництві; код КВЕД 01.63 Післяурожайна діяльність; код КВЕД 01.64 Оброблення насіння для відтворення.

Товар, який був поставлений відповідачу використовується для вирощування сільськогосподарських культур.

При цьому, відповідач для кредитного комітету позивача надавав довідку за вих. № 634/101-17 від 21.09.2017, довідку за вих. № 27-23-0.230-207/161-19 від 28.02.2019, що видані Відділом у Городищенському районі Головного управління Дергеокадастру у Черкаській області щодо використовуваних відповідачем у своїй господарській діяльності земель сільськогосподарського призначення в кількості 474,10 га, розташованих на території Городищенської міської ради.

Оскільки товар був отриманий керівником відповідача, який відповідно до ч. 5 ст. 65 ГК України без доручення діє від імені підприємства, представляє його інтереси в органах державної влади і органах місцевого самоврядування, інших організаціях, у відносинах з юридичними особами та громадянами, формує адміністрацію підприємства і вирішує питання діяльності підприємства в межах та порядку, визначених установчими документами, крім того, згідно зі Статутом ФГ «Долина-Агро» ОСОБА_1 є єдиним членом, засновником та головою фермерського господарства, а його повноваження на управління справами відповідача є необмеженими ст. 7 Статуту ФГ «Долина-Агро», заперечення відповідача про те, що позивач не надав довіреностей про уповноваження особи на отримання товару, в зв`язку з чим вважає, що позивач не довів поставку товару, останній вважає такими, що не ґрунтуються на нормах законодавства та спростовуються поданими доказами.

Відповідно до статті 174 Господарського кодексу України договір є підставою для виникнення господарських зобов`язань.

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту.

Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 611 Цивільного кодексу України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Згідно з частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Стаття 627 Цивільного кодексу України передбачає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання.

Відносини купівлі-продажу врегульовані Главою 54 ЦК України, відповідно до положень якої за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 202 Господарського кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Господарський суд у даних правовідносинах застосовує правові позиції Верховного суду, викладені у постанові від 29.01.2020 у справі № 916/922/19.

Згідно із положеннями Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»:

- підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи (частина перша статті 9);

- первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо. (частина друга статті 9);

- господарська операція це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства (стаття 1).

- первинний документ це документ, який містить відомості про господарську операцію (стаття 1).

За приписами Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88 (з подальшими змінами і в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин):

- господарські операції це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів. (абзац другий пункту 2.1);

- первинні документи це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення (абзац перший пункту 2.1 в редакції, чинній з 26.05.2017);

- первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (абзац перший пункту 2.1 в редакції, чинній з 26.05.2017);

- документ має бути підписаний особисто, а підпис може бути скріплений печаткою (абзац перший пункту 2.5);

- первинні документи підлягають обов`язковій перевірці (в межах компетенції) працівниками, які ведуть бухгалтерський облік, за формою і змістом, тобто перевіряється наявність у документі обов`язкових реквізитів та відповідність господарської операції чинному законодавству у сфері бухгалтерського обліку, логічна ув`язка окремих показників (пункт 2.15).

Касаційний господарський суд зазначає, що визначальною ознакою господарської операції є те, що внаслідок її здійснення має відбутися реальний рух активів, отже, судам у розгляді справи належить досліджувати, окрім обставин оформлення первинних документів, наявність або відсутність реального руху такого товару (як-то: обставини здійснення перевезення товару, поставленого за спірною видатковою накладною, обставини зберігання та використання цього товару у господарській діяльності покупця).

Суд касаційної інстанції звертає увагу на те, що у разі дефектів первинних документів та невизнання стороною факту постачання спірного товару, сторони не позбавлені можливості доводити постачання товару іншими доказами, які будуть переконливо свідчити про фактичні обставини здійснення постачання товару.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 04.11.2019 у справі № 905/49/15, від 29.11.2019 у справі №914/2267/18.

Встановивши наявність відбитку печатки відповідача на спірних документах та, враховуючи, що відповідач несе повну відповідальність за законність використання його печатки, зокрема, при нанесенні відбитків на договорах, актах, суди мають дослідити питання встановлення обставин, що печатка була загублена відповідачем, викрадена в нього або в інший спосіб вибула з його володіння, через що печаткою могла б протиправно скористатися інша особа

З`ясування відповідних питань і оцінка пов`язаних з ними доказів має істотне значення для вирішення такого спору, оскільки це дозволило б з максимально можливим за даних обставин ступенем достовірності ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні відповідних господарських операцій (тобто чи співпадає така особа з відповідачем у даній справі, чи ні).

Аналогічні правові позиції викладені у постановах Верховного Суду від 06.11.2018 у справі № 910/6216/17 та від 05 грудня 2018 року у справі № 915/878/16.

При цьому, у постанові від 20.12.2018 у справі № 910/19702/17 Верховний Суд дійшов висновку, що відсутність у видаткових накладних назви посади особи, яка отримала товар за цією накладною, за наявності підпису у цій накладній, який засвідчений відтиском печатки покупця, не може свідчить про те, що такі видаткові накладні є неналежними доказами у справі. Відтиск печатки на видаткових накладних є свідченням участі особи у здійсненні господарської операції за цими накладними.

Дійсно, як доказ податкова накладна може оцінюватися судом лише у сукупності з іншими доказами у справі, проте не може буди єдиним доказом, на підставі якого суд встановлює факт постачання товару покупцю та його прийняття ним.

Крім того, оцінюючи податкові накладні у сукупності з іншими доказами у справі господарські суди повинні враховувати положення Податкового кодексу України та фактичні дії як постачальника, так і покупця, щодо відображення ними в податковому та бухгалтерському обліку постачання спірного товару.

Оцінивши фактичні обставини справи та приписи наведеного вище законодавства, суд дійшов висновку, що належними та допустимими доказами відповідно до норм ст. 74, 76-79, 86 ГПК України доведено, що сторони уклали договір купівлі-продажу, позивач на виконання умов договору за видатковими накладними поставив відповідачу товар загальною вартістю 1 044 657,78 грн, відповідач не здійснив оплату поставленого товару; позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у сумі 1 044 657,78 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Позивач заявив до стягнення 73 698,00 грн пені за період з 11.10.2019 по 03.01.2020.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені суд встановив, що нарахування позивачем пені зроблені вірно.

Позивач заявив до стягнення 104 465,00 грн штрафу.

Відповідно до положень ст. 230, 231 Господарського кодексу України, ст. 549 ЦК України у разі невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання учасник господарських зобов`язань зобов`язаний сплатити господарські санкції штрафні санкції. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

При цьому, частиною другою статті 231 ГК України передбачена можливість одночасного стягнення пені та штрафу за порушення зобов`язання.

Одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 ЦК України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 ГК України видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 09.02.2018 у справі № 911/2813/17, від 22.03.2018 у справі № 911/1351/17.

В разі порушення Покупцем строків оплати за Товар відповідно до графіку, встановленого договором, Продавець має право стягнути з Покупця штраф у розмірі 10 % від суми несплаченої або несвоєчасно сплаченої вартості Товару (п. 6.2. Договору).

Враховуючи обставини справи, позивачем нараховано та заявлено до стягнення 104 465,00 грн штрафу.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачені частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України інфляційні втрати і 3 % річних за своєю правовою природою не мають характеру штрафних санкцій, а є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Наведена правова викладена у постановах Верховного Суду від 05.07.2018 у справі № 905/978/17, від 11.05.2018 у справі № 922/3087/17, від 26.04.2018 у справі № 910/11857/17.

Пунктом 6.1. Договору сторони встановили річні у розмірі 20 % від простроченої суми.

На підставі наведеної норми закону та умов договору позивач нарахував та заявив до стягнення 20 % річних в сумі 48 655,00 грн за період з 11.10.2019 по 03.01.2020.

Отже суми 20 процентів річних, штрафу і пені нараховані відповідно до умов Договору, наведеним нормам законодавства, їх розрахунки проведено правильно, тому вимоги позивача суд визнає обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню у заявлених розмірах.

Стосовно розподілу судових витрат суд зазначає таке.

Судові витрати підлягають розподілу між сторонами відповідно до вимог ст. 129 ГПК України.

На підставі ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову на відповідача;

2) у разі відмови в позові на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Отже, судові витрати позивача по сплаті судового збору за подання позову в сумі 19 073,00 грн відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 129, 236-241, 256 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Черкаської області

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Фермерського господарства «Долина-Агро» (Черняховського, 26, м. Городище, Городищенський район, Черкаська область (вул. Скворцова, 40, м. Тальне, Черкаська область, 19500, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агріі Україна» (вул. Смольна, 9 Б, м. Київ, 03022, ) 1 044 657,78 грн основного боргу, 73 698,00 грн пені, 48 655,00 грн відсотків річних, 104 465,00 грн штрафу, 19 073,00 грн витрат зі сплати судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги на рішення, рішення набирає законної сили після прийняття судом апеляційної інстанції судового рішення.

Рішення може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене та підписане 02 березня 2021 року.

Суддя О.В. Чевгуз