РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

03.02.2021Справа № 910/10812/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Ягічевої Н.І., за участі секретаря судового засідання Гарашко Т.В., розглянувши у судовому засіданні матеріали справи

За позовом Національної спілки письменників України (вул. Банкова, буд.2, м. Київ, 01024, )

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «ОЛІМПІКС» (вул. Банкова, буд.2, м. Київ, 01601, )

про стягнення 113999,60 грн (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог)

Представники сторін згідно протоколу судового засідання,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Національна спілка письменників України звернулася до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «ОЛІМПІКС» про стягнення заборгованості у розмірі 119037,96 грн.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору оренди № 2/01-01-19 від 01.01.2019 року щодо своєчасної орендної плати та оплати комунальних послуг за договором, за період з 01.01.2020 по 30.06.2020.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.07.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) представників сторін.

25.08.2020 до відділу діловодства суду відповідач подав відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що вимоги позивача є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки відповідач не мав можливості повноцінно користуватись орендованими приміщеннями з незалежних від сторін причин, зумовлених встановленням Кабінетом Міністрів України обмежень та заборон з метою запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, відтак мав право на зменшення розміру орендної плати відповідно до ч.4 ст.762 ЦК України та ч.2 ст.286 ГК України, також позивачем були включені до заборгованості суми по компенсації послуг, що не передбачені договором оренди та не відповідають показникам лічильника, відповідно до чого надані відповідачем докази сплати грошових коштів свідчать про відсутність заборгованості за договором.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.10.2020, враховуючи складність справи та предмет доказування, суд дійшов висновку щодо необхідності переходу до розгляду справи за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче засідання на 28.10.2020.

07.10.2020 через відділ діловодства судом отримано клопотання відповідача про долучення доказів.

У підготовчому засіданні 28.10.2020 позивач подав письмові доводи щодо обґрунтування заперечень проти відзиву, де зазначив, що відповідач звернувся до позивача з листом щодо недотримання санітарних норм лише 22.05.2020, відповідач постійно користувався орендованим приміщенням (в тому числі в період дії карантину), відповідач не надав суду належних та допустимих доказів недотримання санітарних норм в орендованих приміщеннях та не звертався до позивача щодо перевірки лічильників комунальних послуг, таким чином у відповідача відсутні законні підстави непогашення заборгованості з орендної плати та комунальних послуг.

У підготовчому засіданні 28.10.2020 судом оголошено перерву до 04.11.2020.

03.11.2020 року через відділ діловодства суду позивач подав заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до якої сума заборгованості за договором оренди до стягнення станом на 31.10.2020 року становить 113 999,60 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.11.2020 підготовче засідання відкладено на 02.12.2020.

17.11.2020 через канцелярію суду від відповідача надійшло заперечення на заяву про уточнення позовних вимог, в якій зокрема зазначено, що позивач не надав спростувань заперечень відповідача, а вдається до висунення нових вимог.

Підготовче засідання, призначене на 02.12.2020 не відбулось у зв`язку з перебуванням судді Ягічевої Н.І. на лікарняному.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.12.2020 підготовче засідання призначено на 29.12.2020.

У підготовчому засіданні 29.12.2020 судом прийнято до розгляду заяву позивача про уточнення позовних вимог від 03.11.2020.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.12.2020 підготовче засідання відкладено на 21.01.2021.

21.01.2021 відповідач подав до суду клопотання про залучення доказів на спростовування частини вимог позивача.

Враховуючи, що судом було здійснено всі необхідні та достатні дії для забезпечення правильного та своєчасного розгляду справи по суті, ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.01.2021 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу №910/10812/20 до розгляду по суті на 03.02.2021.

03.02.2021 року через загальний відділ діловодства суду відповідач надав клопотання про залучення доказів про сплату орендної плати за жовтень 2020 року.

У судовому засіданні 03.02.2021 представник відповідача проти задоволення позову заперечив, просив відмовити, в свою чергу представник позивача у судове засідання не прибув, хоча про дату, час та місце засідання повідомлявся належним чином.

У судовому засіданні 03.02.2021. року оголошено вступну та резолютивну частину рішення відповідно до ст.240 Господарського процесуального Кодексу України.

На виконання вимог ст. 223 Господарського процесуального кодексу України складено протоколи судових засідань, які долучено до матеріалів справи.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини на яких грунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

01.01.2019 року між Національною спілкою письменників України ( далі - орендодавець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «ОЛІМПІКС» (далі - орендар, відповідач) укладено договір оренди № 2/01-01-19.

Згідно з п.1.1 договору орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування нежилі приміщення (в літ. А), розташована на 2-му поверсі нежилого будинку ( в літ. А) за адресою: м. Київ, вул. Банкова, будинок 2, а саме приміщення №11 пл. 30,9 кв.м.; приміщення №12 пл.21,5 кв.м.; загальною площею 52,4 кв.м. (далі - приміщення).

Пунктом 1.3 договору визначено, що строк оренди приміщення за договором починає обчислюватися з дати фактичного прийняття приміщення орендарем, що підтверджується актом приймання-передачі приміщення.

Згідно з п.2.1 договору орендар за користування приміщенням сплачує орендодавцю щомісяця орендну плату, яка за один місяць оренди становить 21833,33 грн., крім того ПДВ у розмірі 4366,67 грн., загальною сумою 26200 грн з ПДВ.

Відповідно до умов п. 2.2 договору орендна плата не включає в себе плату за послуги, вказані в п.2.4 цього договору (далі -комунальні послуги), а також відшкодування податку на землю. Орендна плата нараховується з дня передачі нежилих приміщень по акту здачі-приймання приміщення до дня повернення орендарем приміщення орендодавцю по відповідному акту прийому-передачі, або дня повернення орендарем приміщення орендодавцю згідно п. 5.6 договору.

Згідно п. 2.3 договору розрахунок з орендодавцем проводиться за кожен календарний місяць користування приміщенням.

Пунктом 2.4. договору визначено, що орендар обов`язково оплачує наступні послуги, згідно показанням лічильника та виставлених орендодавцем рахунків: електропостачання (обов`язково встановити лічильник обліку використання електроенергії); водозабезпечення та каналізація; послуги з опалення нежилих приміщень; вивезення та утилізація сміття; прибирання приміщень загального користування.

Відповідно до п. 2.6. договору визначені в статті 2 договору орендна плата, оплата комунальних послуг, податок на додану вартість, відшкодування податку на землю та інші платежі, які обумовлені цим договором та додатками до нього, сплачуються орендарем орендодавцю шляхом попередньої оплати щомісячно не пізніше 5-го числа поточного місяця шляхом перерахування зазначеної суми на розрахунковий рахунок орендодавця.

Згідно п. 4.1.2. орендар зобов`язаний своєчасно вносити орендну плату та плату за комунальні послуги, відшкодування податку на землю, інші передбачені цим договором платежі (послуги) в порядку та розмірах, які передбачені договором.

Як зазначає позивач, відповідач всупереч умовам договору орендну плату та оплату комунальних послуг по договору здійснював несвоєчасно, у зв`язку з чим в останнього станом на 02.11.2020 (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, що фактично є заявою про зменшення розміру позовних вимог) наявна заборгованість у розмірі 113999, 60 грн, що складається з заборгованості по орендній платі за період з березня 2020 по жовтень 2020 у загальній сумі 104 800, 00 грн, та боргу по комунальним платежам за вказаний період у розмірі 9199, 60 грн.

В свою чергу, відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог, з тих підстав, що він не мав можливості повноцінно користуватись орендованими приміщеннями з незалежних від сторін причин, зумовлених встановленням Кабінетом Міністрів України обмежень та заборон з метою запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, відтак мав право на зменшення розміру орендної плати відповідно до ч.4 ст.762 ЦК України та ч.2 ст.286 ГК України, у зв`язку з чим звертався до позивача з відповідною вимогою, однак останній відмовився зменшувати орендну плату. Також позивачем були включені до заборгованості суми по компенсації послуг, що на думку відповідача не передбачені договором оренди та не відповідають показникам лічильника, відповідно до чого надані відповідачем докази сплати грошових коштів свідчать про відсутність заборгованості за договором.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до статей 11, 629 Цивільного кодексу України договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обов`язковим для виконання сторонами.

При цьому, зобов`язання в силу вимог статей 525, 526 Цивільного кодексу України має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог даного Кодексу і інших актів законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічна за змістом норма міститься у ст. 193 Господарського кодексу України.

Договір найму укладається на строк, встановлений договором (частина 1 статті 763 Цивільного кодексу України).

Статтею 762 Цивільного кодексу України, а саме частинами 1, 2, 5 врегульовано, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном може вноситися за вибором сторін у грошовій або натуральній формі. Форма плати за користування майном встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Частинами 1, 4 статті 286 Господарського кодексу України визначено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч.6 ст.283 Господарського кодексу України).

Так, відповідно до частини 1 статті 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Пунктом 2.1 договору сторони погодили розмір щомісячної орендної плати орендаря, яка становить 26 200 грн з ПДВ.

На виконання умов даного договору, позивач передав відповідачу у тимчасове платне користування нежилі приміщення загальною площею 52,4 кв. м., відповідно до договору оренди № 02/01-01-19 від 01.01.2019 року, що підтверджується актом приймання-передачі від 02.01.2019.

В той час як відповідач, свої зобов`язання щодо сплати орендну плату та оплату комунальних послуг в період з березня 2020 по жовтень 2020 не виконав, у зв`язку з чим в останнього, зокрема виникла заборгованість по орендній платі у розмірі 104 800, 00 грн.

Також, як вказано позивачем, у відповідача наявна заборгованість по сплаті комунальних платежів, яка складає: 3909, 84 грн за період з 16.12.2019 по 16.01.2020 згідно з актом №48 від 31.01.2020; 1532, 83 грн за період з 16.01.2020 по 16.02.2020 згідно з актом №106 від 29.02.2020, з урахуванням часткової оплати; 1643, 38 грн за період з 16.02.2020 по 16.03.2020 згідно з актом №173 від 31.03.2020, з урахуванням часткової оплати; 1306, 15 грн за період з 16.03.2020 по 16.04.2020 згідно з актом №230 від 30.04.2020; 807, 40 грн за період з 16.04.2020 по 16.05.2020 згідно з актом №293 від 30.05.2020.

Разом з тим, суд встановив, що до розрахунку сум комунальних платежів позивачем включені витрати за користування телефоном та інтернетом в загальній сумі 4080, 92 грн, що не передбачено умовами договору від 01.01.2019 № 2/01-01-19, у зв`язку з чим вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

При цьому необґрунтованими є посилання відповідача щодо введення карантинних заходів, що пов`язані з поширенням на території України коронавірусної інфекції COVID-19, позаяк суду не надано належних та допустимих доказів неможливості використання відповідачем у підприємницькій діяльності орендованого майна в повному обсязі через запроваджені обмеження та (або) заборони.

При цьому, норма пункту 14 Цивільного кодексу України не поширюється на суб`єктів господарювання, які впродовж дії карантину фактично здійснювали діяльність з використанням цього майна в своїй господарській діяльності в повному обсязі, а також на договори найму майна, яке належить територіальній громаді.

Суд також зауважує, що відповідно до статті 42 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Отже, відповідачем не виконано належним чином своїх зобов`язань за договором оренди від 01.01.2019 № 2/01-01-19.

Тоді як, частина 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Порушенням зобов`язання, у відповідності до статті 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

З урахуванням вищевикладеного, враховуючи, що факт порушення відповідачем свого обов`язку щодо своєчасного здійснення орендних платежів та оплати комунальних послуг, підтверджений матеріалами справи та не спростований відповідачем, однак позивачем безпідставно нарахована плата за послуги з користування телефоном та інтернетом, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість заявлених позовних вимог.

В той же час, як встановлено судом, після подання позову до суду, відповідач здійснив часткову оплату за оренду приміщення у сумі 52400, 00 грн, що підтверджено платіжними дорученнями: №1524 від 19.11.2020, на суму 6200,00 грн., № 1682 від 19.11.2020 на суму 5000,00 грн, № 1685 від 14.12.2020 на суму 5000,00 грн. № 1757 від 30.12.2020 на суму 10000,00 грн та №1775 від 21.01.2021 на суму 26 200, 00 грн.

За приписами пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, те благо (річ, право, інше майно), з приводу якого виник спір.

В даному випадку, предметом спору є стягнення з відповідача заборгованості за договором оренди від 01.01.2019 № 2/01-01-19.

Відповідно до статті 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Таким чином, спір в даній справі припинив своє існування під час розгляду справи у зв`язку з оплатою відповідачем боргу в розмірі 52 400, 00 грн.

Суб`єкти господарювання мають можливість самостійно регулювати свої відносини, діяти на власний розсуд, тому суд вважає за можливе закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмету спору, оскільки такий припинив існування в процесі розгляду справи (позов поданий 24.07.2020, а оплата здійснена в період з 19.11.2020 по 21.01.2021).

Пунктом 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статей 76-79 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги в повному обсязі.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, враховуючи положення ст. 129 Господарського процесуального кодексу України та те, що спір виник внаслідок неправильних дій відповідача, пов`язаних з неналежним виконанням свого обов`язку, встановленого договором, що змусило позивача звернутися до суду за захистом свого порушеного права, суд приходить до висновку про необхідність покладення на відповідача витрат зі сплати судового збору в сумі 2029, 00 грн, виходячи з ціни позову та висновку суду про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 86, 232, 233, 236, 237, 240 та Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Національної спілки письменників України до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «ОЛІМПІКС» задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «ОЛІМПІКС» (вул. Банкова, буд.2, м. Київ, 01601, ) на користь Національної спілки письменників України (вул. Банкова, буд.2, м. Київ, 01024, ) 57518 (п`ятдесят сім тисяч п`ятсот вісімнадцять) грн 68 коп. заборгованосты та 2029 (дві тисячі двадцять дев`ять) грн 00 коп. судового збору.

3. Закрити провадження у справі № 910/10812/20 в частині стягнення 52 400,00 грн заборгованості.

4. В решті позовних вимог відмовити.

5. Після набрання рішенням суду законної сили видати позивачу наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене у строки та порядку, встановленому розділом ІV ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 05.03.2021

Суддя Н.І. Ягічева