ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"25" лютого 2021 р. Справа№ 873/19/21

Північний апеляційний господарський суд

суддя: Коротун О.М.

за участю секретаря судового засідання Нікітенко А.В.,

представників учасників справи у судове засідання 25.02.2021 не з`явилися

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Украгропротект»

про видачу наказу на примусове виконання рішення Черкаського обласного постійно діючого третейського суду при корпорації «Радник» від 28.12.2020

у справі № 06/46-2020 (суддя - Стадник П.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Украгропротект»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергобіо-Т»

про стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Черкаського обласного постійно діючого третейського суду при корпорації «Радник» від 28.12.2020 у справі № 06/46-2020 позов ТОВ «Украгропротект» до ТОВ «Енергобіо-Т» про стягнення пені та 36 відсотків річних задоволено. Стягнуто з ТОВ «Енергобіо-Т» на користь ТОВ «Украгропротект»: грошові кошти у розмірі 120 378, 23 грн, з яких 31 540, 75 грн пеня за порушення грошового зобов`язання, 88 837, 48 грн - проценти річних. Стягнуто з ТОВ «Енергобіо-Т» на користь ТОВ «Украгропротект» третейський збір в розмірі 2 203,78 грн. Також заявник просив здійснювати розгляд справи без участі представника сторони та покласти на іншу сторону судові витрати.

02.02.2021 ТОВ «Украгропротект» звернулося до Північного апеляційного господарського суду із заявою про видачу наказу на примусове виконання рішення Черкаського обласного постійно діючого третейського суду при корпорації «Радник» від 28.12.2020 у справі № 06/46-2020.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.02.2021 заяву ТОВ «Украгропротект» про видачу наказу на примусове виконання рішення Черкаського обласного постійно діючого третейського суду при корпорації «Радник» від 28.12.2020 у справі № 06/46-2020 прийнято. Розгляд заяви призначено на 25.02.2021. Витребувано у Черкаського обласного постійно діючого третейського суду при корпорації «Радник» матеріали третейської справи № 06/46-2020. Зобов`язано кожну із сторін третейського спору та третейський суд надати суду належні та допустимі докази про таке: чи визнавалась третейська угода у даній справі недійсною; чи не скасоване рішення третейського суду у справі № 06/46-2020 компетентним судом; чи є в провадженні інших судів заяви про оскарження чи скасування рішення третейського суду; чи відповідав склад третейського суду, яким прийнято рішення вимогам закону.

18.02.2021 на адресу суду апеляційної інстанції від Черкаського обласного постійно діючого третейського суду при корпорації «Радник», на виконання вимог ухвали від 08.02.2021, надійшли оригінали матеріалів третейської справи № Черкаського обласного постійно діючого третейського суду при корпорації «Радник», які досліджені в судовому засіданні 25.02.2021.

У судове засідання 25.02.2021 представники учасників справи не з`явилися. Про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином в порядку, передбаченому ст. 120, 242 ГПК України, що підтверджується повідомленням про вручення, наявним в матеріалах справи. Стягувач отримав судову кореспонденцію 17.02.2021, а боржник - 16.02.2021.

У ч. 1 ст. 354 ГПК України передбачено, що неявка сторін чи однієї із сторін, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду заяви.

Зважаючи на те, що учасники справи були належним чином повідомлені про місце, дату і час розгляду заяви стягувача, а також враховуючи обмеженість строку розгляду заяви про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду, суд визнав за можливе розглянути вказану заяву без участі представників сторін.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки суд встановив відсутність підстав для відмови заявнику у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду, передбачених ст. 355 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 352 ГПК України заява про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду подається до апеляційного господарського суду за місцем проведення третейського розгляду протягом трьох років з дня ухвалення рішення третейським судом.

Згідно з ч. 3 ст. 354 ГПК України при розгляді справи в судовому засіданні господарський суд встановлює наявність чи відсутність підстав для відмови у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду, передбачених статтею 355 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 355 ГПК України суд відмовляє у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду, якщо: на день ухвалення рішення за заявою про видачу наказу рішення третейського суду скасовано судом; справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону; пропущено встановлений строк для звернення за видачею наказу, а причини його пропуску не визнані господарським судом поважними; рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди; третейська угода визнана недійсною; склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону; рішення третейського суду містить способи захисту прав та охоронюваних інтересів, не передбачені законом; постійно діючий третейський суд не надав на вимогу господарського суду відповідну справу; третейський суд вирішив питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про третейські суди» рішення третейського суду виконуються зобов`язаною стороною добровільно, в порядку та строки, що встановлені в рішенні. У разі, коли рішення третейського суду не виконується добровільно зобов`язаною цим рішенням стороною, інша сторона може подати до компетентного суду заяву про видачу виконавчого документа, яким у господарському судочинстві згідно зі ст. 327 ГПК України та п. 11 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» є наказ.

Згідно зі ст. 6 Закону України «Про третейські суди» третейські суди в порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком: 1) справ у спорах про визнання недійсними нормативно-правових актів; 2) справ у спорах, що виникають при укладенні, зміні, розірванні та виконанні господарських договорів, пов`язаних із задоволенням державних потреб; 3) справ, пов`язаних з державною таємницею; 4) справ у спорах, що виникають із сімейних правовідносин, крім справ у спорах, що виникають із шлюбних контрактів (договорів); 5) справ про відновлення платоспроможності боржника чи визнання його банкрутом; 6) справ, однією із сторін в яких є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб`єкт під час здійснення ним владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень, державна установа чи організація, казенне підприємство; 7) справ у спорах щодо нерухомого майна, включаючи земельні ділянки; 8) справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення; 9) справ у спорах, що виникають з трудових відносин; 10) справ, що виникають з корпоративних відносин у спорах між господарським товариством та його учасником (засновником, акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами) господарських товариств, пов`язаних із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цих товариств; 11) інших справ, які відповідно до закону підлягають вирішенню виключно судами загальної юрисдикції або Конституційним Судом України; 12) справ, коли хоча б одна із сторін спору є нерезидентом України; 13) справ, за результатами розгляду яких виконання рішення третейського суду потребуватиме вчинення відповідних дій органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими чи службовими особами та іншими суб`єктами під час здійснення ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень; 14) справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

У наведених винятках відсутні спори про стягнення заборгованості за договором поставки. При цьому суд враховує позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 04.06.2019 у справі № 916/190/18. Так, суд касаційної інстанції зазначив: «що згідно із ч. 1 ст. 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зокрема, стаття 599 цього Кодексу передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Приписами статті 604 Цивільного кодексу України унормовано, що зобов`язання припиняється за домовленістю сторін. Зобов`язання припиняється за домовленістю сторін про заміну первісного зобов`язання новим зобов`язанням між тими ж сторонами (новація). З аналізу вищевказаних норм закону слідує, що чинне законодавство не пов`язує припинення зобов`язання з наявністю судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання, а наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов`язань боржника та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України сум. Вирішення судом спору про стягнення грошових коштів за договором не змінює природи зобов`язання та підстав виникнення відповідного боргу.».

Згідно з ч. 1 ст. 56 Закону України «Про третейські суди» заява про видачу виконавчого документа може бути подана до компетентного суду протягом трьох років з дня прийняття рішення третейським судом. Така заява підлягає розгляду компетентним судом протягом 15 днів з дня її надходження до суду. Про час та місце розгляду заяви повідомляються сторони, проте неявка сторін чи однієї із сторін не є перешкодою для судового розгляду заяви.

Відповідно до ч. 6 ст. 56 Закону України «Про третейські суди» компетентний суд відмовляє в задоволенні заяви про видачу виконавчого документа, якщо: на день прийняття рішення за заявою про видачу виконавчого документа рішення третейського суду скасовано компетентним судом; справа, по якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону; пропущено встановлений цією статтею строк для звернення за видачею виконавчого документа, а причини його пропуску не визнані судом поважними; рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди; третейська угода визнана недійсною компетентним судом; 6) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам статей 16 - 19 цього Закону; рішення третейського суду містить способи захисту прав та охоронюваних інтересів, які не передбачені законами України; постійно діючий третейський суд не надав на вимогу компетентного суду відповідну справу; третейський суд вирішив питання про права і обов`язки осіб, які не брали участь у справі.

Відповідно до норм чинного законодавства при розгляді заяви про видачу виконавчого документа господарський суд не здійснює оцінки законності і обґрунтованості рішення третейського суду в цілому, а лише встановлює відсутність або наявність підстав для відмови в задоволенні заяви про видачу виконавчого документа, визначених ст. 56 Закону України «Про третейські суди» та ст. 355 ГПК України.

Як вбачається з наявних у справі документів, рішення Черкаського обласного постійно діючого третейського суду при корпорації «Радник» від 28.12.2020 у справі № 06/46-2020 не скасовано компетентним судом (докази зворотного відсутні); дана справа була підвідомча вказаному третейському суду відповідно до закону; строк для звернення за видачею виконавчого документа не пропущений; зазначене рішення третейського суду прийнято у спорі, передбаченому третейською угодою; дана третейська угода не визнана недійсною компетентним судом; доказів того, що склад третейського суду не відповідав вимогам Закону України «Про третейські суди» та третейській угоді суду не подано; рішення третейського суду не містить способів захисту прав, які не передбачені законами України; третейський суд не вирішував питання про права і обов`язки осіб, які не брали участь у справі.

Також суд враховує те, що в матеріалах третейської справи, надісланої Черкаським обласним постійно діючим третейським судом при корпорації «Радник», наявні докази надсилання та вручення ухвали про порушення провадження у справі від 08.12.2020 та рішення від 28.12.2020, що свідчить про обізнаність учасників справи про відповідне провадження.

Оскільки боржником вказане рішення добровільно станом на день розгляду заяви повністю не виконано (доказів суду не надано), суд дійшов висновку про необхідність задоволення заяви ТОВ «Украгропротект» та видачу наказу на примусове виконання рішення Черкаського обласного постійно діючого третейського суду при корпорації «Радник» від 28.12.2020 у справі №06/46-2020.

Підстав для відмови у видачі наказу не встановлено.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати покладаються на боржника. А тому сплачена заявником сума судового збору відповідно до ст. 129 ГПК України підлягає відшкодуванню йому за рахунок боржника, оскільки рішення третейського суду останнім виконано не було, що й зумовило необхідність звернення позивача до суду із заявою про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду.

Керуючись ст. 129, 234, 354, 356 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Украгропротект» про видачу наказу на примусове виконання рішення Черкаського обласного постійно діючого третейського суду при корпорації «Радник» від 28.12.2020 у справі №06/46-2020 задовольнити.

2. Видати наказ на примусове виконання рішення Черкаського обласного постійно діючого третейського суду при корпорації «Радник» від 28.12.2020 у справі №06/46-2020.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГОБІО-Т» (81700, Львівська обл., Жидачівський район, місто Жидачів, вул. Залізнична, будинок 5, ) на користь Товариства обмеженою відповідальністю «УКРАГРОПРОТЕКТ» (20603, Черкаська обл., Шполянський р-н., м. Шпола, вул. Нахімова 63-А, ) грошові кошти у розмірі 120 378, 23 грн (сто двадцять тисяч триста сімдесят вісім гривень 23 копійки), з яких 31 540, 75 грн (тридцять одна тисяча п`ятсот сорок гривень 75 копійок) пеня за порушення грошового зобов`язання; 88 837, 48 грн. (вісімдесят вісім тисяч вісімсот тридцять сім гривень 48 копійок) - проценти річних.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГОБІО-Т» (81700, Львівська обл., Жидачівський район, місто Жидачів, вул. Залізнична, будинок 5, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАГРОПРОТЕКТ» (20603, Черкаська обл., Шполянський р-н., м. Шпола, вул. Нахімова, 63-А, ), третейський збір в розмірі 2 203,78 грн (дві тисяч двісті три гривні 78 копійок).

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРГОБІО-Т» (81700, Львівська обл., Жидачівський район, місто Жидачів, вул. Залізнична, будинок 5, ) на користь Товариства обмеженою відповідальністю «УКРАГРОПРОТЕКТ» (20603, Черкаська обл., Шполянський р-н., м. Шпола, вул. Нахімова 63-А, ) 1 135, 00 (тисячу сто тридцять п`ять) грн судового збору за розгляд заяви про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду сторонами в апеляційному порядку, встановленому для оскарження рішення суду першої інстанції.

Ухвала про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду, якщо вона не буде оскаржена в апеляційному порядку, набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено 26.02.2021.

Суддя О.М. Коротун