ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2021 року м. Харків Справа № 913/7/21
Провадження №14/913/7/21
Господарський суд Луганської області у складі судді Лісовицького Є.А.,
при секретарі судового засідання Баштовій М.О.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи
за позовом Державної екологічної інспекції у Луганській області, м. Сєвєродонецьк Луганської області
до відповідача Лисичанського комунального спеціалізованого підприємства по видобутку, обробці, реалізації води та очищенню стоків «Лисичанськводоканал», м. Лисичанськ Луганської області
У засіданні брали участь:
від позивача (в режимі відеоконференції поза межами суду) - Куклішин В.Г., довіреність №2/04-17-21 від 04.01.2021;
від відповідача - представник не прибув.
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.01.2021 позовну заяву передано на розгляд судді Лісовицькому Є.А.
Ухвалою Господарського суду Луганської області від 11.01.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 913/7/21. Суд вирішив справу розглядати у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Також вказаною ухвалою повідомлено учасників справи про призначення справи до судового розгляду по суті на 08.02.2021.
Ухвалою Господарського суду Луганської області від 08.02.2021 розгляд справи відкладено на 01.03.2021.
17.02.2021 від позивача на електрону адресу суду надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, яка не підписана електронним цифровим підписом.
Аналогічна за змістом заява надіслана позивачем на електрону адресу суду 18.02.2021. Проте, також не засвідчена електронним цифровим підписом, про що було складено акт та відправнику надіслано повідомлення про те, що документи отримані електронною поштою без електронного цифрового підпису не належать до офіційних та запропоновано надіслати документи у встановленому порядку або надати оригінали документів в паперовій формі.
23.02.2021 від позивача на адресу суду надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, в якій позивач просить надати можливість представнику Державної екологічної інспекції у Луганській області Куклішину В.Г. приймати участь у судовому засіданні по справі 913/7/21, призначеному на 01.03.2021 о 12 год. 00 хв., в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою програми Easycon.
Ухвалою від 23.02.2021 було задоволено заяву Державної екологічної інспекції у Луганській області від 18.02.2021 № 2/2-16-39 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду. Суд ухвалив провести судове засідання по справі № 913/7/21, яке призначене на 01.03.2021 о 12 год. 00 хв., за участю представника позивача - Державної екологічної інспекції у Луганській області Куклішина В.Г. у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою програми Easyсon.
В судовому засіданні 01.03.2021 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду прийняв участь представник позивача.
Відповідач правом на участь в судовому засіданні свого повноважного представника не скористався, відзив на позовну заяву не надав.
У відповідності до ч. 9 ст. 165 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.
Відносини у галузі навколишнього природного середовища в Україні регулюються Конституцією України, міжнародними угодами України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про охорону навколишнього природного середовища», а також земельним, водним, лісовим законодавством, законодавством про надра, про охорону атмосферного повітря, про охорону і використання рослинного і тваринного світу та іншим спеціальним законодавством.
Статтею 16 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» передбачено, що державне управління в галузі охорони навколишнього природного середовища здійснюють Кабінет Міністрів України, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцеві ради та виконавчі органи сільських, селищних, міських рад, державні органи по охороні навколишнього природного середовища і використанню природних ресурсів та інші державні органи відповідно до законодавства України.
Правовий статус Державної екологічної інспекції у Луганській області регламентується «Положенням про державну екологічну інспекцію в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі», затвердженого наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 11.08.2017 № 312, й розробленим на його підставі Положенням про Державну екологічну інспекцію у Луганській області, затвердженим наказом Державної екологічної інспекції України від 22.11.2018 № 249.
Державною екологічною інспекцією у Луганській області (далі - Інспекція) 07.12.2018 було видано наказ № 360/01-01-04 «Про затвердження Плану здійснення заходів державного нагляду (контролю) на 2019 рік».
Повідомленням від 18.03.2019 № 188/01-03-19 Інспекцією було повідомлено ЛКСП «Лисичанськводоканал» про проведення планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства у термін з 24.04.2019 по 11.05.2019.
Під час проведення планової перевірки Інспекцією за адресою: вул. Волгоградська, 63, м. Лисичанськ де знаходяться міські очисні споруди № 1 (далі МОС №1) ЛКСП «Лисичанськводоканал» встановлено, що вимоги п. 1.6 «Інженерна підготовка території» проекту «Реконструкції лінії процесу видалення піску та будівництво піскових майданчиків на МОС-1» не виконуються, а саме піскові майданчики не облаштовані асфальтобетонним покриттям, тобто не забезпечено підприємством заходів з захисту землі, а саме виявлено факт засмічення (псування) земельної ділянки промисловими відходами IV класу небезпеки (залишками, одержаними у процесі вилучення піску код 9030.2.9.02 згідно Державного класифікатору відходів 005-96 та шламом від очищення вод стічних комунальних (міських, мул) код 9030.2.9.05 згідно Державного класифікатору відходів 005-96) на земельній ділянці (відкритий ґрунт), що може призвести чи/або призвели до забруднення ґрунту.
Працівниками Інспекції здійснені виміри розмірів засмічення земельної ділянки, результати вимірювання: площа засміченої земельної ділянки складає - 20,8 м2, об`єм відходів, яким відбулося засмічення становить 8,32 м3.
Виміри площі засмічення земельної ділянки проводилися рулеткою вимірною металевою типу Р-50УЗК зав. № 405 (свідоцтво повірки засобу випробувальної техніки № 382 від 24.04.2019 дійсного до 24.04.2020).
За результатами перевірки складено Акт № 152 від 10.05.2019 із зауваженнями від 15.05.2019 № 01/1235 та надано ЛКСП «Лисичанськводоканал» припис № 152 щодо усунення порушень вимог природоохоронного законодавства від 14.05.2019.
Разом з тим, 07.05.2019 державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Луганської області складено протокол № 000539 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , що працює на посаді головного інженера ЛКСП «Лисичанськводоканал».
Крім цього, відносно відповідальної особи відповідача ОСОБА_1 07.05.2019 державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища у Луганській області винесено постанову про накладення адміністративного стягнення № 000539 у вигляді штрафу в сумі 850 грн 00 коп., який в установлений законом строк добровільно сплачено, про що свідчить квитанція від 21.05.2019.
Відповідно до ст. 14 Конституції України, а також ст. 1 Земельного кодексу України, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.
Згідно ст. 4 Закону України «Про охорону земель» правове регулювання у сфері охорони земель здійснюється відповідно до Конституції України, Земельного кодексу України, цього Закону, інших нормативно-правових актів, які приймаються відповідно до них.
У відповідності до ст. 66 Конституції України кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки.
У відповідності до абз. 1 та абз. 2 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про охорону земель» власники і землекористувачі, в тому числі орендарі, земельних ділянок при здійсненні господарської діяльності зобов`язані дотримуватися вимог земельного та природоохоронного законодавства України.
Статтею 38 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» передбачено, що використання природних ресурсів в Україні здійснюється в порядку загального і спеціального використання природних ресурсів. В порядку спеціального використання природних ресурсів громадянам, підприємствам, установам і організаціям надаються у володіння, користування або оренду природні ресурси на підставі спеціальних дозволів, зареєстрованих у встановленому порядку, за плату для здійснення виробничої та іншої діяльності, а у випадках, передбачених законодавством України, - на пільгових умовах.
Відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 40 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» використання природних ресурсів громадянами, підприємствами, установами та організаціями здійснюється з додержанням обов`язкових екологічних вимог здійснення заходів щодо запобігання псуванню, забрудненню, виснаженню природних ресурсів, негативному впливу на стан навколишнього природного середовища.
Частиною 1 ст. 167 Земельного кодексу України визначено, що господарська та інша діяльність, яка зумовлює забруднення земель і ґрунтів понад встановлені гранично допустимі концентрації небезпечних речовин, забороняється.
Згідно ст. 35 Закону України «Про охорону земель» власники і землекористувачі, в тому числі орендарі, земельних ділянок при здійсненні господарської діяльності зобов`язані: дотримуватися вимог земельного та природоохоронного законодавства України; забезпечувати захист земель від ерозії, виснаження, забруднення, засмічення, засолення, осолонцювання, підкислення, перезволоження, підтоплення, заростання бур`янами, чагарниками і дрібноліссям.
За приписами ст. 46 Закон України «Про охорону земель» при здійсненні господарської діяльності, пов`язаної із зберіганням, обробленням, утилізацією та видаленням, знешкодженням і захороненням відходів, забезпечуються, зокрема, виконання заходів щодо запобігання або зменшення обсягів утворення відходів та екологічно безпечне поводження з ними.
Згідно пунктів «з», «и» частини 1 статті 17 Закону України «Про відходи» суб`єкти господарської діяльності у сфері поводження з відходами зобов`язані: не допускати зберігання та видалення відходів у несанкціонованих місцях чи об`єктах; здійснювати контроль за станом місць чи об`єктів розміщення власних відходів.
У відповідності до ч. 7 ст. 33 Закону України «Про відходи», забороняється несанкціоноване скидання і розміщення відходів, у тому числі побутових, у підземних горизонтах, на території міст та інших населених пунктів, на територіях природно-заповідного фонду, на землях природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення, в межах водоохоронних зон та зон санітарної охорони водних об`єктів, в інших місцях, що може створювати небезпеку для навколишнього природного середовища та здоров`я людини. Захоронення відходів у надрах допускається у виняткових випадках за результатами спеціальних досліджень з дотриманням норм і правил, передбачених законодавством України.
У відповідності до ч. 4 ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» передбачено, що підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України
Згідно з ч. 1 ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.
За змістом ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Отже, для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків необхідною є наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника, збитками та вини.
За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.
При вирішенні спору на позивача покладається обов`язок довести розмір шкоди, завданої протиправною поведінкою, факт порушення відповідачем законодавства та причинний зв`язок між цим порушенням і завданою шкодою навколишньому середовищу.
Відповідач, в свою чергу, для звільнення від відповідальності має довести відсутність своєї вини.
Судом встановлено наявність всіх елементів складу правопорушення, необхідних для застосування такої міри відповідальності як відшкодування шкоди (збитків), а саме: 1) протиправна поведінка ЛКСП «Лисичанськводоканал», яка полягає у засміченні (псуванні) земельної ділянки промисловими відходами IV класу небезпеки (залишками, одержаними у процесі вилучення піску код 9030.2.9.02 згідно Державного класифікатору відходів 005-96 та шламом від очищення вод стічних комунальних (міських, мул) код 9030.2.9.05 згідно Державного класифікатору відходів 005-96) на земельній ділянці (відкритий ґрунт), що підтверджується актом перевірки № 152 від 10.05.2019, приписом № 152 від 14.05.219, протоколом про адміністративне правопорушення № 000539 від 07.05.2019, постановою про накладення адміністративного стягнення № 000539 від 07.05.2019; 2) наявна сама шкода розмір якої визначено в розрахунку відповідно до Методики; 3) причинний зв`язок, що виражений у заподіяні зазначеної шкоди саме протиправною поведінкою відповідача; 4) вина, яка полягає у порушенні відповідачем вимог ст. ст. 35, 46 Закону України «Про охорону земель» та ст. 96 Земельного кодексу України.
Відповідач позов не оспорив, доказів відсутності вини у заподіянні шкоди не надав.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог.
Судовий збір в сумі 2102 грн 00 коп. покладається на відповідача згідно зі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.
Керуючись ст. ст. 129, 232, 233, 236, 238, 240, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд
Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції у строки та порядку, визначеному ГПК України.

Повний текст рішення складено - 05.03.2021.

Суддя Є.А. Лісовицький