ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

01 березня 2021 року Справа № 925/599/19

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Васяновича А.В.,

секретар судового засідання Макарченко Н.П.,

за участі представників сторін:

від позивача Демченко В.М. - адвокат,

від відповідача Шахов О.М. - адвокат,

розглянувши у відкритому судовому засіданні

клопотання товариства з обмеженою відповідальністю АЛЬФА-ЕТЕКС

про компенсацію здійснених витрат

у справі

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю ІНТЕРФЛОТ, м. Київ

до товариства з обмеженою відповідальністю АЛЬФА-ЕТЕКС,

м. Черкаси

про стягнення 304 389 грн. 38 коп.

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Черкаської області з позовом звернулося товариство з обмеженою відповідальністю ІНТЕРФЛОТ до товариства з обмеженою відповідальністю АЛЬФА-ЕТЕКС про стягнення з відповідача збитків у розмірі 304 389 грн. 38 коп.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 28 січня 2021 року позов товариства з обмеженою відповідальністю ІНТЕРФЛОТ до товариства з обмеженою відповідальністю АЛЬФА-ЕТЕКС про 304 389 грн. 38 коп. залишено без розгляду.

03 лютого 2021 року до суду від товариства з обмеженою відповідальністю АЛЬФА-ЕТЕКС надійшло клопотання про компенсацію здійснених витрат на сплату судового збору за розгляд апеляційної та касаційної скарг по справі.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 03 лютого 2021 року розгляд клопотання призначено до розгляду в судовому засіданні на 14 год. 30 хв. 18 лютого 2021 року.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 18 лютого 2021 року відкладено розгляд клопотання товариства з обмеженою відповідальністю АЛЬФА-ЕТЕКС про компенсацію здійснених витрат на 12 год. 00 хв. 01 березня 2021 року.

Представник позивача в судовому засіданні проти клопотання відповідача заперечував з підстав викладених у заяві від 23 лютого 2021 року та зазначав, що під час первісного розгляду справи суди не встановили в діях товариства з обмеженою відповідальністю ІНТЕРФЛОТ факту необґрунтованих дій, спір на даний час не вирішено по суті спору, а тому підстав для стягнення з позивача судового збору за подання апеляційної та касаційної скарг немає.

Представник відповідача клопотання про компенсацію здійснених витрат підтримав та просив суд його задовольнити.

Дослідивши матеріали справи та подане клопотання, заслухавши пояснення представників сторін, судом враховано наступне:

Відповідно до частин 5, 6 статті 130 ГПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

У випадках, встановлених частинами 3 - 5 цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини 8 статті 129 цього Кодексу.

Сукупний аналіз норм процесуального кодексу, якими врегульовано питання розподілу судових витрат, статей 129 -130 ГПК України дає підстави для висновку, що у разі залишення позову без розгляду суд зобов`язаний виходити з положень частини 5 статті 130 ГПК України.

У разі залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Отже відповідач повинен обґрунтовано заявити про наявність витрат, які виникли у зв`язку із поданням позову до нього і залишенням його у подальшому без розгляду.

Суд враховує, що ГПК України не містить норм, які б визначали критерії визначення необґрунтованості дій позивача, однак очевидно, що під такими діями можна розуміти таку реалізацію позивачем своїх процесуальних прав, внаслідок якої виникають підстави для закриття провадження або залишення позову без розгляду.

При цьому судом враховано висновки викладені в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 16 лютого 20212 року зі справи №905/121/19.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Згідно зі ст. 237 ГПК України при ухваленні рішення суд вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Разом з тим, у ст. 130 ГПК України встановлені спеціальні правила, які стосуються окремих випадків розподілу судових витрат.

При цьому, відповідною нормою не вимагається наявність у позивача протиправної мети при вчиненні таких дій, або наявність умислу на вчинення протиправних дій. Зазначена норма наділяє відповідача відповідним правом за умови, якщо закриття провадження або залишення позову без розгляду стало наслідком необґрунтованих дій позивача, тобто таких дій, які призвели до відповідного результату - залишення позову без розгляду в даному випадку.

Із системного аналізу спеціальної норми ч.ч. 5,6 ст. 130 ГПК України та загальної норми ч. 8 ст. 129 ГПК України вбачається, що законодавець розмежував порядок заявлення вимоги щодо розподілу судових витрат та надання доказів в залежності від того, на якій стадії процесу приймається відповідне рішення.

Зокрема, згідно ч. 8 ст. 129 ГПК України відповідач має право подати докази обґрунтування судових витрат до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву, тобто заявила про свій намір під час вирішення спору по суті.

Частиною 5 ст. 130 ГПК України законодавцем визначено, що відповідач після настання відповідного юридичного факту - закриття провадження у справі (залишення позову без розгляду) має право заявити про компенсацію здійснених ним витрат, тобто подання заяви у порядку ч. 5 ст. 130 ГПК України не можна ототожнювати з процедурою подання заяви, що встановлена в ч. 8 ст.129 ГПК України.

В свою чергу, ч. 6 ст. 130 ГПК України встановлено строк розгляду судом заяви, що подана в порядку ч. 5 ст. 130 ГПК України, за умови надання відповідачем відповідних доказів в строк, визначений ч. 8 ст. 129 ГПК України.

Таким чином, названою вище нормою закону передбачено умову щодо строку надання доказів суду, а не самої заяви.

Відповідач позбавлений можливості подати заяву про компенсацію судових витрат до закінчення стадії (судові дебати), яка фактично не відбувається, зокрема у спрощеному позовному провадженні, або у випадку залишення позову без розгляду.

Під час первісного розгляду даної справи постановою Північного апеляційного господарського суду від 21 жовтня 2019 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 24 січня 2020 року рішення Господарського суду Черкаської області від 08 липня 2019 року та постанову Північного апеляційного господарського суду від 21 жовтня 2019 року у справі №925/599/19 скасовано, а справу передано на новий розгляд до Господарського суду Черкаської області.

З матеріалів справи вбачається, що при подачі апеляційної скарги відповідачем було сплачено 6 848 грн. 76 коп. судового збору, що підтверджується копією дублікату квитанції №0.0..1 від 20 серпня 2020 року та сплачено за подачу касаційної скарги 9 131 грн. 68 коп. судового збору, що підтверджується платіжним дорученням №587 від 11 листопада 2019 року.

Судом враховано, що ст. 43 ГПК України також передбачає підстави для залишення заяви (позову) без розгляду у випадку коли подання такої заяви судом визнається зловживанням процесуальними правами, зокрема, у випадку необґрунтованого або штучного об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи.

Під час розгляду справи та залишення позову без розгляду, судом не було встановлено недобросовісності дій позивача в розумінні ст. 43 ГПК України і позов було залишено без розгляду з інших підстав, передбачених загальною нормою Закону.

Позов у даній справі було залишено без розгляду судом 28 січня 2021 року з тих підстав, що позивач не з`явився в судове засідання та не подав обґрунтованої заяви про причини його неявки, тобто на підставі п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України.

Звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим статтями 55, 124 Конституції України, є безумовним доступом до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову.

Крім того, участь у судових засіданнях є також правом, а не обов`язком сторони.

Проте, судом було враховано, що неявка представника позивача в судове засідання без повідомлення про причини неявки є самостійною та достатньою підставою для залишення позову без розгляду.

Саме у зв`язку з такими діями позивача та реалізацію позивачем своїми процесуальними правами суд залишив позов без розгляду.

Отже, суд вважає, що в даному випадку відповідач наділений процесуальним правом на компенсацію судових витрат на підставі ч. 5 ст. 130 ГПК України.

В зв`язку з чим, клопотання товариства з обмеженою відповідальністю АЛЬФА-ЕТЕКС про компенсацію здійснених витрат підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, та керуючись, ч.ч. 5, 6 ст. 130, ст. ст. 234, 235 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Клопотання товариства з обмеженою відповідальністю АЛЬФА-ЕТЕКС про компенсацію здійснених витрат задовольнити.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю ІНТЕРФЛОТ, проспект Академіка Палладіна, 44, корпус 8, м. Київ, ідентифікаційний код 31656425 на користь товариства з обмеженою відповідальністю АЛЬФА-ЕТЕКС, бул. Шевченка, 208, кім. 5, м. Черкаси, ідентифікаційний код 25208241 6 848 грн. 76 коп. судового збору за подання апеляційної скарги та 9 131 грн. 68 коп. судового збору за подання касаційної скарги.

Видати відповідний наказ після набрання ухвали законної сили.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя А.В.Васянович