ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.03.2021 Справа № 905/2228/20

Господарський суд Донецької області у складі судді Хабарової М.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Акціонерного товариства «Запорізький завод феросплавів»
доТовариства з обмеженою відповідальністю «Донбаська індустріальна компанія»
простягнення 5 352,00 грн

Без виклику учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство «Запорізький завод феросплавів» звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Донбаська індустріальна компанія» штрафу у розмірі 5352,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач неналежним чином виконав умови договору поставки №762 від 05.12.2019 щодо здійснення своєчасної поставки товару, у зв`язку з чим позивач на підставі п. 10.3 договору просить стягнути з відповідача штраф за порушення строків поставки товару.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 30.12.2020 відкрито провадження у справі №905/2228/20, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Ухвала суду про відкриття провадження у справі від 30.12.2020 отримана відповідачем 04.01.2021, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №668.

Однак, відповідач відзив на позов не надав, своїм процесуальним правом не скористався.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За приписами ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Оскільки клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, у відповідності до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, Господарський суд Донецької області

В С Т А Н О В И В :

05.12.2019 між Акціонерним товариством «Запорізький завод феросплавів» (позивач, покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Донбаська індустріальна компанія» (відповідач, постачальник) підписано договір поставки №762 (далі - Договір) з протоколом узгодження розбіжностей від 13.01.2020.

Згідно з п. 1.1 Договору постачальник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим Договором, поставити, а покупець прийняти та оплатити продукцію (далі по тексту товар), в асортименті та за цінами, вказаних у додатку (специфікації) та додаткових угодах до цього договору, які є невід`ємною частиною.

У п. 2.1 Договору встановлено, що детальна інформація про кількісні та якісні характеристики товару міститься в додатках (специфікаціях) та додаткових угодах до цього Договору.

Пунктом 3.1 Договору встановлено, що постачальник зобов`язується поставити покупцеві товар на умовах та у спосіб, зазначеними у додатку (специфікації) до цього Договору. Умови поставки визначаються згідно Міжнародних правил тлумачення торгових термінів ІНКОТЕРМС 2010 (далі - Правил Інкотермс).

Відповідно до п. 3.3 Договору поставка товару здійснюється постачальником згідно з п. 3.1 цього Договору тільки після отримання покупцем письмового підтвердження про готовність товару до відвантаження. Поставка товару повинна бути поставлена одною партією в одному автотранспортному засобі, або згідно з графіком, якщо це оговорено додатками, специфікаціями чи додатковими угодами.

За умовами п. 4.1.1 Договору постачальник зобов`язаний своєчасно поставити товар відповідної якості.

Згідно з п. 5.1 Договору ціна кожного найменування товару, його марки, виду, сорту, одиниці виміру, а також загальна вартість кожної партії товару на узгоджений обсяг та період поставки вказується в додатку (специфікації) та додаткових угодах до цього договору.

Загальна сума договору на момент його складання становить 535200,00 грн з урахуванням ПДВ. Сума договору збільшується на суму наступних поставок товару шляхом підписання додаткових угод до цього договору, які є його невід`ємною частиною (п. 5.2 Договору).

Ціна товару встановлюється у національній валюті України - гривні і вказується в додатку (специфікації) та додаткових угодах до цього договору (п. 5.3 Договору).

Відповідно до п. 5.6 Договору порядок оплати та форма розрахунків вказується сторонами в додатках (специфікаціях) до даного Договору.

Згідно з п. 6.1 Договору право власності на товар, усі ризики його псування, пошкодження та знищення переходить від постачальника покупцю в момент передачі товару на склад покупця.

Даний Договір набуває чинності з моменту його підписання обома сторонами і скріплення їх печатками. Термін дії договору закінчується 31.12.2021, але не раніше повного виконання зобов`язань обома сторонами (п. 12.1 Договору).

Пунктом 14.3 Договору передбачено, що всі зміни та доповнення до Договору будуть вважатися дійсними тільки в тому випадку, якщо вони вчинені в письмовій формі у вигляді додаткових угод до Договору, підписання сторонами та скріплення їх печатками.

Належним чином оформлені зміни, доповнення, додатки, специфікації до Договору є його невід`ємною частиною (п. 14.4 Договору).

19.11.2019 сторонами підписано Додаток №1 до Договору, за умовами якого постачальник зобов`язується передати покупцеві товар: Лебідка маневрова ЛМ-71, у кількості - 2 шт., на загальну суму 535200,00 грн з ПДВ, на умовах поставки DDP, склад покупця: м. Запоріжжя, вул. Діагональна, 11, строк поставки: на протязі 60 календарних днів від дати відкриття акредитиву, виробник товару: ТОВ «Донбаська індустріальна компанія»: м. Покровськ, Україна, , код КВЕД 28 92.

Згідно з Додатком №1 до Договору умови оплати: покупець здійснює оплату шляхом відкриття строком на 130 календарних днів безвідкличного документального акредитиву. Протягом 5 банківських днів на підставі підписаного з обох сторін Договору поставки №762 від 19.11.2019 та отримання оригіналу рахунку постачальника, покупець відкриває акредитив на загальну суму до Договору поставки №762 від 19.11.2019.

19.02.2020 відповідач виставив позивачу рахунок на оплату №19021 на суму 535200,00грн.

27.02.2020 позивач на виконання умов Договору та Додатку №1 до Договору відкрив акредитив №600U/UAH/6936 на загальну суму 535200,00 грн.

Таким чином, відповідач зобов`язаний був поставити позивачу товар, передбачений Додатком №1 до Договору, у строк до 27.04.2020.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, відповідач 30.04.2020 поставив позивачу товар на загальну суму 535200,00 грн, що підтверджується видатковою накладною №300041 від 30.04.2020 та товарно-транспортною накладною №ТНД30041 від 30.04.2020.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що за видатковою накладною №300041 від 30.04.2020 відповідач здійснив поставку товару з порушенням передбачених у Додатку №1 до Договору кінцевих термінів поставки.

Статтями 11, 509 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з приписами ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України та ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупцю для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з його особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 662 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Аналогічні положення закріплені і в ст.ст. 216, 217 Господарського кодексу України. При цьому, несвоєчасне виконання зобов`язань є належною підставою у розумінні ст. 218 Господарського кодексу України для застосування заходів господарсько-правової відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що відповідач свої зобов`язання по Договору щодо поставки товару у терміни, які визначені Додатком №1 до Договору, виконав неналежним чином, відповідачем не надано жодних доказів, які б свідчили про неможливість виконання своїх зобов`язань щодо поставки товару у визначені Додатком №1 до Договору терміни.

За таких обставин, суд приходить до висновку про доведеність порушення відповідачем зобов`язання по Договору щодо поставки товару та про наявність його вини у порушенні зобов`язання.

Відповідно до п. 1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є вид неустойки, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з п. 1 ст. 550 Цивільного кодексу України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Згідно з ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

У п. 10.3 Договору сторонами погоджено, що у разі порушення строків поставки товару згідно даного Договору постачальник сплачує покупцю штраф в розмірі 0,5% від суми непоставленого (недопоставленого) товару за кожен день прострочення. У разі продовження такого прострочення більше 10-ти календарних днів постачальник додатково сплачує покупцю штраф у розмірі 10% від суми не поставленого (недопоставленого) товару.

Судом встановлено, що за поставкою за видатковою накладною №300041 від 30.04.2020 на суму 535200,00 грн відповідачем допущено прострочення поставки на 2 дні (з 28.04.2020 по 29.04.2020).

Перевіривши розрахунок штрафу, здійснений позивачем, на загальну суму 5352,00 грн, суд визнає його вірним.

За приписами ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідачем належними та допустимими доказами в розумінні ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України обставин, повідомлених позивачем, не надав.

Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими.

У зв`язку із задоволенням позову, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на відповідача та підлягає стягненню на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-80, 129, 236, 237, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Донбаська індустріальна компанія» (85300, Донецька обл., м. Покровськ, вул. Захисників України, 130А, кімната 204, ідентифікаційний код 32897273) на користь Акціонерного товариства «Запорізький завод феросплавів» (69035, Запорізька обл., м. Запоріжжя, вул. Діагональна, 11, ідентифікаційний код 00186542) штраф у розмірі 5352 (п`ять тисяч триста п`ятдесят дві) грн 00 коп. та судовий збір у розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) грн 00 коп.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржено в порядку та строки, передбачені ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням положень п. 4 розділу Х «Прикінцеві положення» та п.п. 17.5 п. 17 Розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України.

Суддя М.В. Хабарова