ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"01" березня 2021 р.м. Одеса Справа № 916/3056/20

Господарський суд Одеської області у складі судді Д`яченко Т.Г.

при секретарі судового засідання Аганін В.Ю.

розглянувши справу №916/3056/20

За позовом: Акціонерного товариства Комерційний банк „ПРИВАТБАНК" (01001, м.Київ, вул. Грушевського, буд. 1 Д; )

До відповідачів: Товариства з обмеженою відповідальністю „Рекламне підприємство „РТВ-7" (65023, м. Одеса, вул. Топольського, буд. 4-а; ), ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІНП НОМЕР_1 )

про солідарне стягнення 75073,69 грн.

Представники:

від позивача: не з`явився

від відповідачів : не з`явились

від відповідача: не з`явився

Встановив: Позивач - Акціонерне товариство Комерційний банк „ПРИВАТБАНК" звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю „Рекламне підприємство „РТВ-7", ОСОБА_1 про солідарне стягнення 75073,69 грн.

Позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк „ПРИВАТБАНК" направлено на солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 01.07.2013р. в розмірі 75073,69 грн. (64655,48 грн. - заборгованість за кредитом, 10200,02 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 218,19 грн. - пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором).

Ухвалою господарського суду Одеської області від 28.10.2020р. прийнято позовну заяву Акціонерного товариства Комерційний банк „ПРИВАТБАНК" до розгляду та відкрито провадження у справі №916/3056/20. Справу ухвалено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на "23" листопада 2020 р. о 10:30. Запропоновано відповідачам підготувати та надати до суду і одночасно надіслати позивачеві відзив на позов, оформлений з урахуванням вимог, встановлених ст.165 ГПК України, протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали суду. Викликано учасників справи у підготовче засідання, призначене на 23.11.2020р. о 10:30.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 23.11.2020р. відкладено підготовче засідання на "21" грудня 2020р. о 11:00. Викликано учасників справи у підготовче засідання, призначене на 21.12.2020р. о 11:00.

18.12.2020р. до суду відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю „Рекламне підприємство „РТВ-7" було подано клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 21.12.2020р. продовжено строк проведення підготовчого провадження у справі №916/3056/20 на 30 днів до 27.01.2021р. Відкладено підготовче засідання на "27" січня 2021р. о 11:30. Викликано учасників справи у підготовче засідання, призначене на 27.01.2021р. о 11:30.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 27.01.2021р. закрито підготовче провадження у справі № 916/3056/20. Призначено справу до судового розгляду по суті в засіданні суду на "22" лютого 2021р. о 12:30. Викликано учасників справи у судове засідання, призначене на 22.02.2021р. о 12:30.

22.02.2021р. до суду відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю „Рекламне підприємство „РТВ-7" було подано клопотання про оголошення перерви по справі.

У судовому засіданні 22.02.2021р. судом було оголошено перерву по справі до 01.03.2021р. о 09:45.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 22.02.2021р. повідомлено Акціонерне товариство Комерційний банк „ПРИВАТБАНК", Товариство з обмеженою відповідальністю „Рекламне підприємство „РТВ-7", ОСОБА_1 про судове засідання, яке відбудеться "01" березня 2021 р. о 09:45.

Позивач - Акціонерне товариство Комерційний банк „ПРИВАТБАНК" підтримує заявлені позовні вимоги та просить суд їх задовольнити.

Відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю „Рекламне підприємство „РТВ-7" відзиву на позовну заяву не надано, відповідач свого права на захист не використав, хоча відповідача було належним чином повідомлено про дату, час та місце проведення засідань суду, шляхом скерування на його адресу ухвал суду, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення з відміткою про отримання кореспонденції суду. (вх. № ГСОО 49849/20).

Відповідачем - ОСОБА_1 відзиву на позовну заяву не надано, відповідач свого права на захист не використав, хоча відповідача було належним чином повідомлено про дату, час та місце проведення засідань суду, шляхом скерування на його адресу ухвал суду, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення з відміткою про отримання кореспонденції суду.(вх. № ГСОО 49919/20)

Судом було здійснено запит до Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місяця проживання Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області з метою отримання відомостей про реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 .

У судові засідання представники відповідачів не з`являлися, про поважність причин відсутності суд не повідомляли.

Згідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи, зокрема, у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Приймаючи до уваги, що судові відправлення скеровувались судом на адресу реєстрації відповідачів, а також відсутність жодних клопотань з боку відповідачів про відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представників відповідачів, за наявними в ній матеріалами відповідно до п.9 ст.165 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив.

01 липня 2013р. Товариством з обмеженою відповідальністю „Рекламне підприємство „РТВ-7" було підписано заяву про відкриття поточного рахунку, відповідно до якої відповідач приєднався до „Умов та правил надання банківських послуг" (надалі - Умови), тарифів банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті www.privatbank.ua., які разом із заявою складають Договір банківського обслуговування №б/н від 01.07.2013р. та взяв на себе зобов`язання виконувати умовами Договору.

Позивач зазначає, що за змістом п. 3.1.1.136. Умов, банк надає послугу гарантованих платежів за господарськими договорами, які укладаються між клієнтами банку. Послуга надається банком як за рахунок власних коштів платника, так і за рахунок кредитних коштів. Споживачами цієї послуги є платник і одержувач платежів за господарськими договорами.

Пунктом 3.1.1.139.2. Умов передбачено, що якщо надання послуги здійснюється за рахунок кредитних коштів, банк надає платникові кредит в розмірі, передбаченому в заявці (в межах встановленого ліміту) шляхом зарахування їх на рахунок покриття одержувача грошових коштів. Порядок надання банком кредиту та порядок його погашення платником здійснюється згідно з розділом 3.2.3. Умов.

Відповідно до п. 3.2.3.1. Умов, банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати клієнту кредит у вигляді відновлюваної кредитної лінії, з лімітом та на цілі, зазначені в заявці про платіж, в обмін на зобов`язання клієнта по поверненню кредиту, сплаті відсотків, винагороди в обумовлені цим договором строки. Відновлювана кредитна лінія надається банком для виконання клієнтом платежів за заявками про платіж з датою виконання в майбутньому за господарськими договорами, яка не перевищує терміну повернення кредиту, та може бути змінена позичальником за згодою одержувача (шляхом підтвердження через дистанційний канал банківського обслуговування інтернет-клієнт-банк "Приват24"), шляхом перерахування банком кредитних коштів на рахунок 3648, з подальшим перерахуванням в дату виконання на поточний рахунок одержувачів, рахунки яких відкриті в банку. Після видачі кредиту, подані позичальником банку заявки про платіж з датою виконання в майбутньому не можуть бути відкликані позичальником (виключенням є: анулювання платежу за ініціативою одержувача) та в будь-якому разі підлягають виконанню банком згідно умов цього договору.

Пунктом 3.2.3.2. Умов визначено, що термін повернення кредиту зазначений в заявці про платіж. Згідно із ст. 212, 651 ЦК України у разі порушення клієнтом будь-якого із зобов`язань, передбачених цим договором, банк на свій розсуд, починаючи з 91-го дня порушення будь-якого із зобов`язань, має право змінити умови цих умов, встановивши інший термін повернення кредиту. При цьому банк направляє клієнту письмове повідомлення із зазначенням дати повернення кредиту. У разі не погашення клієнтом заборгованості за цими умовами у термін, зазначений у повідомленні, уся заборгованість, починаючи з наступного дня дати, зазначеної у повідомленні, вважається простроченою. У разі погашення заборгованості у період до закінчення 30 днів (включно) з моменту порушення будь-якого із зобов`язань, кінцевим терміном повернення кредиту є дата, зазначена в заявці про платіж.

Під датою виконання платежу сторони узгодили дату зарахування кредитних коштів на поточний рахунок одержувача, зазначеного в заявці про платіж клієнта. Клієнт погашає заборгованість по кредиту в розмірі, зазначеному в заявці про платіж, у термін до 30 днів з дати виконання платежу, зазначеному в заявці про платіж.

За користування кредитом в період з дати виконання платежу, зазначеному в заявці про платіж до дати виконання платежу за заявкою клієнт сплачує винагороду за надання фінансового інструменту у розмірі 4% річних (але не менше 5 гривень) від розміру кредиту, зазначеного в черговій заявці про платіж клієнта. Винагорода за надання фінансового інструменту сплачується клієнтом в дату надання в банк чергової заявки про платіж. У період з дати виконання платежу за рахунок кредитних коштів клієнт за користування кредитом сплачує банку відсотки в розмірі 28% річних від суми заборгованості. У разі не погашення заборгованості клієнтом по кредиту в сірок до 30 днів включно, на 31-й день заборгованість за кредитом стає простроченою. При цьому за користування кредитом клієнт сплачує відсотки в розмірі 56% річних від суми заборгованості.

Зазначений в цьому пункті термін може бути змінений згідно з пунктами 3.2.3.7.2., 2.3.2, 2.4.1. цього договору.

У разі, якщо в дату виконання платежу або після неї, у клієнта на поточному рахунку недостатньо власних коштів, а термін обов`язкового погашення по "кредитному ліміту на поточний рахунок", правовідносини за яким врегульовані розділом 3.2.2. Умов, становить більше 30 днів - клієнт доручає банку в односторонньому порядку проводити списання коштів на погашення заборгованості по кредиту за рахунок невикористаних коштів по "кредитному ліміту на поточному рахунку".

Позивачем було зазначено суду, що інші істотні умови кредитування наведені в заявці про платіж.

Відповідно до п. 3.2.3.5.2. Умов, банк зобов`язується надати шляхом перерахування кредитних коштів на підставі виставлених клієнтом заявок про платіж з датою виконання в майбутньому, на цілі, відмінні від сплати страхових та/або інших платежів, у межах сум, обумовленої в заяві, а також за умови виконання клієнтом зобов`язань передбачених пунктами 3.2.3.6.1., 3.2.3.6.12. цього договору.

Позивачем було зазначено суду, що зобов`язання з видачі кредиту або його частини згідно з умовами цього договору виникають у банка зі дня надання клієнтом заявок про платіж з датою виконання у майбутньому у межах зазначених у них сум у порядку, передбаченому п. 3.2.3.8.2. та з урахуванням п. 3.2.3.1. нього договору. На підставі поданих до банку заявок на гарантований платіж (платіжних доручень), які були надані банку через систему інтернет-банкінгу Приват24 та підписані позичальником із використанням електронного цифрового підпису, банк здійснив кредитування Товариства з обмеженою відповідальністю „Рекламне підприємство „РТВ-7" шляхом проведення відповідних платежів за рахунок кредитних коштів у межах встановлених для Товариства з обмеженою відповідальністю „Рекламне підприємство „РТВ-7" лімітів.

Також, за матеріалами справи судом встановлено, що 26 грудня 2018р. між Акціонерним товариством Комерційний банк „ПРИВАТБАНК" та ОСОБА_1 було укладено договір поруки № Р181329046, предметом якого є надання поруки ОСОБА_1 за виконання зобов`язань позичальником, які випливають з Кредитного договору (п. 1.1. Договору поруки).

Відповідно до п. 3.2.3.6.1. Умов, клієнт зобов`язується використовувати кредит на цілі та у порядку, передбаченому пунктом 3.2.3.1. цього договору. Пунктами 3.2.3.6.2. та 3.2.3.6.3. Умов на позичальника було покладено обов`язок сплатити проценти та винагороди за користування кредитом відповідно до пунктів 3.2.3.9., а також повернути кредит у терміни, встановлені в заяві. За змістом п. 3.2.3.9.1. Умов за користування кредитом у період з дати списання коштів з позичкового рахунку до дати погашення кредиту згідно з пунктами 3.2.3.2., З.2.3.6.3., 3.2.3.6.16, 3.2.3.6.17., 3.2.3.7.2., 3.2.3.8.1. цього договору клієнт сплачує проценти та винагороди у розмірі, зазначеному у заявці.

Відповідно до п. 3.2.3.9.2. Умов та ст. 212 ЦК України, у випадку порушення клієнтом будь-якого із зобов`язань, передбачених пунктами 3.2.3.2., З.2.З.6.З., 3.2.3.6.16., 3.2.3.6.17., 3.2.3.7.2., 3.2.3.8.1. цього договору, клієнт сплачує банку проценти у розмірі, зазначеному у п. 3.2.3.2.

Сплата відсотків за користування кредитом, передбачених п. 3.2.3.9.1., 3.2.3.9.2. Умов здійснюється в дату сплати відсотків. Дата сплати відсотків вказана в заявці (п.3.2.3.9.3. Умов).

Пунктом 3.2.3.9.10. Умов визначено, що розрахунок процентів за користування кредитом здійснюється щоденно з дати списання коштів з позичкового рахунку до майбутньої дати сплати процентів га/або за період, який починається з попередньої дати сплати процентів до поточної дати сплати процентів. Розрахунок процентів здійснюється до повного погашення заборгованості по кредиту на суму залишку заборгованості по кредиту. Нарахування процентів та комісій здійснюється на дату сплати процентів, при цьому проценти розраховуються на непогашену частину кредиту за фактичну кількість днів користування кредитними ресурсами, виходячи з 360 днів на рік. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування процентів, не враховується (п. 3.2.3.9.11. Умов).

В порушення відповідних умов Договору та приписів законодавства, Товариство з обмеженою відповідальністю „Рекламне підприємство „РТВ-7" не повернув кредитні кошти у передбачений Договором термін та не сплатив в повному обсязі проценти за користування кредитом.

Пунктом 3.2.3.10.1. Умов передбачено, що у випадку порушення клієнтом будь-якого із зобов`язань зі сплати процентів за користування кредитом, передбачених пунктами 3.2.3.6.2., 3.2.3.9.1. - 3.2.3.9.3. цього договору, термінів повернення кредиту, передбачених пунктами З.2.3.6.3., 3.2.3.6.16., 3.2.3.7.2. цього договору, винагороди, передбаченої пунктами 3.2.3.9.4. - 3.2.3.9.6. цього договору, клієнт сплачує банку за кожен випадок порушення пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період, за який сплачується пеня (у % річних) від суми простроченого платежу за кожен день прострочки платежу. За змістом п. 3.2.3.10.4. Умов нарахування неустойки за кожен випадок порушення зобов`язань, передбачених пунктами 3.2.3.10.1. - 3.2.3.10.3. цього договору, здійснюється протягом 15 років зі дня, коли відповідне зобов`язання повинне було бути виконане клієнтом. У пункті 3.2.3.10.7. Умов сторони узгодили, що терміни позовної давності по вимогах про стягнення кредиту, процентів за користування кредитом, винагороди, неустойки - нені, штрафів за цим договором становлять 15 років.

За посиланням позивача, враховуючи ту обставину, що Товариство з обмеженою відповідальністю „Рекламне підприємство „РТВ-7" належним чином не виконує свого обов`язку щодо повернення кредиту та сплати інших платежів, передбачених умовами договору, Акціонерне товариство Комерційний банк „ПРИВАТБАНК" звертається до суду із матеріально-правовою вимогою про солідарне стягнення заборгованості, що відповідає способу судового захисту, передбаченого н. 5 ч. 1 ст. 16 ЦК України.

Позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк „ПРИВАТБАНК" направлено на солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 01.07.2013р. в розмірі 75073,69 грн. (64655,48 грн. - заборгованість за кредитом, 10200,02грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 218,19 грн. - пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором).

Суд, розглянувши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, дійшов наступних висновків.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом України.

У відповідності до ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій - це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. При цьому, ст.12 Цивільного кодексу України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Згідно ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Статтею 193 Господарського Кодексу України та статтею 526 Цивільного Кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом. (ч.ч.1, 7 ст.193 ГК України).

Відповідно ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно до п. 1 ст. 628 Цивільного Кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно вимог ст. 629 Цивільного Кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як встановлено судом, 01 липня 2013р. Товариством з обмеженою відповідальністю „Рекламне підприємство „РТВ-7" було підписано заяву про відкриття поточного рахунку, відповідно до якої відповідач приєднався до „Умов та правил надання банківських послуг" (надалі - Умови), тарифів банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті www.privatbank.ua., які разом із заявою складають Договір банківського обслуговування №б/н від 01.07.2013р. та взяв на себе зобов`язання виконувати умовами Договору.

Відповідно до ст. 1054 Цивільного Кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч.1 ст. 1048 Цивільного Кодексу України, розмір і порядок отримання процентів за договором позики встановлюється договором. Правила ст. 1048 ЦК поширюються й на кредитні правовідносини (ч.2 ст. 1054 ЦК).

Згідно з положеннями ст. 212 Цивільного Кодексу України особи, які вчиняють правочин, мають право обумовити настання або зміну прав та обов`язків обставиною, щодо якої невідомо, настане вона чи ні (відкладальна обставина). Особи, які вчиняють правочин, мають право обумовити припинення прав та обов`язків обставиною, щодо якої невідомо, настане вона чи ні (скасувальна обставина).

Більше того, відповідно до ч.2 ст. 1050 Цивільного Кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

26 грудня 2018р. між Акціонерним товариством Комерційний банк „ПРИВАТБАНК" та ОСОБА_1 було укладено договір поруки №Р181329046, предметом якого є надання поруки ОСОБА_1 за виконання зобов`язань позичальником, які випливають з Кредитного договору.

Відповідно до частини першої статті 546 Цивільного Кодексу України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб (стаття 553).

Відповідно до частини першої статті 541 Цивільного Кодексу України, солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частина перша і друга статті 554).

Суд, проаналізувавши наведені вище норми матеріального права в аспекті спірних правовідносин, зазначає, що між сторонами виникли господарські зобов`язання в зв`язку з укладанням кредитного договору, на виконання якого Товариством з обмеженою відповідальністю „Рекламне підприємство „РТВ-7" було отримано від позивача кредитні кошти, які не були повернуті з боку останнього.

Дослідивши обставини спору, судом було встановлено факт неналежного виконання Товариством з обмеженою відповідальністю „Рекламне підприємство „РТВ-7" договірних зобов`язань щодо сплати кредитних коштів отриманих від позивача, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Що стосується позовної вимоги про стягнення 10200,02 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом, 218,19 грн. - пені за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором, то в цій частині господарський суд повідомляє таке.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у т.ч.електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст.ст.626,628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст.638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Згідно ч.ч.1 та 2 ст.633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ч.1 ст.634 цього Кодексу, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Господарський суд зазначає, що умови договорів приєднання розробляються Банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома. Банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші, адже за правилами ст.ст.633,634 ЦК України, споживач послуг Банку лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Згідно ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами 1 та 2 ст.551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору неустойка поділяється на встановлену законом, розмір та підстави стягнення якої визначаються актами законодавства, та договірну, розмір та підстави стягнення якої визначаються сторонами в самому договорі.

В анкеті-заяві від 01.07.2013р., підписаній сторонами, відсутній розмір процентів за користування кредитом та розмір пені за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором, які сплачуються за порушення зобов`язання.

До позову додано роздруківку витягу з Умов та правил надання банківських послуг, яку позивач вважає невід`ємною частиною договору кредитування. При цьому матеріалами справи не доведено, що саме ці Умови та правила надання банківських послуг розумів відповідач, що він ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитом та пені, її розміру і порядку нарахування.

Надані Банком роздруківки з сайту належним доказом у цій частині бути не можуть, оскільки зміст роздруківок повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (Банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в Умови.

Одночасно слід зауважити, що в даному випадку неможливо застосувати до спірних правовідносин правила ч.1 ст.634 ЦК України щодо укладання договору приєднання, т.я. Умови, що розміщені на офіційному сайті позивача, могли змінювалися самим Банком з часу виникнення спірних правовідносин і до моменту звернення до суду із позовом. Банк міг додати до позовної заяви витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови, відсутність в анкеті-заяві домовленості сторін про розмір процентів за користування кредитом та пені за несвоєчасне погашення кредиту, наданий Банком витяг з Умов не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджує вказані обставини.

Підсумовуючи викладене, господарський суд доходить висновку, що долучені до матеріалів справи позивачем Умови, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, якщо вони не підписані та не визнаються Клієнтом, а також, якщо ці умови прямо не передбачені в анкеті-заяві Клієнта, яка безпосередньо підписана останнім. Лише цей факт може свідчити про прийняття Клієнтом запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Оскільки Умови, на які посилається Банк, не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 01.07.2013 р. шляхом підписання анкети-заяви, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді розмір процентів за користування кредитом та розмір неустойки (пені) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

Аналогічний правовий висновок зроблено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 р. у справі №342/180/17. Відповідно до ч.4 ст.236 ГПК України висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду, враховуються судами при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Враховуючи наведене, у задоволенні позову в частині стягнення процентів за користування кредитом та пені слід відмовити.

Враховуючи усе вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для часткового задоволення позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний банк „ПРИВАТБАНК" про солідарне стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю „Рекламне підприємство „РТВ-7" та ОСОБА_1 заборгованості кредитним договором б/н від 01.07.2013р. у розмірі 64655,48 грн.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судові витрати у розмірі 1810,30 грн. покладаються на відповідачів порівну по 905,15 грн. , у зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України

ВИРІШИВ:

1.Позовну заяву Акціонерного товариства Комерційний банк „ПРИВАТБАНК" - задовольнити частково.

2.Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю „Рекламне підприємство „РТВ-7" (65023, м. Одеса, вул. Топольського, буд. 4-а; ), ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІНП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк „ПРИВАТБАНК" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1 Д; ) заборгованість за кредитом за кредитним договором б/н від 01.07.2013р. у розмірі 64655 (шістдесят чотири тисячі шістсот п`ятдесят п`ять) грн. 48 коп.

3.В іншій частині позову - відмовити.

4.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Рекламне підприємство „РТВ-7" (65023, м. Одеса, вул. Топольського, буд. 4-а; ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк „ПРИВАТБАНК" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1 Д; ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 905 (дев`ятсот п`ять) грн. 15 коп.

5.Стягнути ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІНП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк „ПРИВАТБАНК" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1 Д; ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 905 (дев`ятсот п`ять) грн. 15 коп.

Повний текст рішення складено 04 березня 2021 р.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст.241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного рішення.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя Т.Г. Д`яченко