ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"04" березня 2021 р.м. Одеса Справа № 916/246/21

За позовом: Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Дружба народів» ( 66332, с. Нестоїта, Подільського району, Одеської області; )

До відповідача: Державного підприємства «Дослідне господарство «Богунівська еліта» Одеської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України (67252, Одеська область, Іванівський р-н, с.Богунове, вул. Центральна буд. 80, код ЄДРПО 00850307)

про стягнення

Суддя Рога Н.В.

Секретар с/з Луцюк Р.П.

Представники сторін:

Від позивача: Шестакова Ю.Д. на підставі ордера серії ОД №416079 від 01.03.2021р.;

Від відповідача: не з`явився.

В засіданні брали участь:

Від позивача: не з`явився;

Від відповідача: не з`явився.

Суть спору: Позивач - Сільськогосподарський виробничий кооператив (далі - СВК) «Дружба народів», звернулося до Господарського суду Одеської області з позовом до Державного підприємства «Дослідне господарство «Богунівська еліта» Одеської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України (далі - ДП «ДГ «Богунівська еліта» ОДСДС НААН») про стягнення заборгованості у розмірі 999 000 грн, 3% річних у розмірі 39 823 грн 15 коп. та інфляційних втрат у розмірі 65 644 грн 08 коп., що разом, за розрахунком позивача, становить 1 349 164 грн 28 коп.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 04.02.2021р. позовну заяву СВК «Дружба народів» прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 916/2246/21 за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 02.03.2021р.

09 лютого 2021р. до суду від позивача надійшла уточнена позовна заява, відповідно до якої позивач зазначив, що помилково не включив до ціни позову пеню у розмірі 244 697 грн 04 коп., при цьому вірно визначивши загальну ціну позову - 1 349 164 грн 28 коп., з якої і було сплачено судовий збір Враховуючи зазначене, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 999 000 грн, пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ у розмірі 244 697 грн 04 коп., 3% річних у розмірі 39 823 грн 15 коп. та інфляційних втрат у розмірі 65 644 грн 08 коп.

22 лютого 2021р. до суду від ДП «ДГ «Богунівська еліта» ОДСДС НААН» надійшла заява про визнання боргу, підписана директором Парпуланським Л.К., повноваження якого підтверджено витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

Відповідно до ч.3, ч.4 ст.185 ГПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 191, 192 цього Кодексу.

Згідно ст.191 ГПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

З матеріалів справи не вбачається, що визнання позову відповідачем суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб. Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, зроблений судом станом на 04.02.2021р. не містить інформації щодо обмеження повноважень директора ДП «ДГ «Богунівська еліта» ОДСДС НААН» Парпуланського Л.К

З урахуванням зазначеного, у суду наявні підстави для ухвалення судового рішення у підготовчому провадженні.

Протокольною ухвалою від 02.03.2021р. у підготовчому засіданні оголошено відкладення на 04.03.2021р.

Представник позивача СВК «Дружба народів», у судовому засіданні, що відбулося 02.03.2021р., підтримує позовні вимоги в повному обсязі, просить їх задовольнити з підстав зазначених у позовні заяві.

У судове засідання, призначене судом на 04.03.2021р., представник позивача не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Враховуючи те, що у судовому засіданні 02.03.2021р. фактично було розпочато розгляд справи по суті, позивачем викладено свою правову позицію у справі у вступній промові, відповідачем визнано позовні вимоги та визнання позову відповідачем прийнято судом, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю представників сторін за наявними в ній матеріалами.

Позивач у справі зазначає, що 22 квітня 2019р. між ДП «ДГ «Богунівська еліта» ОДСДС НААН» (Продавець) та СВК «Дружба народів» (Покупець) було укладено Форвардний контракт №4/2204, відповідно до п. 1.1. якого Продавець зобов`язується передати Покупцю у власність базовий актив, а Покупець зобов`язується прийняти і оплатити його у кількості, строки та за ціною, що передбачені цим Контрактом.

Відповідно до п.2.1 Контракту базовим активом (товар) є: ріпак, зерно власного врожаю 2019 року або набуте Продавцем в інший, не заборонений законодавством України спосіб, що відповідає ДСТУ 4966-2008 «Ріпак. Технічні умови», у кількості 111 тон в заліковій вазі Елеватора.

Позивач зазначає, що відповідно до п.3.1 Контракту поставка товару здійснюється на умовах Інкотермс 2010 EXW (франко-склад) зерноток Продавця (вагова). Кінцевий строк поставки за цим Контрактом встановлюється сторонами до 01.10.2019р.

За умовами п.3.2 Контракту поставка вважається здійсненою в момент підписання сторонами акту приймання-передавання товару на базисі поставки відповідно до умов п.3.1 цього Контракту.

Як зазначає позивач, відповідно до п.4.1 Контракту ціна однієї тони товару в заліковій вазі на базисі поставки EXW (франко-елеватор), відповідно до умов п.3.2 цього Контракту, встановлюється сторонами у сумі 9 000 грн за 1 тону, ПДВ 2-%-1 500 грн.

Згідно п.4.3 Контракту вартість цього Контракту складає 999 000 грн ( в тому числі ПДВ 166 500 грн.

Сторони також домовилися, що оплата вартості товару проводиться Покупцем на умовах 100% попередньої оплати до 30.05.2019р. (п.5.1 Контракту).

Позивач зазначив, що СВК «Дружба народів» належним чином виконав свої зобов`язання, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями. Але, ДП «ДГ «Богунівська еліта» ОДСДС НААН» своїх зобов`язань щодо поставки товару не виконано.

Відповідно до п.9.10. Контракту якщо Продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав Покупцеві товар у встановлений цим Контрактом трок, і прострочення поставки складає більше ніж 3 робочих дні, Покупець має право за власним вибором вимагати передання оплаченого товару бо повернення суми попередньої оплати.

Враховуючи зазначене, із посиланням на положення ст.193 Господарського кодексу України та ст.526 Цивільного кодексу України, позивач вважає, що наявні підстави для стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 999 000 грн 00 коп.

Позивач також зауважив, що відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Керуючись даним положенням законодавства позивач нарахував відповідачу 3% річних у розмірі 39 823 грн 15 коп. за період з 01.10.2019р. по 28.01.2021р. та інфляційні втрати у розмірі 65 644 грн 08 коп. за січень 2019р.- грудень 2020р., які також просить суд стягнути з відповідача.

Крім того, у прохальній частині уточненої позовної заяви позивач просить суд стягнути з відповідача пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що за розрахунком позивача становить 244 697 грн 04 коп. виходячи з 486 днів прострочення.

Будь-яких обґрунтувань щодо підстав стягнення пені ані у позовній заяві, ані в судовому засіданні представник позивача не навів.

Відповідач позов визнає у повному обсязі.

Розглянув матеріали справи, вислухав пояснення представника позивача, судом встановлено, що 22 квітня 2019р. між ДП «ДГ «Богунівська еліта» ОДСДС НААН» (Продавець) та СВК «Дружба народів» (Покупець) було укладено Форвардний контракт №4/2204, відповідно до п. 1.1. якого Продавець зобов`язується передати Покупцю у власність базовий актив, а Покупець зобов`язується прийняти і оплатити його у кількості, строки та за ціною, що передбачені цим Контрактом.

Відповідно до п.14.1.45.3. ст.14 Податкового кодексу України форвардний контракт - цивільно-правовий договір, за яким продавець зобов`язується у майбутньому в установлений строк передати базовий актив у власність покупця на визначених умовах, а покупець зобов`язується прийняти в установлений строк базовий актив і сплатити за нього ціну, визначену таким договором. Форвардний контракт виконується шляхом постачання базового активу та його оплати коштами або проведення між сторонами контракту грошових розрахунків без постачання базового активу. Усі умови форварду визначаються сторонами контракту під час його укладення. Укладення форвардів та їх обіг здійснюються поза організатором торгівлі стандартизованими строковими контрактами;

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Отже, між сторонами склалися правовідносини щодо купівлі-продажу товару.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Таким чином, підписавши Контракт сторони поклали на себе взаємні обов`язки. Зокрема, Продавець зобов`язався передати Покупцю базовий актив у власність на визначених Контрактом умовах та у визначені строки, а Покупець прийняти та оплатити поставлений товар у кількості, строки та за ціною, що визначені Контрактом.

Відповідно до п.2.1 Контракту базовим активом (товар) є: ріпак, зерно власного врожаю 2019 року або набуте Продавцем в інший, не заборонений законодавством України спосіб, що відповідає ДСТУ 4966-2008 «Ріпак. Технічні умови», у кількості 111 тон в заліковій вазі Елеватора.

Згідно з п.3.1 Контракту поставка товару здійснюється на умовах Інкотермс 2010 EXW (франко-склад) зерноток Продавця (вагова). Кінцевий строк поставки за цим Контрактом встановлюється сторонами до 01.10.2019р.

За умовами п.3.2 Контракту поставка вважається здійсненою в момент підписання сторонами акту приймання-передавання товару на базисі поставки відповідно до умов п.3.1 цього Контракту.

Сторони домовилися, що ціна однієї тони товару в заліковій вазі на базисі поставки EXW (франко-елеватор), відповідно до умов п.3.2 цього Контракту, встановлюється сторонами у сумі 9 000 грн за 1 тону, ПДВ 2-%-1 500 грн. ( п.4.1 Контракту). Згідно з п.4.3 Контракту вартість цього Контракту складає 999 000 грн ( в тому числі ПДВ 166 500 грн.

Сторони також домовилися, що оплата вартості товару проводиться Покупцем на умовах 100% попередньої оплати до 30.05.2019р. (п.5.1 Контракту).

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Контракту СВК «Дружба народів» перерахувало ДП «ДГ «Богунівська еліта» ОДСДС НААН» 999 000 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №9178 від 22.04.2019р. на суму 265 384 грн 50 коп., №9253 від 02.05.2019р. на суму 185 000 грн, №9264 від 11.05.2019р. на суму 150 000 грн, №9380 від 17.05.2019р. на суму 80 000 грн, №9410 від 28.05.2019р. на суму 318 615 грн 50 коп.

Частиною 1 ст. 626 Цивільного кодексу України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частина 1 ст. 202 Цивільного кодексу України визначає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

При цьому за правилами ст. 14 Цивільного кодексу України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України законодавець також встановив, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

У частині 1 ст. 174 Господарського кодексу України визначено, що господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно з ч.1 ст. 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Отже, у зв`язку із отриманням попередньої оплати у ДП «ДГ «Богунівська еліта» ОДСДС НААН» виникло безумовне зобов`язання щодо поставки товару СВК «Дружба народів» в порядку та у строки, що визначені умовами Форвардний контракт №4/2204 від 22.04.2019р.

За приписами ст.193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно ст.526 Цивільного кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати свої зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Відповідно до ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язання встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Виходячи з матеріалів справи, у встановлений у Контракті строк відповідач не виконав свого зобов`язання щодо поставки базового активу: ріпак, зерно власного врожаю 2019 року або набуте Продавцем в інший, не заборонений законодавством України спосіб, що відповідає ДСТУ 4966-2008 «Ріпак. Технічні умови», у кількості 111 тон в заліковій вазі Елеватора.

Відповідно до п.9.10. Контракту якщо Продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав Покупцеві товар у встановлений цим Контрактом трок, і прострочення поставки складає більше ніж 3 робочих дні, Покупець має право за власним вибором вимагати передання оплаченого товару бо повернення суми попередньої оплати.

Враховуючи зазначене, правомірною та такою що підлягає задоволенню є вимога позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 999 000 грн.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з ч.3 ст.549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 2 ст.343 Господарського кодексу України встановлено, що платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Умовами п.9.1 Контракту сторони домовилися, що у разі невиконання (неналежного виконання) або затримки виконання будь-якої з вимог Контракту сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.

Відповідно до ч.6 ст.231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою НБУ, за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Умовами Контракту сторони не передбачили розміру та порядку сплати пені за несвоєчасне повернення або неповернення Продавцем передоплати, отриманої від Покупця.

Частиною 2 ст.343 Господарського кодексу України встановлено, що платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Згідно ст.3 зазначеного Закону розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, суд доходить до висновку про те, що він здійснений без урахування положень п.6 ст.232 Господарського кодексу України, згідно якої нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано, що призвело до неправильного визначення суми пені, що підлягає стягненню з відповідача у зв`язку із несвоєчасним виконанням зобов`язання щодо оплати наданих послуг. З урахуванням зазначеного, судом здійснено власний розрахунок пені, розмір якої складає 135 054 грн 87 коп.

Згідно ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом перевірено наданий позивачем розрахунок суми інфляційних витрат та 3% річних та встановлено, що розрахунок 3% річних є вірним, та стягненню підлягає 3% річних у розмірі 39 823 грн 15 коп.

Що стосується нарахуванні інфляційних втрат, то за розрахунком суду інфляційні втрати, нараховані на суму 999 000 грн за період з 01.10.2019р. по 28.01.2021р. становлять 69 874 грн 20 коп. Але, право визначення розміру позовних вимог належить позивачу, у зв`язку з чим задоволенню підлягає вимога позивача щодо стягнення з відповідача інфляційних втрат у розмірі 65 644 грн 08 коп.

Враховуючи все викладене вище, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме: стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 999 000 грн, пені у розмірі 135 054 грн 87 коп., 3% річних у розмірі 39 823 грн 15 коп. та інфляційних втрат у розмірі 65 644 грн 08 коп. У задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

При цьому, суд вважає за необхідне зауважити, що визнання позову відповідачем не є безумовною підставою для задоволення позовних вимог, адже, згідно ст.2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до ч.3 ст.13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

За приписами ч.1 ст.73 цього Кодексу доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Приписами ст. 79 ГПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно зі ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно з ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 123, 129, 231, 232, 238, 240, 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Дружба народів» до Державного підприємства «Дослідне господарство «Богунівська еліта» Одеської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України про стягнення задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного підприємства «Дослідне господарство «Богунівська еліта» Одеської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України (67252, Одеська область, Іванівський р-н, с. Богунове, вул. Центральна буд.80, код ЄДРПО 00850307) на користь Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Дружба народів» (66332, с. Нестоїта, Подільського району, Одеської області; ) заборгованість у розмірі 999 000 грн, пеню у розмірі 135 054 грн 87 коп., 3% річних у розмірі 39 823 грн 15 коп. та інфляційних втрат у розмірі 65 644 грн.

3. В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня його проголошення (підписання).

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя Н.В. Рога