УХВАЛА

25 лютого 2021 року

м. Київ

справа № 905/1132/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Бенедисюка І.М. (головуючий), Булгакової І.В., Колос І.Б.,

за участю секретаря судді Ковалівської О.М.

представників учасників справи:

позивача - не з`явився,

відповідача-1 - не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву товариства з обмеженою відповідальністю "АС" про відвід колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду Бенедисюка І.М., Булгакової І.В., Колос І.Б.,

за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю "Укргарантресурс"

на постанову Східного апеляційного господарського суду від 24.12.2020

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Укргарантресурс"

до товариства з обмеженою відповідальністю "АС"

про стягнення 954 257 грн. та

зустрічним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "АС"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Укргарантресурс"

про визнання недійсними договору купівлі-продажу природного газу від 14.11.2018 № УГР-14/11/01 та додаткової угоди від 23.10.2019 № 08,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Касаційного господарського суду від 01.02.2021: поновлено товариству з обмеженою відповідальністю "Укргарантресурс" (далі - ТОВ "Укргарантресурс", скаржник) пропущений строк подання касаційної скарги; відкрито касаційне провадження зі справи № 905/1132/20 за вказаною касаційною скаргою та призначено її до розгляду у засіданні Касаційного господарського суду на 25.02.2021 о 10:40; повідомлено товариство з обмеженою відповідальністю "АС" про право на подання відзиву на касаційну скаргу до 16.02.2021.

25.02.2021 судді-доповідачу передана заява товариства з обмеженою відповідальністю "АС" (далі - ТОВ "АС", заявник) про відвід колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду Бенедисюка І.М., Булгакової І.В., Колос І.Б., надіслана 25.02.2021 (день судового засідання) на електронну адресу Суду.

За змістом частин першої, другої, третьої статті 39 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі; питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить до висновку про його обґрунтованість; якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід; якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Оскільки відвід суддям Бенедисюку І.М., Булгаковій І.В., Колос І.Б. заявлено ТОВ "АС" 25.02.2021 (день судового засідання), - пізніше ніж за три робочі дні до засідання, то така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід суддів вирішується судом, що розглядає справу.

В обґрунтування вимог заяви про відвід вказується про наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості суддів Бенедисюка І.М., Булгакової І.В., Колос І.Б., оскільки вказаною колегією протиправно відкрито касаційне провадження у справі з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та за відсутності належного обґрунтування скаржником підстав для відкриття провадження у такій справі, всупереч імперативного змісту пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України та частини четвертої статті 292 ГПК України. При цьому, вказаною колегією залишено поза увагою подане ТОВ "АС" заперечення стосовно відкриття касаційного провадження у цій справі за касаційною скаргою ТОВ "Укргарантресурс". Вказане, на думку заявника, може свідчити про обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності суддів підчас розгляду справи № 905/1132/20 (пункт 5 частини першої статті 35 ГПК України).

Отже, правовою підставою звернення ТОВ "АС" із заявою про відвід суддів є пункт 5 частини першої статті 35 ГПК України, відповідно до якого суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції (далі - Конвенція) про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у пункті 24 рішення від 20.07.2006 у справі "Сокуренко і Стригун проти України" наголосив на тому, що фраза "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді, що узгоджується із висновками, викладеними в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2018 у справі № 9901/22/17.

Наявність безсторонності для цілей, передбачених пунктом 1 статті 6 Конвенції, визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Хаушильд проти Данії" від 24.05.1989).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09.11.2006 у справі "Білуха проти України" зазначено, що "у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду". Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що "особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного". Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але "вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими".

За змістом статті 6 Конвенції суд у межах своїх повноважень має бути неупередженим. Неупередженість зазвичай означає відсутність упередженості або суб`єктивного ставлення, що може бути оцінене багатьма способами (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Ветштайн проти Швейцарії" від 21.12.2000).

Суд також враховує позицію, висловлену Європейським Судом з прав людини у рішенні від 15.07.2020 у справі № 16695/04 Газета Україна-Центр проти України. В розрізі розгляду вказаної справи Європейський Суд вказав, що суб`єктивний критерій, то презумпція особистої неупередженості судді, який діє доти, доки не з`являться докази на користь протилежного. При цьому важливим залишається також об`єктивний критерій окремо від поведінки суддів та наявність обставин існування переконливих фактів, які могли б викликати сумніви щодо їхньої безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Розглянувши заяву та дослідивши доводи, які викладені в заяві ТОВ "АС" про відвід колегії суддів у складі: Бенедисюка І.М., Булгакової І.Б., Колос І.Б., Касаційний господарський суд дійшов висновку, що така заявлена необґрунтовано, оскільки її доводи зводяться до незгоди з процесуальним рішенням колегії суддів щодо відкриття касаційного провадження у справі № 905/1132/20, що самі по собі не є безумовною підставою, яка викликає сумнів у неупередженості чи об`єктивності судді під час розгляду цієї справи у розумінні статті 35 ГПК України. При цьому відхиляються як необґрунтовані посилання заявника стосовно відкриття касаційного провадження у справі з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та за відсутності належного обґрунтування скаржником підстав для відкриття провадження у такій справі. Так предметом касаційного перегляду є вимога за первинним позовом про стягнення 954 257 грн. за неналежне виконання умов договору купівлі-продажу природного газу від 14.11.2018 № УГР-14/11/01 та додаткових угод №07 та №08 до нього (майнова вимога) та вимога за зустрічним позовом про визнання недійсними договору купівлі-продажу природного газу від 14.11.2018 №УГР-14/11/01 та додаткової угоди від 23.10.2019 № 08 (немайнова вимога). Таким чином, предметом касаційного розгляду є спільний розгляд вимог за первинним і зустрічним позовом, в контексті законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень в межах доводів і вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження (частина перша статті 300 ГПК України). З приводу ж доводів заявника про залишення поза увагою касаційної інстанції заперечення ТОВ "АС" стосовно відкриття касаційного провадження у цій справі за касаційною скаргою ТОВ "Укргарантресурс", то такі були правомірно не взято до уваги, оскільки подані в супереч строку визначеного вимогами змісту частини другої статті 294 ГПК України (касаційна скарга надіслана на адресу заявника 21.01.2021, касаційне провадження у справі відкрито ухвалою Верховного Суду від 01.02.2021, а заперечення подано на електронну адресу Суду і надійшло судді-доповідачу лише 02.02.2021).

Окрім того, Касаційний господарський суд зазначає, що заява про відвід не містить належного обґрунтування та доказів на підтвердження того, що колегія суддів Бенедисюк І.М., Булгакова І.В., Колос І.Б. має приватний інтерес, який пов`язаний з результатами вирішення цієї справи. При цьому заявником не надано доказів, які б свідчили та/або могли свідчити про наявність можливого сумніву у заінтересованості в результатах розгляду справи № 905/1132/20 за участі ТОВ "АС" та свідчили б про упередженість колегії суддів.

З урахуванням наведених обставин та вимог процесуального законодавства, заява про відвід колегії суддів Бенедисюка І.М., Булгакової І.В., Колос І.Б. у справі № 905/1132/20 не містить посилання на обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності колегії суддів, а тому Суд визнає заяву про відвід необґрунтованою та відмовляє в її задоволенні.

Керуючись статтями 35, 39, 234 Господарського процесуального кодексу України, Касаційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву товариства з обмеженою відповідальністю "АС" про відвід колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду Бенедисюка І.М., Булгакової І.В., Колос І.Б. у справі № 905/1132/20 визнати необґрунтованою.

2. У задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю "АС" про відвід колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду Бенедисюка І.М., Булгакової І.В., Колос І.Б. у справі № 905/1132/20 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя І. Бенедисюк

Суддя І. Булгакова

Суддя І. Колос