РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

01.03.2021Справа № 910/19957/20
Господарський суд міста Києва у складі судді Алєєвої І.В., розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Еверестмонтаж»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецбудплюс»

про стягнення 294 618, 88 грн.

Без виклику представників сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Еверестмонтаж» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецбудплюс» про стягнення 294 618, 88 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору підряду від 28.11.2018 № 28/11/18, що і стало підставою для звернення до суду.

Згідно з пунктом 1 частини 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб є малозначними справами.

Частиною 1 статті 247 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що малозначні справи розглядаються у порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до частини 1 статті 250 Господарського процесуального кодексу України питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Частиною 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.12.2020 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.01.2021 позовну заяву прийнято судом до розгляду та відкрито провадження у справі. Приймаючи до уваги малозначність справи в розумінні частини 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи ціну позову, характер спірних правовідносин та предмет доказування, господарським судом вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, у зв`язку з чим надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, а позивачу - для подання відповіді на відзив. Вказану ухвалу сторони отримали, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Відповідач не подав до суду відзив на позов, тобто не скористався наданим їм процесуальним правом, передбаченим статтею 178 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданим їм процесуальним правом, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому, оскільки до суду не надходило клопотань учасників справи або одного з них в порядку частини 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін, з огляду на відсутність у суду підстав для виклику сторін з власної ініціативи, господарський суд розглядає справу без проведення судового засідання.

У частині 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва,

УСТАНОВИВ:

28.11.2018 між позивачем (підрядник) та відповідачем (замовник) було укладено Договір підряду № 28/11/18.

Відповідно до п. 1.1. Договору по завданню замовника підрядник власними силами та засобами зобов`язується виконати будівельні роботи на об`єкті: будівництво комплексу житлових будинків з вбудовано-прибудованими приміщеннями, об`єктами соціальної інфраструктури та паркінгами на вул. Багговутівській, 1а у Шевченківському районі м. Києва.

Згідно п. 1.2. Договору підрядник зобов`язується розпочати виконання робіт по договору протягом 3 (трьох) робочих днів з дати отримання авансу, передбаченого п. 3.1. Договору.

Роботи вважаються виконаними після підписання сторонами акту приймання-передачі виконаних робіт (Кб-2в, Кб-3) (надалі - Акт) (п. 5.1. Договору).

Пунктом 5.2. Договору сторони визначили, що підрядник передає замовнику підписаний Акт у двох примірниках, який підписується уповноваженим представником замовника протягом 5-ти робочих днів з дати їх отримання.

У випадку мотивованої письмової відмови замовника від підписання Акту, яка направляється замовником на адресу підрядника протягом 10 (десяти) робочих днів з дати отримання Акту, за погодженням сторін складається акт з переліком виявлених недоліків та дефектів і термінів їх усунення (п. 5.3. Договору).

Відповідно до п. 2.2. Договору оплата за цим Договором проводиться шляхом перерахування замовником відповідної частини Договірної ціни в українських гривнях на поточний рахунок підрядника, зазначений у реквізитах у цьому договорі або у відповідному рахунку на сплату відповідної частини Договірної ціни.

Згідно п. 2.3. Договору перед початком робіт замовник перераховує підряднику аванс в розмірі 20 % Договірної ціни придбання будівельних, паливно-мастильних матеріалів та замовлення механізмів.

Пунктом 2.4. Договору сторони визначили, що остаточний розрахунок за виконані роботи замовник проводить в розмірі різниці між вартістю робіт, виконаних підрядником та прийнятих замовником, і суми всіх оплат за Договором, отриманих підрядником, протягом 5 (п`яти) банківських днів з дати підписання кінцевого Акту виконаних робіт та Довідки про вартість виконаних робіт типової форми КБ-3.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначає, що ним були виконанні будівельні роботи на загальну суму 1 141 499, 74 грн, що підтверджується Актами приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2в та довідками про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за формою КБ-3, що долучені до позовної заяви.

Одна, відповідач частково розрахувався з позивачем за виконані роботи, а саме у розмірі 883 000 грн, у зв`язку з чим у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість на загальну суму 258 499, 74 грн, що і стало підставою для звернення до господарського суду з даним позовом.

Частиною 1 ст. 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77 ГПК України).

Згідно ст. 78 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Суд звертає увагу на те, що статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Переконливість кожного доказу доводиться у змагальній процедурі безпосередньо перед тим складом суду, який дає цьому доказу юридично значущу оцінку.

Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 21 січня 2018 року у справі №5-249кс15.

Відповідно до ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно ст. 875 ЦК України за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Частиною 4 ст. 882 ЦК України визначено, що передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Позивач на підтвердження виконання своїх зобов`язань за договором підряду посилається на Акти приймання виконання будівельних робіт за формою КБ-2в, що долучені позивачем до позовної заяви. Зазначені акти підписані сторонами, але не містять дати їх підписання.

Статтею 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до п. 2.4. Договору сторони визначили, що остаточний розрахунок за виконані роботи замовник проводить в розмірі різниці між вартістю робіт, виконаних підрядником та прийнятих замовником, і суми всіх оплат за Договором, отриманих підрядником, протягом 5 (п`яти) банківських днів з дати підписання кінцевого Акту виконаних робіт та Довідки про вартість виконаних робіт типової форми КБ-3.

За приписами п. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Позивачем не долучено до матеріалів справи за умовами п. 2.4. Договору кінцевого акту виконаних робіт на підставі якого у замовника виникає обов`язок на протязі 5 банківських днів з дати підписання акту, здійснити остаточні розрахунки за виконані роботи.

Відповідно до ч. 3 ст. 74 ГПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Частиною 4 ст. 74 ГПК України встановлено, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Згідно ч. 1 ст. 81 ГПК України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Позивачем не повідомлено суд про неможливість подання кінцевого акту виконання робіт передбаченого п. 2.4. Договору та не заявлено клопотання в порядку ч. 1 ст. 81 ГПК України про витребування доказів у зв`язку з неможливістю їх подання.

Статтею 13 ГПК України визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Господарський суд, враховуючи визначений умовами договору порядок остаточного розрахунку замовника з підрядником, враховуючи відсутність в матеріалах справи кінцевого акту виконаних робіт, який при його наявності зобов`язує відповідача на протязі 5 банківських днів оплатити виконані роботи позивача та враховуючи відсутність дат підписання долучених позивачем до матеріалів справи актів приймання виконання будівельних робіт, вважає вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості, пені, інфляційних втрат, 3 % річних та процентів за користування грошовими коштами в загальному розмірі 294 618, 88 грн, заявленими як передчасно та такими, що не підлягають задоволенню.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору у відповідності до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 129, 236-238, 240, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволені позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.В. Алєєва