ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"05" березня 2021 р. Справа № 911/549/21

Господарський суд Київської області у складі судді Яреми В.А. перевіривши матеріали позовної заяви заступника керівника Київської обласної прокуратури в інтересах держави та територіальної громади сіл, селищ, міст Київської області в особі Київської обласної ради

до 1. Комунальної установи Київської обласної ради «Фонд комунального майна»

2. Приватного сільськогосподарського підприємства «Агрофірма Світанок»

про визнання недійсними результатів електронного аукціону, договору та зобов`язання повернути майно

встановив:

Через канцелярію Господарського суду Київської області надійшла позовна заява заступника керівника Київської обласної прокуратури в інтересах держави та територіальної громади сіл, селищ, міст Київської області в особі Київської обласної ради до Комунальної установи Київської обласної ради «Фонд комунального майна» про:

- визнання недійсними результатів електронного аукціону від 19.11.2020 щодо об`єкта малої приватизації - групи інвентарних об`єктів загальною площею 2946,20 кв.м: а саме: адміністративного корпусу загальною площею 3369,7 кв.м (частка комунальної власності 73,87% - площа 2489,2 кв.м), гаражів загальною площею 279,5 кв.м (частка комунальної власності 100%), митного складу загальною площею 149,3 кв.м (частка комунальної власності 49% - площа 73,2 кв.м), складу конфіскату загальною площею 126,6 кв.м (частка комунальної власності 49% - площа 62,0 кв.м), котельні загальною площею 49,6 кв.м (частка комунальної власності 49% - площа 24,3 кв.м), КПП загальною площею 18,0 кв.м (частка комунальної власності 100%) по вул. Мала Кільцева, 10/1а, село Софіївська Борщагівка, Києво-Святошинський район, Київська область, оформлені протоколом про результати електронного аукціону №UA-PS-2020-10-31-000009-2, затверджені наказом в.о. голови КУ КОР «Фонд Комунального майна» №38 від 20.11.2020;

- визнання недійсним договору купівлі-продажу групи інвентарних об`єктів, які піддягали продажу на аукціоні (мала приватизація) від 20.11.2020, зареєстрованого в реєстрі за №2948, укладеного між Комунальною установою Київської обласної ради «Фонд комунального майна» та Приватним сільськогосподарським підприємством «Агрофірма Світанок» на підставі протоколу про результати електронного аукціону №UA-PS-2020-10-31-000009-2, затвердженого наказом в.о. голови КУ КОР «Фонд Комунального майна» №38 від 20.11.2020;

- зобов`язання ПСП «Агрофірма «Світанок» повернути територіальній громаді сіл, селищ, міст Київської області в особі Київської обласної ради спірні приміщення загальною площею 2946,20 кв.м, розташовані по вул. Мала Кільцева, 10/1а, село Софіївська Борщагівка, Києво-Святошинський район, Київська область, придбані за 25 834 411, 01 грн на підставі договору купівлі- продажу від 20.11.2020, зареєстрованого в реєстрі за №294.

Дослідивши матеріали відповідної позовної заяви, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху, зважаючи на таке.

Водночас відповідно до приписів ст. 91, ч. 2 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Однак, в порушення вказаних вище процесуальних приписів, додані до позовної заяви у якості доказів копії усіх документів не засвідчено належним чином у встановленому законодавством порядку, зокрема згідно вимог Національного стандарту України ДСТУ 4163-2003 «Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації», затвердженого Наказом Держспоживстандарту України №55 від 07.04.2003, тоді як скріплений підписом напис на звороті пакету документів до позовної заяви "згідно з оригіналом, прошито, пронумеровано, скріплено печаткою", свідчить лише про скріплення (прошиття) певного пакету документів, а не засвідчення відповідності оригіналу кожної сторінки з доданих до позову копій документів.

Суд звертає увагу прокурора на те, що відповідно до ч. 8 ст. 42 ГПК України якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в паперовій формі, такі документи скріплюються власноручним підписом учасника справи (його представника).

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ГПК України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами, зокрема довіреністю фізичної або юридичної особи.

Згідно ч. 5 ст. 162 ГПК України у разі пред`явлення позову особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, в заяві повинні бути зазначені підстави такого звернення.

Приписами ч. 4 ст. 53 ГПК України унормовано, що прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

Системне тлумачення положень частин 3- 5 статті 53 Господарського процесуального кодексу України і частини 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" дозволяє дійти висновку, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати такий захист у спірних правовідносинах; 2) якщо немає органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах.

Підставою для представництва прокурором інтересів держави в суді є належне обґрунтування, підтверджене достатніми доказами, зокрема, але не виключно, вжиття прокурором всіх передбачених чинним законодавством заходів, які передують зверненню прокурора до суду для здійснення представництва інтересів держави, повідомленням прокурора на адресу відповідного органу про звернення до суду від його імені, відповідними запитами, а також копіями документів, отриманих від органу, що свідчать про наявність підстав для такого представництва.

Обставини дотримання прокурором процедури, встановленої частинами 3 та 4 статті 23 Закону України "Про прокуратуру", яка повинна передувати зверненню до суду з відповідним позовом, підлягають з`ясуванню судом незалежно від того, чи має місце факт порушення інтересів держави у конкретних правовідносинах, оскільки відповідно до положень статей 53, 174 Господарського процесуального кодексу України недотримання такої процедури унеможливлює розгляд заявленого прокурором позову по суті. Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15.12.2020 у справі №904/82/19.

До того ж у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №912/2385/18 наведено такі правові висновки:

- звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення;

- невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо;

- прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва.

Так, до позовної заяви заступника керівника Київської обласної прокуратури в інтересах держави та територіальної громади сіл, селищ, міст Київської області в особі Київської обласної ради долучено повідомлення №15/4-85вих-21 від 19.02.2021, адресоване Київській обласній раді, попри те як позовна заява не містить пояснень стосовно направлення вказаного повідомлення і невжиття радою жодних заходів протягом розумного строку після отримання такого повідомлення, з урахуванням того, що позов заступником керівника прокуратури подано до суду 22.02.2021.

Відповідно до приписів ст. 172 Господарського процесуального кодексу України позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

До того ж відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують, зокрема, сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Приписами ст. 4 Закону України Про судовий збір встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб установлено з 1 січня 2021 року в розмірі 2 270,00 гривень.

З огляду вищенаведених норм закону та встановлених ст. 4 Закону України Про судовий збір ставок судового збору, за подання у 2020 році до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб 2 270,00 гривень, і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб 794 500,00 грн.

Так, судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, витребування або повернення майна у позадоговірних зобов`язаннях (у тому числі в зв`язку з вимогами, заснованими на положеннях частини 5 статті 216, статті 1212 ЦК України тощо), - як рухомих речей, так і нерухомості, - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. За позовною вимогою про застосування наслідків недійсності правочину судовий збір сплачується залежно від вартості майна (суми коштів), стосовно якого (якої) заявлено вимогу.

Як слідує зі змісту позову заступника керівника Київської обласної прокуратури в інтересах держави та територіальної громади сіл, селищ, міст Київської області в особі Київської обласної ради, прокурором дві вимоги немайнового характеру - визнання недійсними результатів електронного аукціону та договору, та одну вимогу майнового характеру - зобов`язання повернути майно, вартістю 25 834 411,01 грн.

З огляду зазначеного, суд дійшов висновку, що за подання відповідного позову судовий збір має бути сплачений прокурором, виходячи з ціни позову, яка визначається сумою двох самостійних вимог немайнового характеру - 5 404,00 грн та вимоги майнового характеру, з урахуванням вартості майна, - 387 516,17 грн, та загалом необхідна до сплати сума судового збору складає 392 920,17 грн.

Посилання ж прокурора у позовній заяві на постанову Верховного Суду від 02.12.2020 у справі №905/105/20, в розрізі визначення усіх трьох заявлених вимог, як немайнових, не беруться судом до уваги з огляду на нерелевантність відповідно зазначеної прокурором позиції спору за відповідно поданою позовної заявою в інтересах держави та територіальної громади сіл, селищ, міст Київської області в особі Київської обласної ради до Комунальної установи Київської обласної ради «Фонд комунального майна» та Приватного сільськогосподарського підприємства «Агрофірма Світанок» про визнання недійсними результатів електронного аукціону, договору та зобов`язання повернути майно.

Однак до позовної заяви не додано документів, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, а також документів, які підтверджують відправлення відповідачам копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Вказані ж у додатках до позовної заяви «докази направлення позовної заяви з додаками іншим учасникам» у позовних матеріалах відсутні.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, беручи до уваги наведені нормативні приписи та встановленні судом порушення вищезазначених норм процесуального законодавства при зверненні прокурора до суду із відповідним позовом, суд дійшов висновку про залишення позовної заяви заступника керівника Київської обласної прокуратури в інтересах держави та територіальної громади сіл, селищ, міст Київської області в особі Київської обласної ради без руху та надання строку для усунення відповідних недоліків десять днів з дня вручення зазначеної ухвали.

Керуючись ст. ст. 91, 162, 164, 174, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

постановив:

1. Залишити позовну заяву заступника керівника Київської обласної прокуратури в інтересах держави та територіальної громади сіл, селищ, міст Київської області в особі Київської обласної ради без руху.

2. Виявлені недоліки усунути протягом десяти днів з дня вручення зазначеної ухвали шляхом подання до суду:

- належним чином засвідчених копій усіх доданих до позовної заяви документів;

- письмових пояснень стосовно направлення Київській обласній раді повідомлення №15/4-85вих-21 від 19.02.2021 та невжиття відповідною радою жодних заходів протягом розумного строку після отримання такого повідомлення, з урахуванням того, що позов заступником керівника прокуратури подано до суду 22.02.2021;

- документів, які підтверджують відправлення відповідачам копії позовної заяви і доданих до неї документів;

- документів, які підтверджують сплату судового збору за подання позову у передбаченому законом порядку та розмірі 392 920,17 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею відповідно до ч. 2 ст. 235 ГПК України та оскарженню окремо від рішення суду не підлягає відповідно до ч. 2 ст. 254, ст. 255 ГПК України.

Суддя В.А. Ярема