УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

"05" березня 2021 р. м ХарківСправа № 922/651/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Ольшанченка В.І.

розглянувши матеріали

позовної заяви Харківської міської ради (м. Харків)
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Полімер Інтех Холдінг" (м. Харків)
про стягнення 1172989,98 грн,

ВСТАНОВИВ:

Харківська міська рада (позивач) надала Господарському суду Харківської області позовну заяву до Товариства з обмеженою відповідальністю "Полімер Інтех Холдінг" (відповідач), в якій просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Полімер Інтех Холдінг" (вул. Єнакіївська, 7, м. Харків, 61046, ) на користь Харківської міської ради (м-н Конституції, 7, м. Харків, 61003, ; за реквізитами: код класифікації доходів бюджету: 24062200, рахунок (IBAN): UA0020649; код отримувача: 37874947; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); отримувач: ГУК Харків обл/МТГ Харків) безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати у сумі 1172989,98 грн за використання земельної ділянки комунальної власності м. Харкова з кадастровим номером ділянки комунальної власності м. Харкова з кадастровим номером :12:004:0044 по вул. Єнакіївській, 7 у м. Харкові у період з 01.08.2020 по 31.01.2021. Також позивач просить стягнути з відповідача на свою користь витрати зі сплати судового збору у сумі 17594,85 грн.

Дослідивши позовну заяву Харківської міської ради та додані до неї документи, суд зазначає наступне.

Стаття 162 ГПК України містить вимоги до форми та змісту позовної заяви.

Так, згідно з ч. 2 ст. 162 ГПК України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

До позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача (ч. 5 ст. 164 ГПК України).

Подана позовна заява підписана не позивачем особисто, в особі його керівного органу, а уповноваженою особою Харківської міської ради (на засадах самопредставництва) Міхно Л.О.

Відповідно до ст. 131-2 Конституції України (в редакції Закону України "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)", який набрав чинності 30.09.2016), для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура. Незалежність адвокатури гарантується. Засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються законом. Виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення. Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Згідно з підпунктом 11 пункту 16-1 розділу XV "Перехідні положення" Конституції України представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року. Представництво органів державної влади та органів місцевого самоврядування в судах виключно прокурорами або адвокатами здійснюється з 1 січня 2020 року. Представництво в суді у провадженнях, розпочатих до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)", здійснюється за правилами, які діяли до набрання ним чинності, - до ухвалення у відповідних справах остаточних судових рішень, які не підлягають оскарженню.

Законом України №390-IX від 18.12.2019 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розширення можливостей самопредставництва в суді органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, інших юридичних осіб незалежно від порядку їх створення", який набрав чинності 29.12.2019, внесено зміни, у тому числі, до частин третьої і четвертої статті 56 Господарського процесуального кодексу України шляхом викладення в такій редакції:

"3. Юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

4. Держава, Автономна Республіка Крим, територіальна громада беруть участь у справі через відповідний орган державної влади, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування відповідно до його компетенції, від імені якого діє його керівник, інша уповноважена особа відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування), або через представника".

Отже, прийнятий Закон визначає поняття "самопредставництва юридичної особи" шляхом закріплення такого права не лише за керівником, членом виконавчого органу юридичної особи, а для держави та територіальної громади - за керівником відповідного органу, а і за іншими уповноваженими особами.

Працівник органу державної влади, органу місцевого самоврядування підтверджує право на звернення від імені такого органу в порядку самопредставництва, для чого надає суду:

- витяг з контракту, в якому визначено, що особа має повноваження представляти орган державної влади, орган місцевого самоврядування в суді в конкретній судовій справі без окремого доручення; або

- оригінал або копія трудового договору (акту про призначення), або оригінал посвідчення та витяг з посадової інструкції в якій визначено, що особа має повноваження представляти орган державної влади, орган місцевого самоврядування в суді без окремого доручення керівника; та

- окреме доручення (резолюція) керівника, в якому визначено повноваження особи представляти інтереси державного органу, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування в суді в конкретній судовій справі, якщо посадовою інструкцією або контрактом не передбачено право такої особи представляти інтереси юридичної особи без такого доручення.

Разом з тим, положеннями частини 4 статті 56 ГПК України розмежовано такі юридичні категорії, як "самопредставництво" і "представництво".

Відповідно до ст. 237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

Не є представником особа, яка хоч і діє в чужих інтересах, але від власного імені, а також особа, уповноважена на ведення переговорів щодо можливих у майбутньому правочинів.

Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 238 ЦК України представник може бути уповноважений на вчинення лише тих правочинів, право на вчинення яких має особа, яку він представляє.

Чинне законодавство не містить визначення поняття самопредставництва та не визначає обсяг повноважень самопредставника.

За загальним правилом, самопредставництво - це право одноосібного виконавчого органу (керівника) чи голови (уповноваженого члена) колегіального виконавчого органу безпосередньо діяти від імені такої особи без довіреності, представляючи її інтереси в силу закону, статуту, положення.

Аналіз наведених вище законодавчих положень дає підстави для висновку, що визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, статуті, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене її право діяти від імені такої юридичної особи (суб`єкта владних повноважень без права юридичної особи) без додаткового уповноваження (довіреності) та обсяг повноважень.

Виходячи з того, що положення про самопредставництво містяться тільки у процесуальному законодавстві (ГПК, ЦПК, КАСУ), то можливо дійти висновку, що самопредставник має бути наділений лише процесуальними правами та обов`язками учасника справи, визначеними статтею 42 ГПК України.

Поняття "самопредставництва" не наділяє самопредставника правом на підписання позовної заяви від імені особи, з якою він перебуває у трудових відносинах.

Наділення правом на підписання позовної заяви відноситься до інституту представництва, а відтак має бути оформлено відповідно до вимог цих положень.

Верховний Суд (Касаційний адміністративний суд) в ухвалі від 12.02.2020 у справі №160/2199/19 вказав, що для визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене її право діяти від імені такої юридичної особи (суб`єкта владних повноважень) без додаткового уповноваження (довіреності).

В ухвалі від 07.02.2020 у справі №17/495-08 Верховний Суд (Касаційний господарський суд) залишаючи без руху касаційну скаргу вказав, що для підтвердження повноважень брати участь у справі в порядку самопредставництва працівник (юрисконсульт) має надати суду: докази того, що особа обіймає певну посаду (наказ, трудовий договір), а також

- докази, які дозволяють встановити обсяг повноважень вказаної посадової особи (статут, положення, трудовий договір (контракт).

В ухвалі від 16.06.2020 у справі №922/2246/20 Верховний Суд (Касаційний господарський суд) прийшов до висновку про відсутність у матеріалах справи документів, які підтверджують повноваження представника у порядку самопредставництва, а також, що Положення про Юридичний департамент Харківської міської ради в редакції рішення 33 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 26.02.2020 №2006/20, не містить доказів самопредставництва.

В якості доказів наявності повноважень Міхно Л.О., що підписала позовну заяву від імені Харківської міської ради на засадах самопредставництва, надані копії посвідчення №1798, рішення Харківської міської ради 1 сесії 8 скликання №7/20 від 09.12.2020 "Про затвердження положень виконавчих органів Харківської міської ради 8 скликання" з Положенням про Департамент територіального контролю та земельних відносин Харківської міської ради, що є додатком 127 до зазначеного рішення (надалі Положення), витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Так, пунктом 4.1.36 вказаного Положення передбачено, що Департамент відповідно до покладених на нього завдань забезпечує здійснення працівниками Департаменту, зокрема, самопредставництва (у тому числі за резолюцією міського голови) Харківської міської ради, її виконавчого комітету, Департаменту, Управління земельних відносин Департаменту, Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту, Департаменту містобудування та архітектури Харківської міської ради і Служби містобудівного кадастру міста Харкова Департаменту містобудування та архітектури Харківської міської ради, інших виконавчих органів Харківської міської ради у місцевих, апеляційних судах та у Верховному Суді у цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справах.

Працівники Департаменту в порядку самопредставництва або на підставі довіреностей представляють у судах інтереси, зокрема, Харківської міської ради з питань:

- стягнення матеріальних збитків, заподіяних територіальній громаді міста Харкова порушенням вимог земельного законодавства, у випадках, визначених Земельним кодексом України;

- стягнення коштів (плати за землю в розмірі орендної плати або земельного податку), які підлягають відшкодуванню Харківській міській раді в результаті їх безпідставного збереження землекористувачами внаслідок використання земельних ділянок комунальної форми власності;

- стягнення безпідставно збережених коштів (у розмірі орендної плати) за використання земель комунальної форми власності;

- визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, знесення об`єктів нерухомого майна, речові права на які не зареєстровано в установленому законодавством порядку, припинення права власності та права постійного землекористування, розірвання договорів оренди землі на земельні ділянки, які використовуються з порушенням земельного законодавства; стягнення заборгованості з орендної плати за землю;

- оскарження дій, бездіяльності, постанов, повідомлень, протоколів, актів огляду та тимчасового затримання транспортних засобів Інспекції з паркування Департаменту;

- скасування рішень про державну реєстрацію права власності на об`єкти нерухомого майна;

- визнання недійсними та скасування правочинів;

- визнання укладеними договорів оренди землі, додаткових угод до них; з інших питань відповідно до покладених на Департамент функцій та завдань.

Пунктом 4.2.6 Положення встановлено, що Департамент має право: складати, підписувати та подавати позовні заяви, скарги, відзиви, відповіді на відзиви, заперечення, клопотання, заяви про визнання позову, відмови від позову, закриття провадження, збільшення або зменшення позовних вимог, укладати мирові угоди, складати інші заяви із процесуальних питань з усіма правами, що передбачені законодавством, учасникам справи до місцевих, апеляційних судів та до Верховного Суду від імені та з метою захисту прав та законних інтересів Харківської міської ради, її виконавчого комітету, Департаменту, Управління земельних відносин Департаменту, Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту, Департаменту містобудування та архітектури Харківської міської ради і Служби містобудівного кадастру міста Харкова Департаменту містобудування та архітектури Харківської міської ради.

Відповідно до п. 6.1 Положення Департамент очолює директор, який призначається на посаду та звільняється з посади розпорядженням міського голови.

Згідно з п. 6.3.2 вказаного Положення директор Департаменту забезпечує виконання покладених на Департамент завдань, несе персональну відповідальність за їх виконання.

Пунктом 6.3.17 цього ж Положення директор Департаменту діє без довіреності від імені Департаменту, представляє його інтереси у відносинах з іншими органами державної влади, органами місцевого самоврядування, громадськими об`єднаннями, юридичними та фізичними особами.

Натомість, надані позивачем в якості доказів наявності повноважень Міхно Л.О., що підписала позовну заяву від імені Харківської міської ради на засадах самопредставництва, копії посвідчення №1798 та Положення про Департамент територіального контролю та земельних відносин Харківської міської ради, затверджене рішенням Харківської міської ради 1 сесії 8 скликання №7/20 від 09.12.2020, не можуть вважатися належними та допустимими доказами наявності у Міхно Л.О. повноважень на підписання від її імені позовної заяви на засадах самопредставництва, оскільки в них відсутній обсяг повноважень, наданих працівнику Департаменту Міхно Л.О., зокрема, наявності у неї права на підписання вказаної позовної заяви від імені Харківської міської ради.

З доданих до позовної заяви матеріалів вбачається, що ОСОБА_1 не є "Департаментом", який згідно з п. 4.2.6 Положення наділений правом на складання, підписання та подачу позовних заяв, скарг, відзиву, відповіді на відзив, заперечень, клопотань, заяви про визнання позову, відмови від позову, закриття провадження, збільшення або зменшення позовних вимог, укладання мирової угоди, складання інших заяв із процесуальних питань, і навіть не є директором Департаменту, на якого згідно з п. 6.3.2 Положення покладено виконання завдань Департаменту.

Крім того, вищезазначене посвідчення головного спеціаліста - юрисконсульта відділу правового забезпечення діяльності інспекції з контролю за використанням та охороною земель комунальної власності управління правового забезпечення Департаменту територіального контролю та земельних відносин Міхно Л.О. №1798 підписане секретарем міської ради Тереховим І.О., щодо якого в доданому до позову витягу з ЄДР або з будь-якого іншого документу не вбачається повноважень визначати осіб, які мають право здійснювати самопредставництво органу місцевого самоврядування, тому вказане посвідчення не може бути належним доказом підтвердження повноважень Міхно Л.О. у судах у порядку самопредставництва з правом підпису процесуальних документів від імені Харківської міської ради.

Відповідно до ч. 3 ст. 56 ГПК України юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Частина 3 статті 56 ГПК України містить вичерпний перелік нормативних актів, в яких може бути уповноважено іншу особу на самопредставництво юридичної особи і розширеному тлумаченню не підлягає. Цей перелік не містить посилань на витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, як на нормативний акт, яким можливо підтвердити повноваження вищевказаної особи на самопредставництво юридичної особи.

Відтак додана до позову копія витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не може вважатися належним та допустимим доказом наявності у Міхно Л.О. повноважень на самопредставництво органу місцевого самоврядування.

Також з доданих до позовної заяви матеріалів не вбачається жодного іншого документа, що підтверджує повноваження самопредставника Міхно Л.О., який підписав зазначену позовну заяву, на підписання позовної заяви від імені Харківської міської ради на засадах самопредставництва, а відтак неможливо встановити обсяг повноважень, наданих Міхно Л.О., зокрема, на підписання позовної заяви від імені Харківської міської ради на засадах самопредставництва.

До того ж, до поданої позовної заяви не додано документу, який би свідчив про покладення на Міхно Л.О. повноважень директора Департаменту.

Таким чином, відсутні підстави вважати, що позовна заява підписана представником, який має на це право.

Відтак, позивачем позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164 ГПК України, що є підставою для застосування судом ч. 1 ст. 174 ГПК України.

Так, згідно з ч. 1 ст. 174 ГПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне залишити без руху позовну заяву Харківської міської ради.

Керуючись статтями 162, 164, 174, 232 - 235 ГПК України,

УХВАЛИВ:

1. Залишити без руху позовну заяву Харківської міської ради.

2. Надати Харківській міській раді строк 10 днів з дня вручення їй цієї ухвали для усунення недоліків, а саме на подання Господарському суду Харківської області:

- повноважень особи, що підписала позов, на підписання позовної заяви від імені Харківської міської ради;

- письмового уточнення повного найменування відповідача.

3. Зобов`язати позивача у випадку виправлення зазначених у цій ухвалі недоліків та подання нових доказів невідкладно надіслати відповідні документи відповідачу. Докази про це надати суду.

Роз`яснити, що якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу.

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено та підписано 05.03.2021.

Суддя В.І. Ольшанченко

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі - http://reyestr.court.gov.ua.