СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" лютого 2021 р. Справа № 922/2395/20

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Мартюхіна Н.О., суддя Геза Т.Д., суддя Плахов О.В.,

при секретарі судового засідання: Семенові О.Є.

за участю представників сторін:

від позивача за первісним позовом: Машкіна Н.В. - паспорт НОМЕР_1 ;

від відповідача за первісним позовом: Салій Д.В., ордер ПТ №058945 від 31.08.2020, Чоломбитко Т.В., керівник

розглянувши апеляційну скаргу Садівничого товариства "Спецстроевец", м. Харків (вх. №3435 Х/2),

на рішення Господарського суду Харківської області від 18.11.2020 (повний текст складено 24.11.2020) у справі №922/2395/20 (суддя Смірнова О.В.),

за первісним позовом Фізичної особи ОСОБА_1 , м. Харків,

до відповідача Садівничого товариства "Спецстроевец", м. Харків,

про визнання недійсним рішення загальних зборів від 17.08.2019,

та за зустрічним позовом Садівничого товариства "Спецстроевец", м. Харків,

до відповідача Фізичної особи ОСОБА_1 , м. Харків,

про визнання недійсним протоколу загальних зборів №6 від 19.05.2018,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Харківської області від 18.11.2020 по справі №922/2395/20: первісний позов задоволено в повному обсязі та визнано недійсним рішення загальних зборів членів Садівничого товариства "Спецстроевец", оформлене протоколом від 17 серпня 2019 року, в частині звільнення з посади голови правління ОСОБА_1 та обрання нового голови правління; у задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Не погодившись з ухваленим рішенням, Садівниче товариство "Спецстроевец" звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 18.11.2020 у справі №922/2395/20 та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні первісного позову та задовольнити зустрічні позовні вимоги Садівничого товариства "Спецстроевец" до Фізичної особи ОСОБА_1 про визнання недійсним протоколу загальних зборів №6 від 19.05.2018.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, скаржником зазначено наступне:

- ОСОБА_1 а не є членом Садівничого товариства "Спецстроевец", у зв`язку із чим позбавлена права брати участь у діяльності Товариства, управлінні його справами, обирати, та бути обраною до органів управління та контролю. Зазначені обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи документами, зокрема додатками до протоколів загальних зборів Товариства №6 від 19.05.2018, №5 від 22.10.2016;

- судом першої інстанції не надано оцінку та не взято до уваги відомості, які містяться в протоколі загальних зборів №7 від 18.05.2019 згідно якого ОСОБА_1 відмовилася від виконання обов`язків голови Товариства, що свідчить про відсутність порушеного права;

- факт обізнаності членів Товариства про проведення загальних зборів від 17.08.2019 підтверджується копіями відповідних заяв членів Товариства, які були присутні на них, їх особистими підписами у Додатку до Протоколу загальних зборів та відомостями, які містяться у самому Протоколі, в якому зазначено, що усі члени Товариства були сповіщені шляхом розміщення оголошень на інформаційних щитах;

- факт обізнаності членів Товариства про проведення загальних зборів від 17.08.2019 також підтверджується відповідного оголошення, в якому зазначено повний перелік питань, які розглядалися під час проведення загальних зборів Товариства.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 24.12.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Садівничого товариства "Спецстроевец" на рішення Господарського суду Харківської області від 18.11.2020 у справі №922/2395/20; призначено справу до розгляду на "03" лютого 2021 р. о 14:15 год. у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й поверх, в залі засідань №105.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 25.01.2021 у зв`язку із перебуванням головуючого судді Мартюхіної Н.О. у відпустці станом на дату розгляду справи, призначено справу №922/2395/20 до розгляду на 17 лютого 2021 о 10:45 год.

Протокольною ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 17.02.2021 оголошено перерву до 24.02.2021 до 12:15 год.

Позивач в судовому засіданні 24.02.2021 заперечив проти задоволення апеляційної скарги, вважає рішення суду першої інстанції законним та таким, що підлягає залишенню без змін з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу. Крім того, зазначив, що останній був присутній 17.08.2019 на зустрічі із іншими членами Садівничого товариства "Спецстроевец", а не на загальних зборах членів Садівничого товариства "Спецстроевец" від 17.08.2019.

Відповідач в судовому засіданні 24.02.2021 наполягав на задоволенні апеляційної скарги, вважає рішення суду першої інстанції незаконним та таким, що підлягає скасуванню.

Перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, 02.09.1988 року відбулася державна реєстрація Садівничого товариства "Спецстроевец".

Рішенням загальних зборів Товариства, оформленим протоколом № 5 від 22.10.2016 року, затверджено нову редакцію Статуту Товариства (далі - Статут), яка була чинна під час прийняття загальними зборами спірних рішень.

Відповідно до п. 1.2. Статуту головним завданням Товариства є організація колективного садівництва, ефективного використання його членами виділених земельних ділянок для вирощування фруктів, ягід, овочів іншої сільськогосподарської продукції, створення умов для оздоровлення та відпочинку членів Товариства та їх родин, забезпечення гарантії прав та захист інтересів його членів.

Товариство є організацією добровільно об`єднаних громадян - землекористувачів, землевласників (орендарів) і їх земельних ділянок, приватних чи наданих в користування в єдину територію із збереженням меж відокремленості їх ділянок на основі договірного, фіксованого членства для спільного ведення садівництва, в подальшому "Садівники", при цьому виконання Статутних вимог Товариства - обов`язкове для всіх членів, та не членів Товариства, які знаходиться на цій єдиній загальній території. Садівниче товариство - це непідприємницька організація на правах юридичної особи, що створена громадянами на добровільних засадах для ведення колективного садівництва та є незалежною, самоврядною, неприбутковою організацією. (п. 1.3.1., 1.3.2. Статуту).

Рішенням загальних зборів Товариства, оформленим протоколом № 6 від 19.05.2018 року, на посаду голови Садівничого товариства "Спецстроевец" призначено ОСОБА_1

Рішенням загальних зборів Садівничого товариства "Спецстроевец"., оформленим протоколом від 17.08.2019 року, зокрема, було звільнено голову Товариства ОСОБА_1 та обрано нового голову Товариства - ОСОБА_2 .

Не погодившись із вищевказаними обставинами, фізична особа ОСОБА_1 звернулась до господарського суду Харківської області з позовною заявою (із врахуванням уточнених позовних вимог) до Садівничого товариства "Спецстроевец" в якій просило визнати недійсними загальні збори членів Садівничого товариства "Спецстроевец" від 17 серпня 2019 року та рішення, прийняте за результатами зборів: обрання нового голови правління, звільнення з посади голови правління ОСОБА_1

Крім того, Садівниче товариство "Спецстроевец" звернулось до фізичної особи ОСОБА_1 и із зустрічною позовною заявою, в якій просило визнати недійсним та скасувати протокол загальних зборів Товариства № 6 від 19.05.2018 року, щодо призначення ОСОБА_1 на посаду виконуючою обов`язки голови Товариства.

Позивач за первісним позовом зазначає, що про загальні збори членів Товариства від 17.08.2019 року вона не знала та не була присутня під час їх проведення, як і більшість членів Товариства, що, на її думку, свідчить про порушення процедури скликання загальних зборів та наявність підстав для скасування прийнятих на них рішень.

В свою чергу, відповідач за первісним позовом вважає, що скасуванню підлягає протокол загальних зборів Товариства № 6 від 19.05.2018 року щодо призначення ОСОБА_1 на посаду голови СТ "Спецстроевец", оскільки остання на той час не була членом Товариства, а тому вона не могла бути обраною на посаду голови Товариства.

Як вже зазначалось вище, рішенням Господарського суду Харківської області від 18.11.2020 первісний позов задоволено в повному обсязі та визнано недійсним рішення загальних зборів членів Садівничого товариства "Спецстроевец", оформлене протоколом від 17 серпня 2019 року, в частині звільнення з посади голови правління ОСОБА_1 та обрання нового голови правління; у задоволенні зустрічного позову відмовлено.

При перегляді рішення місцевого господарського суду із врахуванням меж апеляційного перегляду згідно положень ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів апеляційного господарського суду виходить з наступного.

Згідно ч.ч. 1, 3 статті 167 Господарського кодексу України корпоративні права це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Стаття 55 Господарського кодексу України визначає господарські організації як юридичні особи, створені відповідно до ЦК України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку.

Господарською діяльністю у Господарському кодексі України вважається діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Цей Кодекс розрізняє господарську діяльність, яка має на меті отримання прибутку (підприємництво) і некомерційну господарську діяльність, яка здійснюється без такої мети (стаття 3).

За способом утворення (заснування) та формування статутного капіталу стаття 63 Господарського кодексу України відносить кооперативні підприємства до корпоративних, а за формою власності - до підприємств колективної власності.

Корпоративне підприємство характеризується тим, що утворюється, як правило, двома або більше засновниками за їх спільним рішенням (договором), діє на основі об`єднання майна та/або підприємницької чи трудової діяльності засновників (учасників), їх спільного управління справами, на основі корпоративних прав, у тому числі через органи, що ними створюються, участі засновників (учасників) у розподілі доходів та ризиків підприємства.

Підприємством колективної власності визнається корпоративне або унітарне підприємство, що діє на основі колективної власності засновника (засновників) (стаття 93 Господарського кодексу України).

Кооперативи як добровільні об`єднання громадян з метою спільного вирішення ними економічних, соціально-побутових та інших питань можуть створюватися у різних галузях (виробничі, споживчі, житлові тощо). Діяльність різних видів кооперативів регулюється законом. Господарська діяльність кооперативів повинна здійснюватися відповідно до вимог цього Кодексу, інших законодавчих актів (стаття 94 Господарського кодексу України).

Зазначені норми кореспондуються із нормами статей 83, 85, 86 Цивільного кодексу України, згідно з положеннями яких юридичні особи можуть створюватися у формі товариств, установ та в інших формах, встановлених законом. Товариством є організація, створена шляхом об`єднання осіб (учасників), які мають право участі у цьому товаристві. Товариство може бути створено однією особою, якщо інше не встановлено законом. Непідприємницькими товариствами є товариства, які не мають на меті одержання прибутку для його наступного розподілу між учасниками. Непідприємницькі товариства (кооперативи, крім виробничих, об`єднання громадян тощо) та установи можуть поряд зі своєю основною діяльністю здійснювати підприємницьку діяльність, якщо інше не встановлено законом і якщо ця діяльність відповідає меті, для якої вони були створені, та сприяє її досягненню.

Особливості створення кооперативів та ведення господарської діяльності обслуговуючими кооперативами визначається Законом України "Про кооперацію" (далі - Закон).

За змістом положень статей 2, 6, 9 Закону України "Про кооперацію" кооператив є юридичною особою, державна реєстрація якого проводиться в порядку, передбаченому законом. Відповідно до завдань та характеру діяльності кооперативи поділяються на такі типи: виробничі, обслуговуючі та споживчі. За напрямами діяльності кооперативи можуть бути сільськогосподарськими, житлово-будівельними, садово-городніми, гаражними, торговельно-закупівельними, транспортними, освітніми, туристичними, медичними тощо.

Обслуговуючий кооператив - це кооператив, який утворюється шляхом об`єднання фізичних та/або юридичних осіб для надання послуг переважно членам кооперативу, а також іншим особам з метою провадження їх господарської діяльності. Обслуговуючі кооперативи надають послуги іншим особам в обсягах, що не перевищують 20 відсотків загального обороту кооперативу. Обслуговуючий кооператив надає послуги своїм членам, не маючи на меті одержання прибутку (статті 2, 23 Закону України "Про кооперацію").

Таким чином, обслуговуючий кооператив незалежно від напряму його діяльності є господарською організацією - юридичною особою, яка здійснює некомерційну господарську діяльність з моменту державної реєстрації на підставі закону та свого статуту.

За змістом наведених норм корпоративні права характеризуються тим, що особа, яка є учасником (засновником, акціонером, членом) юридичної особи має право на участь в управлінні господарською організацією та інші правомочності передбачені законом і статутними документами.

Згідно з положеннями статті 12 Закону України «Про кооперацію» основними правами члена кооперативу є, зокрема, участь в господарській діяльності кооперативу, а також в управлінні кооперативом, право голосу на його загальних зборах, право обирати і бути обраним в органи управління; користування послугами кооперативу; право вносити пропозиції щодо поліпшення роботи кооперативу, усунення недоліків у роботі його органів управління та посадових осіб; право звертатися до органів управління та органів контролю за діяльністю кооперативу, посадових осіб кооперативу із запитами, пов`язаними з членством у кооперативі, діяльністю кооперативу та його посадових осіб, одержувати письмові відповіді на свої запити.

Отже, члени обслуговуючого кооперативу незалежно від напряму його діяльності є носіями корпоративних прав, а відносини між його членами та кооперативом, які пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, є корпоративними.

Статтею 15 Закону України "Про кооперацію" встановлено, що вищим органом управління кооперативу є загальні збори членів кооперативу. До компетенції загальних зборів членів кооперативу належить: затвердження статуту кооперативу та внесення до нього змін, прийняття інших рішень, що стосуються діяльності кооперативу; утворення органів управління та органів контролю за діяльністю кооперативу, інших органів кооперативу; заслуховування звітів його органів управління і органів контролю; затвердження порядку розподілу доходу кооперативу; визначення розмірів вступного і членського внесків та паїв; визначення розмірів, порядку формування та використання фондів кооперативу; визначення розмірів оплати праці голови Правління, голови ревізійної комісії (ревізора), а також кошторису на утримання апарату органів управління та органів контролю за діяльністю кооперативу; затвердження річного звіту і балансу кооперативу; затвердження рішення Правління або голови Правління про прийняття нових членів та припинення членства; прийняття рішень щодо володіння, користування та розпорядження майном; утворення спеціальних комісій із залученням як консультантів найманих працівників; прийняття рішень про вступ кооперативу до кооперативних об`єднань; прийняття рішень про реорганізацію або ліквідацію кооперативу. Рішенням загальних зборів членів кооперативу до компетенції загальних зборів можуть бути віднесені інші питання діяльності кооперативу. Чергові загальні збори членів кооперативу скликаються Правлінням або головою кооперативу у разі потреби, але не рідше одного разу на рік. Про дату, місце, час проведення та порядок денний загальних зборів члени кооперативу повинні бути повідомлені не пізніше ніж за 10 днів до визначеного строку їх проведення. Позачергові загальні збори членів кооперативу скликаються на вимогу: не менше третини його членів; спостережної ради; ревізійної комісії (ревізора); органу управління кооперативного об`єднання, членом якого він є. Позачергові загальні збори членів кооперативу повинні бути скликані протягом 20 днів з дня надходження такої вимоги. У разі незабезпечення правлінням (головою) кооперативу скликання позачергових загальних зборів вони можуть бути скликані особами, які вимагали їх скликання, протягом наступних 20 днів. Загальні збори членів кооперативу правомочні вирішувати питання, якщо на них присутні більше половини його членів, а збори уповноважених - за наявності не менше двох третин уповноважених. Кожний член кооперативу чи уповноважений кооперативу має один голос, і це право не може бути передано іншій особі. Рішення загальних зборів членів (зборів уповноважених) кооперативу про прийняття, внесення змін до статуту, вступ до кооперативного об`єднання або вихід з нього та про реорганізацію або ліквідацію кооперативу вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало не менш як 75 відсотків членів кооперативу, присутніх на загальних зборах кооперативу. З інших питань рішення приймаються простою більшістю голосів членів (уповноважених) кооперативу, присутніх на його загальних зборах. Рішення загальних зборів членів (зборів уповноважених) кооперативу приймаються відповідно до його статуту відкритим або таємним голосуванням.

Підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів учасників (акціонерів, членів) юридичної особи можуть бути: невідповідність рішень загальних зборів нормам законодавства; порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів; позбавлення учасника (акціонера, члена) юридичної особи можливості взяти участь у загальних зборах. Зокрема, рішення загальних зборів юридичної особи можуть бути визнані недійсними в судовому порядку в разі недотримання процедури їх скликання.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду викладено в постанові від 28.01.2020 року у справі №924/641/17.

Обов`язковою умовою повідомлення про скликання загальних зборів юридичної особи є одночасна наявність у такому повідомленні інформації про час, місце проведення зборів та інформації про питання, що будуть винесені на розгляд зборів (порядок денний). Відсутність у повідомленні про проведення загальних зборів будь-якої з названих складових, як і відсутність самого повідомлення, може бути підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів.

Пунктом 4.3. Статуту передбачено, що про скликання зборів члени Товариства сповіщаються не пізніше ніж за 10 днів до дати проведення зборів.

Положення Статуту Садівничого товариства "Спецстроевец" не визначають конкретного механізму повідомлення члена кооперативу про проведення загальних зборів, разом з тим судом першої інстанції вірно зазначено, що особа, яка скликає загальні збори учасників, повинна вжити всіх розумних заходів для повідомлення учасників про проведення цих зборів. Обраний спосіб повідомлення про їх проведення повинен забезпечити реальне персональне повідомлення учасника, а не формальне значення.

У випадку заперечення учасником факту повідомлення його про проведення загальних зборів, обов`язок доказування обставин повідомлення такої особи про проведення загальних зборів покладається на особу, рішення органу якого оспорюється.

Дана правовий висновок Верховного Суду викладено в постановах від 05.05.2020 року у справі №916/1996/19 та від 06.02.2020 року у справі №906/307/19.

Стаття 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства змагальність сторін, яка, зокрема, проявляється в тому, що, як зазначається в частині 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування

З урахуванням вимог ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 27 жовтня 1993 р. по справі "Домбо Бехеер" проти Нідерландів зазначено, що принцип рівності сторін у процесі у розумінні «справедливого балансу» між сторонами вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно до другої сторони.

Проте, Садівничим товариством "Спецстроевец" не надано жодних належних та допустимих доказів в розумінні ст.ст.76-77 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження повідомлення позивача за первісним позовом про дату, час і місце проведення, а також порядок денний загальних зборів членів Товариства, які відбулися 17.08.2019 року та на яких було вирішено, зокрема, питання про звільнення з посади голови Товариства ОСОБА_1 та обрання нового голови.

Крім того, Садівничим товариством "Спецстроевец" не було надано місцевому господарському суду самого повідомлення, яке відображало б відомості про дату, час, місце проведення зборів, зміст порядку денного, тощо.

Що стосується наданої апелянтом до апеляційного господарського суду копії оголошення про проведення зборів Садівничого товариства "Спецстроевец" від 17.08.2019 (яке було розміщено на інформаційних щитах Товариства), судова колегія апеляційної інстанції не приймає зазначений доказ, зважаючи на наступне;

- статтею 269 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього;

- Садівничим товариством "Спецстроевец" не заявлялось клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових доказів, а також не наведено жодних причин неможливості подання місцевому господарському суду копії вищевказаного оголошення з причин, що об`єктивно не залежали від нього;

- копія оголошення про проведення зборів Садівничого товариства "Спецстроевец" від 17.08.2019 не була предметом дослідження місцевим господарським судом, у зв`язку із чим останній був позбавлений можливості надати оцінку вказаному доказу;

- зазначені вище обставини в контексті положень ст. 269 Господарського процесуального кодексу України унеможливлюють залучення до матеріалів справи такого нового доказу.

Що стосується пояснень ОСОБА_1 з приводу того, що остання була присутня 17.08.2019 на зустрічі із іншими членами Садівничого товариства "Спецстроевец", судова колегія апеляційної інстанції зазначає, що позивач за первісним позовом визнав факт її присутності саме на зустрічі з керівниками Золочевської громади та представниками кадастрового центру Харківської області. Разом з тим, ОСОБА_1 а заперечила проти її присутності на загальних зборах членів Садівничого товариства "Спецстроевец" від 17.08.2019 на яких було вирішено, в тому числі, питання про її звільнення з посади голови Товариства.

Стосовно наявних в матеріалах справи заяв членів Садівничого товариства "Спецстроевец", якими останні нібито визнали факт присутності ОСОБА_1 на загальних зборах Товариства від 17.08.2019, судова колегія апеляційної інстанції не досліджує зазначені докази, оскільки останні не відповідають вимогам ч.3 ст.88 Господарського процесуального кодексу України щодо нотаріального посвідчення підпису заяв свідків.

Наведені вище обставини свідчать, про недоведення Садівничим товариством "Спецстроевец" факту повідомлення ОСОБА_1 про проведення загальних зборів членів Садівничого товариства "Спецстроевец" від 17.08.2019, що свідчить про порушення процедури скликання загальних зборів та порушення корпоративних прав позивача за первісним позовом на управління Товариством.

Приймаючи до уваги те, що неповідомлення учасника юридичної особи про скликання й проведення загальних зборів, на яких його виключили з учасників товариства, є безумовним порушенням його корпоративних прав, судова колегія апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої щодо задоволення первісних позовних вимог про визнання недійсним рішення загальних зборів членів Садівничого товариства "Спецстроевец", оформлене протоколом від 17 серпня 2019 року, в частині звільнення з посади голови ОСОБА_1 та обрання нового голови Товариства.

Під час перегляду рішення суду першої інстанції в частині зустрічних позовних вимог Садівничого товариства "Спецстроевец" до ОСОБА_1 про визнання недійсним та скасування протоколу загальних зборів Товариства № 6 від 19.05.2018 року, щодо призначення ОСОБА_1 на посаду виконуючою обов`язки голови Товариства, колегія суддів апеляційного господарського суду виходить з наступного.

Згідно п.4.2. Статуту Вищим органом управління садівницького Товариства є загальні збори членів садівничого товариства. Загальні збори членів садівничого Товариства є легітимними, якщо на них присутні не менше 50%+1 голос садівників.

Загальні збори (збори уповноважених представників членів Товариства) зокрема обирають на 3 роки голову Товариства, як гаранта та відповідального за кошти та майно Товариства, затверджують йому посадовий оклад (п. 4.2.2. Статуту).

Як вже зазначалось вище, рішенням загальних зборів Товариства, оформленим протоколом № 6 від 19.05.2018 року, на посаду голови Садівничого товариства "Спецстроевец" призначено ОСОБА_1 .

Із змісту вищевказаного рішення вбачається, що на загальних зборах Садівничого товариства "Спецстроевец" від 19.05.2018 були присутні 151 із загальної кількості 295 членів Товариства. Головуючим загальних зборів було обрано ОСОБА_3 , а секретарем зборів ОСОБА_1 .

Отже, зважаючи на присутність на зборах 151 із 295 членів Товариства, під час проведення загальних зборів учасників Садівничого товариства "Спецстроевец" від 19.05.2018 було забезпечено кворум, у зв`язку із чим такі збори є легітимними та такими, що породжують відповідні правові наслідки.

Відомості про ОСОБА_1 як голову Садівничого товариства "Спецстроевец" було внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 05.10.2018.

Наведені вище обставини свідчать про обрання ОСОБА_1 головою Садівничого товариства "Спецстроевец" у спосіб, визначений Статутом Товариства та згідно положень законодавством, що діяло на момент проведення зборів.

Доводи Садівничого товариства "Спецстроевец" про те, що ОСОБА_1 не є членом Товариства, оскільки вона відсутня у списках членів Товариства та не є власником жодної земельної ділянки, розташованої на території Товариства, а тому не могла бути обраною на посаду голови Товариства, є безпідставними та необґрунтованими, зважаючи на наступне.

Згідно з ст. 10 Закону України «Про кооперацію» членами кооперативу можуть бути громадяни України, іноземці та особи без громадянства, юридичні особи України та іноземних держав, що діють через своїх представників, які внесли вступний внесок та пай у розмірах, визначених статутом кооперативу, додержуються вимог статуту і користуються правом ухвального голосу. Членом кооперативу може бути фізична особа, яка досягла 16-річного віку і виявила бажання брати участь у його діяльності. Кооператив зобов`язаний вести облік своїх членів та видати кожному з них посвідчення про членство.

Відповідно до п. 2.1. Статуту садівником - членом Товариства може бути кожний громадянин України, що досяг 16-річного віку, який виявив бажання брати участь у здійсненні цілей та завдань Товариства.

Попередня редакція статуту Товариства від 20.12.2003 року також передбачала (п. 12), що членом Товариства може бути будь-який громадянин України, що досяг 18-річного віку, який виявив бажання і є здатним брати участь у здійсненні цілей та завдань Товариства, а також його статуту.

Таким чином, судом першої інстанції було вірно встановлено, що членом Товариства може бути кожний громадянин України, що досяг 16-річного віку, який виявив бажання брати участь у здійсненні цілей та завдань Товариства. При цьому, такої вимоги як необхідність бути власником земельної ділянки ані Статут, ані вищевказаний Закон не містять.

Згідно наявної в матеріалах справи копії членської книжки ОСОБА_1 вбачається, що остання є членом Товариства згідно рішення №68 від 22.07.1988 року. Зазначена членська книжка містить підпис голови та печатку Товариства, у зв`язку із чим остання є належним та допустимим доказом в розумінні ст.ст.76-77 Господарського процесуального кодексу України того, що ОСОБА_1 стала членом Товариства ще у 1988 році.

При цьому, в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 станом на момент проведення оскаржуваних зборів Садівничого товариства "Спецстроевец" від 19.05.2018 була виключено з членів Товариства.

Крім того, судова колегія апеляційної інстанції зауважує, що до 2020 року жодною особою не ставилося питання стосовно того, що ОСОБА_1 не є членом Садівничого товариства "Спецстроевец", не могла бути обраною його головою, а рішення загальних зборів учасників Садівничого товариства "Спецстроевец" від 19.05.2018 є незаконним та таким, що підлягає визнанню недійсним.

Доводи апелянта, що судом першої інстанції не надано оцінку та не взято до уваги відомості, які містяться в протоколі загальних зборів №7 від 18.05.2019 згідно якого ОСОБА_1 відмовилася від виконання обов`язків голови Товариства, відхиляються колегією суддів, оскільки зазначеним рішенням загальних зборів учасників Садівничого товариства "Спецстроевец" рішення про зняття ОСОБА_1 з посади голови Товариства не приймалось.

Наведені вище обставини свідчать, що станом на момент прийняття загальними зборами Товариства рішення від 19.05.2018 року щодо призначення ОСОБА_1 на посаду голови Товариства, остання була членом Товариства та могла бути обраною його головою.

Посилання апелянта на нормативно-правові акти УССР, які діяли на момент створення Садівничого товариства "Спецстроевец", жодним чином не впливають на вирішення спору по суті в даній справі, оскільки в даному випадку оцінці підлягають норми законодавства, які були чинними на момент проведення оскаржуваних зборів членів Товариства.

Також судова колегія апеляційного господарського суду зазначає, що згідно ст.15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст. 16 Цивільного кодексу України, передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 20 Господарського кодексу України, встановлено, що держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб`єктів господарювання та споживачів. Кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.

Згідно ч.2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Таким чином, за приписами чинного законодавства, основною метою здійснення правосуддя є захист та відновлення порушеного права особи, яка звернулась до суду із відповідною позовною заявою.

Разом з тим, Садівничим товариством "Спецстроевец" не обґрунтовано яким саме чином рішення загальних зборів учасників Товариства від 19.05.2018 щодо призначення ОСОБА_1 на посаду голови Товариства, порушує права та охоронювані законом інтереси апелянта, як юридичної особи.

Відсутність порушеного права та охоронюваних законом інтересів особи, яка звертається до суду із позовною заявою, є самостійною підставою для відмови в задоволенні позовних вимог.

Враховуючи наведене, приймаючи до уваги те, що апелянтом не доведено наявність підстав із яким діюче законодавство пов`язує можливість визнання недійсними рішення загальних зборів учасників Товариства, а також відсутність у апелянта порушеного права, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні зустрічного позову Садівничого товариства "Спецстроевец" до ОСОБА_1 про визнання недійсним та скасування протоколу загальних зборів Товариства № 6 від 19.05.2018 року, щодо призначення ОСОБА_1 на посаду виконуючою обов`язки голови Товариства.

Доводи апелянта були спростовані в даній постанові апеляційного господарського суду, крім того, судова колегія апеляційної інстанції зазначає, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що судом першої інстанції в повному обсязі досліджені обставини, що мають значення для справи, у зв`язку із чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення Господарського суду Харківської області від 18.11.2020 у справі №922/2395/20 підлягає залишенню без змін.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на скаржника.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 276, 281, 282, 283, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Садівничого товариства "Спецстроевец" на рішення Господарського суду Харківської області від 18.11.2020 у справі №922/2395/20 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Харківської області від 18.11.2020 у справі №922/2395/20 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок та строки оскарження в касаційному порядку встановлені статтями 286-289 ГПК України.

Головуючий суддя Н.О. Мартюхіна

Суддя Т.Д. Геза

Суддя О.В. Плахов

(Повний текст постанови складено 26.02.2021 року).