ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.02.2021 Справа № 908/1282/20

м.Дніпро, просп. Д. Яворницького, 65 зал №511

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Подобєд І.М. (доповідач),

суддів: Орєшкіна Е.В., Широбокова Л.П.

секретар судового засідання Абадей М.О.

за участю представників:

від ТОВ "ЕЛІМ": Переметчик О.В., довіреність №б/н від 25.09.2020, адвокат

від Відокремленого підрозділу "Атоменергомаш" ДП "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом": не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Атоменергомаш" на рішення Господарського суду Запорізької області від 28.10.2020 у справі №908/1282/20 (головуючий суддя Проскуряков К.В., судді Корсун В.Л., Топчій О.А.; повний текст рішення складено та підписано 09.11.2020)

за первісним позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛІМ" (10025, м.Житомир, вул. Заводська, буд. 4; )

до відповідача: Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Атоменергомаш" (71053, Запорізька область, м.Енергодар, а/с 306; )

про стягнення 323465,56 грн.

за зустрічним позовом: Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Атоменергомаш" (71053, Запорізька область, м.Енергодар, а/с 306; )

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛІМ" (10025, м.Житомир, вул. Заводська, буд. 4; )

про стягнення 26260,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕЛІМ" звернулося до Господарського суду Запорізької області з позовом до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Атоменергомаш", в якому в подальшому з урахуванням заяви про уточнення від 27.07.2020 №319 просив стягнути з відповідача основний борг у сумі 319999,99 грн., 3 % річних за період з 21.04.2020 по 26.07.2020 у сумі 2551,23 грн. пеню у сумі 8060,00 грн. за зустрічним позовом зарахувати як зустрічні вимоги на підставі ст. 601 ЦК України.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем своїх зобов`язань за договором поставки №20/05/140 від 18.11.2019 в частині своєчасної оплати отриманої продукції.

ДП "НАЕК "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Атоменергомаш" звернулося до суду із зустрічним позовом до ТОВ "ЕЛІМ" про стягнення пені за період з 20.12.2019 по 20.01.2020 у сумі 8060,00 грн. та штраф у сумі 18200,00 грн., нараховані у зв`язку із порушенням строків поставки за договором поставки №20/05/140 від 18.11.2019.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 28.10.2020 у справі №908/1282/20 первісні позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Атоменергомаш" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛІМ" суму основного боргу за договором поставки №20/05/140 від 18.11.2019 (підписаний 25.11.2019) у розмірі 319999 грн. 99 коп., 3 % річних за період з 21.04.2020 по 26.07.2020 у розмірі 2544 грн. 26 коп. та судовий збір у розмірі 4838 грн. 16 коп.

В іншій частині первісних позовних вимог відмовлено.

Зустрічні позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛІМ" на користь Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Атоменергомаш" пеню за період з 20.12.2019 по 19.01.2020 (включно) у розмірі 5759 грн. 88 коп., судовий збір у розмірі 461 грн. 05 коп.

В іншій частині зустрічних позовних вимог відмовлено.

Ухвалено провести зустрічне зарахування та стягнути з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Атоменергомаш" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛІМ" суму основного боргу у розмірі 314240 грн. 11 коп., 3 % річних за період з 21.04.2020 по 26.07.2020 у розмірі 2544 грн. 26 коп., судовий збір у розмірі 4377 грн. 11 коп.

Суд за первісними вимогами визнав доведеними вимоги про стягнення суми заборгованості в частині оплати продукції та у зв`язку з помилками у нарахуванні 3% річних задовольнив ці вимоги частково.

При розгляді зустрічного позову суд, задовольняючи позовні вимоги частково у стягненні пені і відмовляючи у стягненні штрафу, дійшов висновку, що проведені позивачем за зустрічним позовом розрахунки заявлених до стягнення сум пені та штрафу є такими, що не відповідають вимогам ч. 2 ст. 251, ч. 2 ст. 252, ст. 253, ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України і умовам договору. Позивачем неправильно визначений період прострочки та нараховано пеню і штраф за 31 день.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, ДП "НАЕК "Енергоатом" в особі ВП "Атоменергомаш" звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Запорізької області від 28.10.2020 у справі №908/1282/20 в частині відмови в задоволенні позовних вимог ДП "НАЕК "Енергоатом" в особі ВП "Атоменергомаш" про стягнення штрафу за прострочення поставки більше 30 днів в сумі 18200 грн. та про стягнення пені за прострочення поставки продукції в сумі 2300,12 грн. та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог ДП "НАЕК "Енергоатом" в особі ВП "Атоменергомаш" в повному обсязі.

Узагальнені доводи апеляційної скарги

Позивач за первісним позовом вважає, що рішення суду першої інстанції в частині часткової відмови у задоволенні зустрічного позову прийняте з невідповідністю висновків суду встановленим обставинам справи та неправильним застосуванням норм матеріального права: ч. 2 ст. 251, ч. 2 ст. 252, ст. 253, ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 549 ЦК України, ч. 2 ст. 343 ГК України, і Закону України "Про відповідальність за порушення грошового зобов`язання", у зв`язку з наступним.

При винесенні вищевказаного судового рішення суд першої інстанції помилково обрахував кількість днів прострочення постачання, що містяться в періоді з 20.12.2019 по 19.01.2020 (включно), оскільки у вказаному періоді кількість днів складає 31 день (за рахунок кількості днів у грудні -31, кількість днів прострочення поставки у грудні 2019 з 20.12.2019 по 31.12.2019 складає 12 днів, кількість днів прострочення поставки у січні 2020 з 01.01.2020 по 19.01.2020 складає 19 днів, разом: 12+19=31 день).

Розрахунок пені, наведений у зустрічній позовній заяві повністю відповідає вимогам ЦК України, оскільки зроблений за період з наступного дня після останнього дня строку поставки: згідно з п. 1.1. договору останній день поставки - 19.12.2020, розрахунок днів прострочення поставки відповідно починається з наступного дня - 20.12.2019 та закінчується останнім днем перед датою фактичного постачання продукції - 19.01.2020 (продукція отримана 20.01.2020).

Пеня, що підлягає сплаті покупцю згідно з п. 7.2. договору складає: 259999,99 грн.х0,1%х31 день=8060 грн.

Висновок суду про відсутність підстав для стягнення з ТОВ "ЕЛІМ" штрафу за прострочення постачання продукції за договором поставки №20/05/140 більше 30 днів, є помилковим.

Узагальнені доводи та заперечення на апеляційну скаргу

ТОВ "ЕЛІМ" відзив на апеляційну скаргу по суті заявлених вимог не надало.

Рух справи у суді апеляційної інстанції

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 22.12.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Атоменергомаш" на рішення Господарського суду Запорізької області від 28.10.2020 у справі №908/1282/20; розгляд справи призначено в судовому засіданні на 15.02.2021 о 12:00 год.

В судовому засіданні 15.02.2021 прийняв участь представник відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом), який підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити з зазначених у ній підстав.

15.02.2021 в судовому засіданні оголошено перерву до 22.02.2021 о 16:30 год., про що винесено ухвалу.

У призначений день і час представник ДП "НАЕК "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Атоменергомаш" у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, про розгляд справи був повідомлений належним чином в судовому засіданні 15.02.2021 та шляхом направлення ухвали від 15.02.2021 в цей же день автоматично через АСДС КП "ДСС" на електронну пошту.

В судовому засіданні 22.02.2021 прийняв участь представник позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом), який надав суду усні пояснення, в яких заперечував на задоволенні апеляційної скарги, просив залишити оскаржуване рішення без змін.

За результатами перегляду справи судом апеляційної інстанції в судовому засіданні 22.02.2021 оголошено вступну та резолютивну частини постанови суду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, які приймали участь у судових засіданнях, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлених місцевим господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів виходить з наступного.

Судом першої інстанції і судом апеляційної інстанції встановлені наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини

Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕЛІМ" (Постачальник) і Відокремленим підрозділом "Атоменергомаш" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (Покупець) 18.11.2019 укладено договір поставки №20/05/140, за яким Постачальник зобов`язався поставити у передбачені даним договором строки Покупцю наступну продукцію, а Покупець зобов`язався прийняти та оплатити вказану продукцію:

Системний блок Impression P+ (i5-9500 3.0GHz/B360/8G/SSD-240GB/DVD-RW/SFF-200W/WIN 10 PRO;

Монітор PHILIPS 243S7EJMB/01;

Багатофункціональний пристрій МФУ А3 ч/б НР LJ Enterprise M725dn CF066A.

Загальна кількість продукції складає 6 одиниць.

Загальна сума договору складає 320000,00 грн., в т.ч. ПДВ (п. 3.1. договору).

Сторонами в пункті 4.1. договору погоджено, що оплата поставленої продукції здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника, зазначений в даному договорі, протягом 90 днів після завершення приймання продукції за якістю, за результатами якого встановлено її належну якість (зокрема, проходження вхідного контролю за прийнятою у Покупця процедурою).

Відповідно до пунктів 5.1. - 5.3. договору, поставка продукції за цим договором здійснюється до 20.12.2019 партіями відповідно до заявок покупця, в яких зазначається номенклатура, кількість продукції, що постачається та строки її поставки.

Заявка може бути направлена постачальнику наступними способами (усіма разом або декількома із зазначених, або один з них - за виробом покупця): поштою рекомендованим листом або листом з повідомленням про вручення за зазначеною у договорі адресою; електронною поштою за вказаною в договорі адресою; факсом за вказаним в договорі номером.

За пропозицією постачальника строк поставки, визначений відповідно до п. 5.1. договору, може бути змінений за згодою покупця шляхом направлення постачальнику заявки з новим строком поставки способами, зазначеними у п. 5.2. договору.

Відповідно до пункту 6.3. договору Постачальник зобов`язаний забезпечити поставку продукції у строки, встановлені цим договором, а Покупець за пунктом 6.1. договору зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі оплатити поставлену продукцію відповідно до умов цього договору.

Пунктом 7.1. договору встановлено, що у випадку невиконання або неналежного виконання сторонами зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність згідно з діючим законодавством України та цим договором.

Так, у випадку порушення Покупцем строків оплати продукції, виконаних робіт він на вимогу Постачальника сплачує суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми.

Згідно з пунктом 10.1. цей договір вважається укладеним з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та діє 2 роки. Дата підписання договору - 25.11.2019.

26.11.2019 сторонами підписано до договору Додаткову угоду №1 від 18.11.2019, якою

внесено зміни у вартість продукції та ціну договору, визначені пунктами 1.1., 3.1. договору, а саме вказано, що загальна сума договору складає 319999,99 грн.

Поставка товару постачальником і передача його покупцю підтверджується копіями видаткових накладних №2-00001786 від 03.12.2019 і №2-00000094 від 20.01.2020 на загальну суму319999,99 грн. з ПДВ.

За вих №854/15 від 11.02.2020 ВП "Атоменергомаш" ДП "НАЕК "Енегоатом" направлено на адресу ТОВ "ЕЛІМ" претензію, у якій враховуючи прострочення поставки товару на 30 днів, пропонувало постачальнику в семиденний строк з моменту отримання даної претензії перерахувати на поточний рахунок ВП "Атоменергомаш" пеню у розмірі 7800,00 грн., передбачену пунктом 7.2. договору поставки №20/05/140 від 18.11.2019.

За результатами розгляду претензії листом №219 від 28.02.2020 постачальник повідомив про згоду сплатити суму пені після оплати покупцем вартості поставленої продукції у сумі 319999,99 грн. та повідомлення рахунку для переказу суми пені.

Постачальник листом №297 від 21.04.2020 направив покупцю претензію, в якій повідомляв про наявність заборгованості з оплати товару станом на день звернення з претензією та вимагав терміново сплатити заборгованість у сумі 319999,99 грн.

Несплата покупцем заборгованості з поставленого товару і стала підставою для звернення ТОВ "ЕЛІМ" з відповідним позовом про стягнення заборгованості, 3% річних і інфляційних втрат.

В свою чергу ВП "Атоменергомаш" звернувся із зустрічною позовною заявою, в якій посилаючись на визначений пунктом 1.1. договору граничний строк поставки продукції до 20.12.2019, вказав, що в останній день строку - 19.12.2019 товар поставлений не був.

Постачання Багатофункціонального пристрою МФУ А3 ч/б НР LJ Enterprise M725dn CF066A в кількості 2 шт. на загальну суму 259999,99 грн. відбулося лише 20.01.2020, що підтверджується видатковою накладною №2-00000094.

У зв`язку із простроченням строків поставки, посилаючись на пункт 7.2. договору, яким передбачено відповідальність за порушення вказаного зобов`язання, ВП "Атоменергомаш" ДП "НАЕК "Енегоатом" просив стягнути з ТОВ "ЕЛІМ" штрафні санкції.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків за пунктом 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України, зокрема, є договори та інші правочини.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина 1 статті 628 Цивільного кодексу України).

Обов`язковість договору до виконання сторонами встановлена статтею 629 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. Договір поставки укладається на розсуд сторін або відповідно до державного замовлення. Сторонами договору поставки можуть бути суб`єкти господарювання, зазначені у пунктах 1, 2 частини другої статті 55 цього Кодексу. Сторони для визначення умов договорів поставки мають право використовувати відомі міжнародні звичаї, рекомендації, правила міжнародних органів та організацій, якщо це не заборонено прямо або у виключній формі цим Кодексом чи законами України. Поставка товарів без укладення договору поставки може здійснюватися лише у випадках і порядку, передбачених законом.

Аналогічні норми містить і стаття 712 Цивільного кодексу України.

Відповідно до положень статей 525, 526 Цивільного кодексу України та статті 193 Господарського кодексу України цивільні та господарські зобов`язання мають бути виконані належним чином і у встановлений договором строк, а одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом.

За вимогами частини1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За статтею 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина перша статті 612 Цивільного кодексу України).

Статтею 611 Цивільного кодексу України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Сума заборгованості з оплати поставленого товару доведена і підтверджена належними доказами, а вимоги позивача за первісним позовом про стягнення 3% річних за період 21.04.2020 по 26.07.2020 обґрунтовано задоволені судом частково після перевірки розрахунку. З рішенням суду в цій частині погоджується і відповідач за первісним позовом.

За приписами частини першої статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

В апеляційному порядку апелянтом оскаржується рішення суду першої інстанції в частині неповного задоволення зустрічних позовних вимог про стягнення штрафних санкцій.

Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції

Перевірці підлягають позовні вимоги про стягнення штрафних санкцій за зустрічним позовом.

Відповідно до частини першої статті 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій, зокрема як штрафні санкції (частина друга статті 217 Господарського кодексу України).

Штрафними санкціями відповідно положень частини першої статті 230 Господарського кодексу України є господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Частиною другою статті 20 Господарського кодексу України визначено, що застосування штрафних санкцій є одним зі способів захисту прав та законних інтересів суб`єктів господарювання.

Статтею 549 Цивільного кодексу України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Розмір штрафних санкцій відповідно до частини четвертої статті 231 Господарського кодексу України встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому, розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Пунктом 7.2. договору передбачено, що за порушення строків поставки продукції, визначених відповідно до пунктів 5.1., 5.5., 5.6. цього договору, та/або недопоставку продукції Постачальник сплачує Покупцю пеню у розмірі 0,1 % від вартості несвоєчасно поставленої та/або недопоставленої продукції за кожен день прострочення, а у випадку, якщо прострочення поставки складає більше 30 днів, Постачальник додатково сплачує Покупцю штраф у розмірі 7 % вказаної вартості. Якщо в результаті допущеного прострочення та/або недопоставки поставка продукції втратить інтерес для Покупця, він має право відмовитися від прийняття продукції та вимагати відшкодування завданих збитків.

Позивачем за зустрічним позовом нараховано пеню у розмірі 8060,00 грн. за період 20.12.2019 по 20.01.2020 за 31 день прострочення поставки товару і штраф у сумі 18200,00 грн. на підставі п. 7.2. договору за порушення строку поставки більш ніж на 30 днів.

Перевіривши розрахунки ДП "НАЕК "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Атоменергомаш" колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про неправильне здійснення нарахувань.

За змістом частини третьої статті 251 Цивільного кодексу України строк та термін можуть бути визначені правочином.

Як встановлено з обставин справи ТОВ "ЕЛІМ" за умовами договору повинно було здійснити поставку товару у строк до 20.12.2019. Товар на суму 259999,99 грн. за видатковою накладною №200000094 був поставлений 20.01.2019.

Відповідно до приписів статті 253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Якщо строк встановлено для вчинення дії, вона може бути вчинена до закінчення останнього дня строку частина перша статті 255 Цивільного кодексу України).

При визначені періоду прострочення суд апеляційної інстанції враховує правову позицію Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 07.11.2019 у справі №910/9096/18 і Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 09.06.2020 у справі №419/1965/18: "Прийменники "до" і "по" визначають кінцеву календарну дату чинності чи виконання чого-небудь, проте вони розрізняються лише сферами свого використання: "до" закріплений за офіційно-діловим стилем, а "по" - за розмовним. Інколи, щоб увиразити входження певної дати до встановленого терміну, додають прислівник "включно".

Аналогічної позиції зараз дотримується й Міністерство юстиції України у листі від 15.06.2020 №26245/14036-33-20/8.1.2.

Як встановлено з обставин справи ТОВ "ЕЛІМ" за умовами договору повинно було здійснити поставку товару у строк до 20.12.2019. Товар на суму 259999,99 грн. за видатковою накладною № 200000094 був поставлений 20.01.2020.

Тобто, оскільки умови поставки товару визначені до 20.12.2019, то саме ця дата є останнім днем поставки, а нарахування штрафних санкцій починається з 21.12.2019.

Суд першої інстанції при перерахунку розрахунку пені неправильно визначив період прострочення, який має бути не з 20.12.2019 по 19.01.2020 (включно), а з 21.12.2019 по 19.01.2020, але правильно визначив кількість днів прострочення 30 днів.

Оскільки прострочення виконання зобов`язання не перевищує 30 днів, суд правомірно відмовив у стягненні штрафу на підставі пункту 7.2. договору.

Відповідач за первісним позовом вважає, що рішення суду першої інстанції в частині часткової відмови у задоволенні зустрічного позову прийняте з невідповідністю висновків суду встановленим обставинам справи та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Однак, як встановлено вище судом апеляційної інстанції, такі доводи апелянта про невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права не знайшли свого підтвердження.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

За приписами частини першої статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до вимог частин 2-5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 275 та статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За викладених обставин, колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції всебічно, повно й об`єктивно розглянув всі обставини справи в їх сукупності і керуючись законом, який регулює спірні правовідносини, дійшов обґрунтованого та правомірного висновку про часткове задоволення позовних вимог. Тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування або зміни оскарженого у даній справі судового рішення немає.

Розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції

Зважаючи на відмову у задоволенні апеляційної скарги, судові витрати в сумі 3153,00 грн. на оплату судового збору, понесені позивачем (за зустрічним позовом) у зв`язку із апеляційним оскарженням, згідно зі статтею 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на апелянта (заявника) у скарзі і відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Атоменергомаш" - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 28.10.2020 у справі №908/1282/20 - залишити без змін.

Судові витрати у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції покласти на Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Атоменергомаш".

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повна постанова складена 26.02.2021.

Головуючий суддя І.М. Подобєд

Суддя Е.В. Орєшкіна

Суддя Л.П. Широбокова