РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

25.02.2021Справа № 910/18515/20
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фабрика агрохімікатів"

до Акціонерного товариства "Українська залізниця"

про стягнення 26 154,86 грн

Суддя Зеленіна Н.І.

Без виклику представників сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фабрика агрохімікатів" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "Українська залізниця" про відшкодування збитків у розмірі 26 154,86 грн

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором перевезення, який оформлено у формі залізничної накладної №42487967 від 26.10.2020, а саме незабезпечення схоронності вантажу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.12.2020 відкрито провадження у справі №910/18515/20, визнано справу малозначною та ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

23.12.2020 через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач заперечує проти позову та зазначає про відсутність вини залізниці

31.12.2020 через відділ діловодства суду від позивача надійшла відповідь на відзив у якій позивач наводить аргументи на спростування заперечень відповідача.

22.01.2021 від відповідача надійшли заперечення на відповідь позивача на відзив.

Оскільки до суду не надходило клопотань учасників справи або одного з них в порядку ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін, з огляду на відсутність у суду підстав для виклику сторін з власної ініціативи, господарський суд розглядає справу без проведення судового засідання.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

У період з 15.01.2021 по 26.01.2021 суддя Зеленіна Н.І. перебувала у відпустці.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Акціонерним товариством "Українська залізниця" здійснено перевезення вантажу зі станції "Одеса-Порт" до станції призначення "Черкаси".

Як вбачається із залізничної накладної №42487967 від 26.10.2020, Акціонерне товариство "Акціонерна залізниця" від Товариства з обмеженою відповідальністю "Фабрика агрохімікатів" прийняло до перевезення контейнери №CBHU4094150, №MAGU2129516, №FCIU4956041. Вантажовідправником вантажу є позивач, вантажоодержувачем вантажу є позивач. Вантаж: речовина рідка ядовита; загальна маса вантажу 58 560 кг, маса брутто 65 160 кг.

Окрім того, із залізничної накладної вбачається, що завантаження двох вагонів №94748175 та №94830775 проводилося засобами і силами відправника вантажу, позивачем самостійно визначено масу вантажу перед відправленням вагонів, без участі представника залізниці.

Під час приймання вагонів та візуальному огляді вантажу на станції призначення представниками вантажоодержувача - ТОВ "Фабрика агрохімікатів" було виявлено пошкодження контейнеру №CBHU4094150 та його вмісту.

Листом №775 від 05.11.2020 позивач звернувся до начальника залізничної станції Черкаси Романько В.Г. із вимогою про складення акту про технічний стан контейнерів та комерційного акту. Доказів направлення зазначеного листа матеріали справи не містять.

Відповідно до відмітки на примірнику листа, вказаний лист отриманий 06.11.2020.

06.11.2020 позивачем направлено на адресу начальника Шевченківської дирекції залізничних перевезень скаргу №779 на відмову у складанні акту про технічний стан контейнера та комерційного акту.

Як вбачається із комерційного акту №424206/4 від 06.11.2020, вагон №94830775, який прибув 04.11.2020 (контейнер №CBHU4094150) виявився справним; вантаж завантажено засобами відправника, маса вантажу визначена відправником, способом коносамент.

Опис пошкодження: "одна ємність, яка розташована біля дверей контейнера, деформована, в нижній частині ввігнута довжиною до 220 мм, на висоті 150 мм від дна ємності знаходиться отвір у формі квадрата розміром 18х18 мм. На підлозі біля контейнеру в місці розташування ємності, по контуру дна ємності та поряд, під іншими ємностями, виявлено плями від продукту, який витікав. На ємності бірка на якій сказано: нетто - 225 кг, брутто 244 кг.

Опис виявленого із зазначенням Кількості недостачі або надлишку: "На підставі акта загальної форми ГУ-23 №126 від 01.11.2020 ст. Одеса-Сортувальна Од. зал., проводилася комісійна видача вантажу з контейнера CBHU4094150P у присутності ДСзМ Гнучої Л.І., прийомоздавальників вантажу та багажу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , представника вантажоодержувача брокера Мінько І.А., було виявлено, що вантаж у контейнері CBHU4094150P розміщено і закріплено в порушення Правил перевезень вантажів залізничним транспортом України ч. 1 р. 23 п. 10, а саме вантаж не закріплено упорними брусками, щитами (у дверному отворі контейнера), розпірними рамками із дощок розмірами не менше ніж 20х100мм, внаслідок чого відсутній вільний простір між вантажем та дверима. Вантажовідправником вантаж було закріплено у контейнері лише одним дерев`яним виробом з клеєної фанери, що призвело до зміщення ємностей до дверей контейнера та пошкодження ємності під час руху. При комісійній перевірці вантажоодержувачу було видано 79 справних ємностей без пошкоджень та перевірки маси вантажу. Одна ємність, яка розташовано біля дверей контейнера, деформована, в нижній частині ввігнута довжиною до 220 мм, на висоті 150 м від дна ємності знаходиться отвір у формі квадрата розміром 18х18 мм. На підлозі біля контейнеру в місці розташування ємності, по контуру дна ємності та поряд, під іншими ємностями, виявлено плями від продукту, який витікав. На ємності бірка на якій сказано: нетто - 225 кг, брутто 244 кг. Комісійне зважування пошкодженої ємності відбулося 06.11.2020 на електронних вагах власності ТОВ "Фабрика Агрохімікатів", фактично виявилося вага брутто 27 кг, вага тари - 19 кг, залишок вантажу 8 кг, що складає різницю ваги в сторону зменшення - 217 кг.

Зазначений комерційний акт підписали всі присутні, окрім представника вантажоодержувача, брокера Мінько І.А.

Окрім того, в матеріалах справи наявна пам`ятка №1123 про подавання вагонів, в якій зазначено час передачі вагонів - 05.11.2020 о 00:55 год, який підписано представником вантажоодержувача без зауважень, що свідчить про фактичне прийняття одержувачем вагону.

У відповідь на лист №776 від 05.11.2020 та скаргу №779 від 06.11.2020, ВП Шевченківська дирекція залізничних перевезень повідомила, що на станцію Черкаси Одеської залізниці 04.11.2020 поїздом №3520 о 20 год. 50 хв. зі станції Одеса-Порт Од. залізниці прибув контейнер №94830775 по відправці Одеса-Порт - Черкаси №42487967 з вантажем хімікати. По прибуттю контейнер прибув із актом загальної форми ГУ-23 №126 від 01.11.2020 станції Одеса-Сортувальна Од.зал. про що зазначено: на контейнері CBHU4094150 по документу числиться пломба болт 134843, фактично пломба болт CM 134843. Двері контейнера частково відкриті, проглядається бочка. На правій двері штанги запірних пристроїв не заведені в пази. В дверях нижньої частини мається щілина висотою 1000мм, шириною 90мм. Згідно ст. 52, 53 Статуту залізниць України, проведена комісійна видача по станції Черкаси, виявлено відправником вантаж було закріплено у контейнері лише одним дерев`яним виробом з клеєної фанери, що призвело до зміщення ємностей до дверей контейнера та пошкодження ємності під час руху про що було складено комерційний акт №424206/44 від 06.11.2020 та акт про технічний стан контейнера №1 від 06.11.2020.

Актом експертизи №В-782 від 09.11.2020 встановлено, що експертом було виявлено, що контейнер №CBHU4094150, який було встановлено на платформі №94830775, має механічні пошкодження, які характерні для насильницького втручання в конструктивні елементи дверей (віджимання правих дверей спеціальними пристосуванням до утворення щілини між правими і лівими дверима по всій довжині шириною від 12 см. у верхній частині до 22 см. у середній та 28 см. у нижній частині). Штанги запірних механізмів деформовані, ручки погнуті. Двері закриті нещільно, в трьох місцях з`єднані між собою дротом діаметром 5 мм. По центру дверей, поверх дроту, двері опломбовані круглою свинцевою пломбою. В результаті зовнішнього огляду вантажу було виявлено 1 пошкоджену бочку з речовиною "Пропізохлор 90%". Встановлено, що пошкоджена бочка знаходилась в нижньому ярусі біля дверей, друга від бокової стінки в контейнері №CBHU4094150. Бочка деформована - в нижній частині вм`ятина довжиною до 220 мм шириною до 300 мм та має пошкодження у вигляді отвору на висоті близько 15 см від дна бочки, отвір у формі квадрата розміром 18x18мм, краї отвору увігнуті всередину бочки, що свідчить про те що воно утворено (пробито) зовні. На полу контейнера в місці розташування бочки, по контуру дна бочки та поряд, під іншими бочками, виявлено плями від продукту, який витікав.

Також в результаті проведення експертизи встановлено обсяг недостачі продукції - 217 кг, та визначено розмір матеріальних збитків через її втрату з пошкодженого транспортного місця, які складаються з вартості втраченого продукту "Пропізохлор 90% Технічний", а саме - 703,08 доларів США.

Позивач, посилаючись на вказані обставини, виявлений факт нестачі вантажу за перевезенням по залізничній накладній, звернувся до господарського суду із вимогою про відшкодування збитків у розмірі вартості втраченого вантажу.

Відносини, пов`язані з діяльністю транспорту, у тому числі залізничного, регулюються Законом України "Про транспорт", іншими актами законодавства України.

Частиною 1 ст. 11 Цивільного кодексу України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно зі ст. 908 ЦК України перевезення вантажу здійснюється за договором перевезення; загальні умови визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Статтею 307 Господарського кодексу України визначено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з п. 2 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 №457, Статут залізниць України визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під`їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту.

Статтею 5 Статуту передбачено, що нормативні документи, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту, безпеки руху, охорони праці, громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту і комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті, є обов`язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил перевезення вантажів, і наданий залізниці відправником разом з вантажем (стаття 6 Статуту). Наявна в матеріалах справи залізнична накладна №42487967 свідчить про укладення між вантажовідправником і залізницею як перевізником договору перевезення вантажу.

Відповідно до статті 909 ЦК України, статті 110 Статуту за договором перевезення вантажу залізниця зобов`язується доставити ввірений їй відправником вантаж до пункту призначення та видати його одержувачу і несе відповідальність за збереження вантажу з моменту прийняття його для перевезення і до моменту видачі одержувачу, поки не доведе, що втрата, недостача, псування або пошкодження вантажу сталося внаслідок обставин, яким залізниця не могла запобігти та усунення яких від неї не залежало.

Ст. 114 Статуту визначає, що залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, а сааме: за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі; за втрату вантажу, який здано до перевезення з оголошеною вартістю, - у розмірі оголошеної вартості, а якщо залізниця доведе, що оголошена вартість перевищує дійсну, - у розмірах дійсної вартості; за псування і пошкодження - у розмірах тієї суми, на яку було знижено його вартість.

Виходячи з наведених положень, підставою для покладення на Залізницю відповідальності у вигляді відшкодування вартості прийнятого до перевезення вантажу є втрата вантажу з вини залізниці.

Згідно ч. 3 ст. 310 Господарського кодексу України, відповідальність перевізника за збереження вантажу припиняється з моменту його видачі одержувачу в пункті призначення. Якщо одержувач не затребував вантаж, що прибув, в установлений строк або відмовився його прийняти, перевізник має право залишити вантаж у себе на зберігання за рахунок і на ризик вантажовідправника, письмово повідомивши його про це.

Відповідно до статті 110 Статуту залізниця може бути звільнена від відповідальності, якщо вона доведе й інші обставини, що свідчать про відсутність її вини.

У статті 111 Статуту наведено перелік обставин, наявність яких звільняє Залізницю від відповідальності за втрату, недостачу, псування або пошкодження вантажу.

Відповідно до п. Е пп. 1 ст. 111 Статуту, перевізник звільняється від відповідальності за всі наслідки, що сталися з вантажем, внаслідок таких недоліків тари, упаковки, які неможливо було виявити під час приймання вантажу до перевезення.

Згідно із ст. 8 Статуту залізниць перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти залізницями провадиться у вагонах парку залізниць або орендованих у залізниць, а також у власних вагонах, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб`єктам підприємницької діяльності, в тому числі розташованим за межами України.

В силу вимог ч. 1 ст. 918 ЦК України завантаження вантажу здійснюється відправником у порядку, встановленому договором, із додержанням правил, встановлених транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Як вбачається з матеріалів справи, у залізничній накладній №42487967 від 26.10.2020 в графі 28 вказано, що завантаження вантажу у вагони здійснювалося вантажовідправником, а відповідно до вимог ч. 3 ст. 308 ГК України, яка кореспондуються з вимогами ч. 2 ст. 917 ЦК України, вантажовідправник зобов`язаний підготувати вантаж до перевезення з урахуванням необхідності забезпечення транспортабельності та збереження його в процесі перевезення.

Аналогічні вимоги щодо обов`язку вантажовідправника підготувати вантаж до перевезення містяться у п. 4 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених Наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 №644 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за №861/5082, а також у ст. 32 Статуту залізниць України, згідно з якою, навантаження вантажу здійснюється відправником з виконанням Технічних умов.

Також слід зазначити, що згідно ст. 37 Статуту залізниць України, п. 5 Правил приймання вантажів до перевезення та п. 1.3 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Мінтрансу України від 21.11.2000 №644, маса вантажу визначається відправником. Усі відомості, передбачені формою бланка перевізного документа, повинні бути внесені відправником до відповідних граф.

Статтею 52 Статуту визначено, що на станціях призначення залізниця зобов`язана перевірити масу, кількість місць і стан вантажу у разі: прибуття вантажу у пошкодженому вагоні (контейнері), а також у вагоні (контейнері) з пошкодженими пломбами відправника або пломбами попутних станцій; прибуття вантажу з ознаками недостачі, псування або пошкодження під час перевезення на відкритому рухомому складі або у критих вагонах без пломб, якщо таке перевезення передбачене Правилами; прибуття швидкопсувного вантажу з порушенням граничного терміну його перевезення або з порушенням температурного режиму перевезення в рефрижераторних вагонах (контейнерах); прибуття вантажу, який був завантажений залізницею; видачі з місць загального користування вантажів, вивантажених залізницею; прибуття вантажів у вагонах навалом і насипом за вимогою одержувача у розмірах, передбачених Правилами.

Згідно п. 28 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644, вантажі, завантажені відправниками у вагони закритого типу та контейнери, приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду кузова (котла) вагона (контейнера), пломб (ЗПП), без перевірки вантажу.

Матеріали справи свідчать, що Залізниця прийняла вантаж без будь-яких застережень, відправником самостійно було визначено масу вантажу перед відправленням вагонів, без участі представника Залізниці.

Відповідно до п. 23 Правил видачі вантажів, вимога щодо перевірки маси вантажу, що подаються на під`їзду колію може бути заявлена в момент приймання вагонів у пункті, встановленому договором.

Матеріали справи не містять доказів висловлення зауважень вантажоодержувачем щодо стану контейнера в момент приймання вагонів 05.11.2020, що вбачається із пам`ятки №1123 про подавання вагонів.

Відповідно до п. 4 Правил користування вагонами та контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 №113, час передання вагонів залізницею вантажовласнику, а також вантажовласником залізниці зазначається у Пам`ятці про подавання/забирання вагонів, яка оформляється після закінчення приймально-здавальних операцій.

Відповідно до ст. 129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення таких обставин: а) невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах; б) у разі виявлення вантажу, багажу чи вантажобагажу без документів або документів без вантажу, багажу чи вантажобагажу; в) псування, пошкодження вантажу, багажу і вантажобагажу; г) повернення залізниці вкраденого вантажу, багажу або вантажобагажу. Залізниця зобов`язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу.

Пунктом 16 вказаних Правил складання актів, встановлено, що у разі відмови начальника станції від складання комерційного акта (акта загальної форми) або оформлення акта з порушенням цих Правил одержувач має право до вивезення вантажу зі станції, а при вивантаженні на місцях не загального користування - протягом 24 годин з моменту прийняття від залізниці вагона (контейнера) з вантажем подати про це письмову скаргу начальнику Дирекції залізничних перевезень безпосередньо або через начальника станції.

Відповідно п. 30 Правил видачі вантажів, у разі потреби встановлення розміру або причини недостачі, псування або пошкодження вантажу і суми, на яку знизилась його вартість, залізниця за власною ініціативою або на вимогу одержувача запрошує експертів бюро товарних експертиз, інспекції якості, ветеринарно-санітарного нагляду або відповідних спеціалістів організацій і підприємств, які не належать до системи Міністерства транспорту. Експертиза провадиться в присутності начальника станції (його заступника або іншого працівника, уповноваженого начальником станції). Одночасно з викликом експерта станція повідомляє про це одержувача. Одержувач має право взяти участь у експертизі вантажу. Результати експертизи оформляються актом. Акт експертизи підписується експертом і всіма уповноваженими особами, присутніми при проведенні експертизи. Про проведену експертизу робиться відмітка в комерційному акті. Результати експертизи повинні бути мотивованими з посиланням на нормативно-правові акти, стандарти і не можуть ґрунтуватися на припущенні про причини недостачі, псування або пошкодження вантажу.

Як вбачається із наявного в матеріалах справи акту експертизи, зазначений акт складено 09.11.2020, у той час коли комерційний акт складено 06.11.2020 (у присутності представника вантажоодержувача, але без його підпису)

Згідно п. 3.13. Роз`яснень ВГСУ "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею" від 29.05.2002 №04-5/601 (із змінами) якщо станція призначення ухиляється від пред`явлення вантажу до експертизи, у тому числі на письмову вимогу одержувача, останній має право оскаржити таку відмову і сам пред`явити вантаж до експертизи, повідомивши про час її проведення станцію призначення. У разі відсутності доказів такого повідомлення акт експертизи, складений без участі відповідного представника залізниці, не може вважатися належним доказом у господарському спорі.

Належних доказів повідомлення одержувачем вантажу залізниці (станцію призначення) про дату та час проведення експертного дослідження матеріали справи також не містять.

Наявний в матеріалах справи акт експертизи №120-1192, яким встановлено нестачу вантажу, не містить підпису представника Залізниці, що є порушенням вимог Статуту залізниць України та Правил складання актів.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що вантажоодержувачем недотримано порядку оскарження відмови начальника станції у складанні комерційного акту щодо нестачі вантажу при перевезенні за залізничною накладною, недотримано порядку оскарження комерційного акту, надані позивачем документи не відповідають вимогам діючого законодавства, що регулює підстави для майнової відповідальності залізниці, також не доведено позивачем підстав для покладення на відповідача відповідальності за нестачу вантажу за вказаним перевезенням.

Зважаючи на викладене, позовні вимоги ТОВ "Фабрика Агрохімікатів" про стягнення збитків (вартості нестачі вантажу) є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Як встановлено ст. 73, 74 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Частиною 1 ст. 78 Господарського процесуального кодексу визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Отже, на підставі викладеного вище суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі у зв`язку з їх недоведеністю та необґрунтованістю.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст. 86, 129, 233, 236-240, 250-252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Фабрика агрохімікатів" до Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення 26 154,86 грн у справі №910/18515/20 - відмовити повністю.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу протягом 20 днів з дня підписання повного тексту.

Рішення суду набирає законної сили у порядку та строки, передбачені ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Н.І. Зеленіна