РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

12.02.2021Справа № 910/15079/20
За позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Буд-АСИСТЕНТ"

про стягнення 47 987,71 грн.

Суддя Мельник В.І.

за участю секретаря судового засідання Федорової О.В.

Представники сторін: відповідно до протоколу судового розгляду

Суть спору:

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі філії "Центр забезпечення виробництва" подало на розгляд Господарського суду міста Києва позовну заяву до Товариства з обмеженою відповідальністю "Буд-Асистент" про стягнення 47 987,71 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за Договором купівлі-продажу №62/2020-ЦЮ від 06.04.2020.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.10.2020 відкрито провадження у справі № 910/15079/20 та призначено засідання на 16.11.2020.

Ухвалою суду від 16.11.2020 розгляд справи відкладено на 18.12.2020.

16.12.2020 відділом діловодства суду від позивача отримано клопотання про долучення додаткових документів.

17.12.2020 відділом діловодства суду від відповідача отримано клопотання про відкладення розгляду справи.

В судове засіданні 18.12.2020 представник позивача з?явився, надав свої усні пояснення по суті позовної заяви.

В судове засіданні 18.12.2020 представник відповідача не з?явився.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.12.2020 відкладено розгляд справи на 12.02.2021.

12.02.2021 відділом діловодства суд від представника відповідача отримано клопотання про відкладення розгляду справи.

В судове засідання 12.02.2021 представник позивача з`явився, надав суду усні пояснення у справі та просив суд задовольнити позовні вимоги.

У судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, судом з`ясовано наступне.

06.04.2020 між Акціонерним товариством «Українська залізниця», як продавцем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Буд-Асистент» як покупцем укладено договір купівлі-продажу № 62/2020-ЦЮ.

Відповідно до п. 1.1 розділу 1 Договору Продавець зобов`язався передати у власність, а Покупець прийняти та оплатити металобрухт (брухт металів чорних вторинних згідно з ДСТУ 4121-2002), (далі - Товар), ціна якого вказана відповідно до Специфікації (Додаток 1), що є невід`ємною частиною Договору, та надати послуги щодо організації навантаження Товару.

Пунктом 2.4 Договору встановлено, що оплата за Товар здійснюється Покупцем на умовах попередньої оплати, а саме:

- сума попередньої оплати в розмірі 50% вартості Товару, яка становить 783 915,00 (сімсот вісімдесят три тисячі дев`ятсот п`ятнадцять) грн без ПДВ сплачується Покупцем на поточний рахунок Продавця, вказаний в реквізитах для розрахунків за Товар, протягом 3 (трьох) банківських днів з дати підписання Сторонами цього Договору (підпункт 2.4.1 Договору).

Враховуючи вказане, граничним днем внесення передплати у розмірі 50 % від суми Договору є 09.04.2020.

Позивач обгрунтовує свої вимоги тим, що відповідачем порушено умови Договору, щодо строку сплати предоплати, оскільки відповідачем здійснено попередню оплату в розмірі 783 915,00 грн. - 16.07.2020, тобто з порушенням строку встановленого п. 2.4.1 Договору, в зв`язку із чим позивачем нараховано пеню в розмірі 31527,95 грн., 3% річних в розмірі 6232,77 грн., та 10 226,99 грн.

Відповідачем не надано до матеріалів справи ніяких доказів які б спростовували зазначене Позивачем.

Як визначено частинами 1, 2 статті 193 Господарського кодексу України (надалі - ГК України), суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ч. 2 статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч. 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ч. 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 655 ЦК України одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Пунктом 5.2 Договору передбачено, що за порушення Покупцем строків оплати за Товар та/або послуги щодо організації його відвантаження, визначених пунктами 2.4, 2.5 та/або 2.6 Договору, Продавець має право стягнути з Покупця пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент прострочки виконання зобов`язання за кожен день прострочки.

Згідно з частинами 1, 3 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно розрахунку позивача сума пені складає 31527,95 грн. Розрахунок пені відповідає матеріалам справи та умовам договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що дії відповідача є порушенням грошового зобов`язання, що є підставою для захисту майнових прав та інтересів позивача відповідно до норм статті 625 Цивільного кодексу України.

Частиною 1 ст. 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України).

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3 % річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов`язання (постанова Верховного Суду України від 15 листопада 2010 р. у справі № 3-11гс10).

Перевіривши розрахунок 3% річних та інфляційні втрати з простроченої суми, суд вважає його обґрунтованим, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних в розмірі 6232,77 грн. та інфляційні втрати в розмірі 10 226,99 грн. підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва,-

ВИРІШИВ:

1. Задовольнити позовні вимоги.

2. Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «Буд-Асистент» (03148, м. Київ, вул. Картвелішвілі, буд. 7/2, ідентифікаційний код 39392178) на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця (03150, м. Київ, вул. Єжи Гідройця, 5, ідентифікаційний код 40075815) пеню в розмірі 31527 (тридцять одну тисячу п`ятсот двадцять сім) грн. , 3% річних в розмірі 6232 (шість тисяч двісті тридцять дві) грн. 77 коп., інфляційні втрати в розмірі 10 226 ( десять тисяч двісті двадцять шість) грн. 99 коп., судовий збір в розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) грн.

3. Видати наказ.

Це рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 17.02.2021.

Суддя В.І. Мельник