РІШЕННЯ

17 лютого 2021 року м. ТернопільСправа № 921/762/20

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Чопка Ю.О.

при секретарі судового засідання Коник М.М.

розглянувши справу:

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Перспектива", 48130, Тернопільська область, Тернопільський район, смт. Дружба, вул. Лесі Українки, 7

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Комплекс", 88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Івана Франка, 1Б

про розірвання договору суборенди землі.

За участю представників від:

Позивача: адвокат Ленько Руслан Іванович, ордер № ВО 1011649 від 21.12.2020.

Відповідача: не з`явився.

Суть справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Перспектива" звернулося до Господарського суду Тернопільської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Комплекс" про розірвання договору суборенди землі укладеного 26 липня 2011 року між ТОВ "Перспектива" та ТОВ "Агро Комплекс", який зареєстрований у Державному реєстрі земель 04 серпня 2011 року за № 01634.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 09.12.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 21.12.2020, яке відкладено на 18.01.2021 з підстав викладених у відповідній ухвалі.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 18.01.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу № 921/762/20 до судового розгляду по суті на 01 лютого 2021 року, який відкладено на 17.02.2021 з підстав викладених у відповідній ухвалі суду.

Представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав викладених в позовній заяві.

Відповідач у судове засідання не з`явився, відзиву на позов не подав, хоча про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення на його адресу копії відповідних ухвал суду (Повідомлення про вручення поштового відправлення містяться в матеріалах справи).

Частиною 1 ст. 202 ГПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до приписів ст.129 Конституції України, ст.2 ГПК України своєчасний розгляд справи є одним із завдань судочинства, що відповідає положенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права кожного на справедливий розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Зважаючи на те, що явка відповідача не визнавалась судом обов`язковою, доказів у справі є достатньо для вирішення спору по суті, справа розглядається без участі повноважного представника відповідача, за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, господарським судом встановлено наступне.

Між Дружбівською селищною радою (Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Перспектива" (Орендар) 22.09.2009 року укладено договір оренди землі, відповідно до умов якого Орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку із земель промисловості, яка знаходиться за адресою: смт. Дружба, вул. Л.Українки, буд. 7 (п.1 Договору)

В оренду передається земельна ділянка загальною площею 2,6183 га (кадастровий номер :02:001:0095), у тому числі землі промисловості (п.2 Договору в редакції Додаткової угоди від 24.07.2019).

Договір укладено на 20 (двадцять) років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше, ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору, письмово повідомити орендодавця про намір продовжити його дію (п.8 Договору в редакції Додаткової угоди від 24.07.2019).

Договір зареєстрований у Державному реєстрі земель 28.09.2009 за № 67.

26.07.2011 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Перспектива" (Суборендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агро Комплекс" (Суборендар) укладено договір суборенди землі, відповідно до умов якого Суборендодавець надає, а Субрендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку із земель промисловості, яка знаходиться за адресою: смт. Дружба, вул. Л.Українки, буд. 7 (п.1. Договору суборенди)

В оренду передається земельна ділянка загальною площею 0,5466 га (п.2. Договору суборенди).

Договір укладено на 10 років (п.8. Договору суборенди).

Пунктом 9 Договору суборенди сторони погодили, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 4 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки., що становить 4949,42 грн в рік, 412,45 грн щомісячно.

Орендна плата вноситься щомісячно не пізніше 10 числа наступного за звітним місяцем (п.11. Договору суборенди).

Розмір орендної плати перелається щорічно (п.13. Договору суборенди).

Дія договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених даним договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом. (п.38. Договору суборенди).

Договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації (п.41. Договору суборенди).

Договір зареєстрований в управлінні Держкомзему у Теребовлянському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 04.08.2011 за №01634.

Після укладення Договору суборенди нормативно грошова оцінка земельної ділянки неодноразово змінювалась, відповідно, змінювався розмір плати за суборенду земельної ділянки. Дані зміни підтверджуються витягами з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки та розрахунком орендної плати відповідно до умов Договору з урахуванням відповідних Витягів.

Таким чином, розмір місячної плати за Договором суборенди становив: з моменту укладення Договору суборенди до січня 2012 року - 412,45 грн; з лютого 2013 року до грудня 2016 року - 654,28 грн; з січня 2016 року до грудня 2016 року - 937,78 грн; з січня 2017 року до грудня 2019 року - 993,72 грн; з січня 2020 року - 1490,94 грн.

Всупереч умовам Договору суборенди відповідач неналежно виконував свої зобов`язання - несвоєчасно сплачував орендну плату, а починаючи з серпня 2018 року припинив будь-які оплати, що стало підставою звернення до Господарського суду Тернопільської області про стягнення заборгованості по орендній платі на суму 29 346,73 грн. За даним позовом, ухвалою суду від 28.10.2020 відкрито провадження у справі №921/686/20. Після звернення позивача з позовом, відповідачем повністю погасив існуючу заборгованість, що підтверджується копією виписки з банківського рахунку від 05.11.2020.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши представника позивача в судовому засіданні, суд задовольняє позовні вимоги з наступних мотивів.

Відповідно до частини 2 статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Із даною правовою нормою кореспондуються і положення статті 174 ГК України, за якою господарський договір є підставою виникнення господарських зобов`язань.

Відносини, пов`язані з орендою (суборендою) землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про оренду землі", іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди (суборенди) землі.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (ст.13 Закону України "Про оренду землі").

Положеннями ч.ч. 1-3 ст. 8 Закону України "Про оренду землі" (в редакцій чинній на момент укладення договору суборенди землі) передбачено, що орендована земельна ділянка або її частина може передаватися орендарем у суборенду без зміни цільового призначення, якщо це передбачено договором оренди або за письмовою згодою орендодавця. Якщо протягом одного місяця орендодавець не надішле письмового повідомлення щодо своєї згоди чи заперечення, орендована земельна ділянка або її частина може бути передана в суборенду. Умови договору суборенди земельної ділянки повинні обмежуватися умовами договору оренди земельної ділянки і не суперечити йому. Строк суборенди не може перевищувати строку, визначеного договором оренди землі.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно договору оренди землі від 22.09.2009 укладеного між Дружбівською селищною радою та ТзОВ "Перспектива" у позивача перебуває на умовах оренди земельна ділянка площею 2,6183 га.

Судом встановлено, що частина даної земельної ділянки у розмірі 0,5466 га передана позивачем у суборенду ТзОВ "Агро Комплекс" згідно договору суборенди землі від 26.07.2011 строком на 10 років.

Відповідно до ст. 15 Закону України "Про оренду землі" однією з істотних умов договору оренди є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Згідно із ст. 21 Закону України "Про оренду землі" орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Статтею 24 Закону України "Про оренду землі" визначено, що орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема, своєчасного внесення орендної плати.

Зі змісту наведених норм вбачається, що основною метою договору оренди (суборенди) земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі.

Як вже зазначалось вище, згідно п.9 договору суборенди, орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 4 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки., що становить 4949,42 грн в рік, 412,45 грн щомісячно. Розмір орендної плати неодноразово збільшувався відповідно до зміни грошової оцінки земельної ділянки.

Як стверджує позивач, відповідач неналежно виконував свої зобов`язання за договором суборенди землі - несвоєчасно сплачував орендну плату. Повна сплата заборгованості відбулась тільки після звернення до господарського суду. На підтвердження чого надано суду копію банківської виписки за 23.10.2020 про сплату 35 186,05 грн.

Відповідачем дані доводи не спростовані.

Статтею 31 зазначеного Закону України "Про оренду землі" встановлено, що розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Відповідно до частини 1 ст.32 Закону України "Про оренду землі" на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Відповідно до ч.1 ст.782 ЦК України передбачено, що наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за її користування протягом трьох місяців підряд.

Згідно із пунктом "д" частини 1 ст.141 Земельного кодексу України систематична несплата орендної плати або земельного податку є підставою для припинення права користування земельною ділянкою.

Частиною 2 ст.651 ЦК України передбачено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Виходячи з системного аналізу наведених положень законодавства та враховуючи, що до відносин, пов`язаних з орендою землі, застосовуються також положення ЦК України, слід дійти висновку, що при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України.

Відповідна правова позиція була викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 21.11.2018.

В даному випадку, позивач не отримуючи вчасно орендної плати за передану в суборенду відповідачу земельну ділянку у встановлений в договорі термін, був позбавлений того, на що розраховував при укладенні договору суборенди землі від 26.07.2011.

Визначальним для розірвання договору оренди (суборенди) земельної ділянки з підстав наведених у позові є встановлення обставин систематичної несплати орендної плати (наведена позиція викладена також у постанові Верховного Суду України від 28.09.2016 №6-977цс16), і сам факт систематичного порушення договору оренди (суборенди) земельної ділянки щодо сплати орендної плати є вичерпною та достатньою підставою для розірвання такого договору.

Таким чином, систематичне порушення відповідачем строків сплати орендної плати свідчить про істотне порушення відповідачем договору суборенди та є підставою для розірвання договору суборенди землі від 26.07.2011 укладеного між ТзОВ "Перспектива" та ТзОВ "Агро Комплекс".

У відповідності до ч.1 ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами, зокрема, письмовими, речовими і електронними доказами (ч.2 ст.73 ГПК України).

Частиною 1 ст.74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приписами ст.79 ГПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Пунктами 1, 2 ст.86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

На підставі викладеного, враховуючи порушення умов договору з боку відповідача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст.129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 73-75, 79, 86, 129, 233, 236-238, 240, 242 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1.Позовні вимоги задовольнити.

2.Розірвати Договір суборенди землі, укладений 26 липня 2011 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Перспектива" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агро Комплекс", який зареєстрований у Державному реєстрі земель 04 серпня 2011 року за №01634.

3.Судові витрати покласти на відповідача.

Протягом двадцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення сторони вправі його оскаржити до Західного апеляційного господарського суду через господарський суд Тернопільської області.

Повний текст рішення виготовлено 26 лютого 2021 року.

Суддя Ю.О. Чопко