Господарський суд міста Києва у складі судді Удалової О.Г., за участю секретаря судового засідання Бортнюк М.В., розглянувши матеріали
за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Інформаційне агентство "УНН"
про ухвалення додаткового рішення
за позовом Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інформаційне агентство "УНН"
про визнання недостовірною інформації та зобов`язання вчинити дії
Представники сторін:
від позивача Пальченко О.А. у порядку самопредставництва
від відповідача (заявника) Захарчук І.А.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Рішенням Господарського суду міста Києва від 04.02.2021 у справі № 910/15780/20 відмовлено у задоволенні позову.

09.02.2021 через відділ діловодства суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Інформаційне агентство "УНН" надійшла заява про розподіл судових витрат та відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, в якій відповідач просить стягнути на його користь з позивача суму витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000,00 грн.

Ухвалою суду від 11.02.2021 призначено судове засідання для ухвалення додаткового рішення у справі № 910/15780/20 на 18.02.2021.

У засіданні суду 18.02.2021 за клопотанням позивача про відкладення розгляду заяви, оголошено перерву до 23.02.2021.

19.02.2021 через відділ діловодства суду позивач подав заперечення проти задоволення заяви та покладення на нього понесених відповідачем судових витрат у заявленому розмірі з підстав відсутності детального опису виконаних робіт та наданих послуг, доказів оплати гонорару адвоката на суму 15 000,00 грн, заявив, що розмір витрат позивача не відповідає складності справи, обсягу наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, часу, витраченого на надання послуг, є неспівмірним з позовом немайнового характеру.

Відповідно до ч. 3 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У засідання суду 23.02.2021 представник заявника (відповідача) вимоги поданої заяви підтримав, представник позивача проти задоволення заяви заперечував.

Приймаючи додаткове рішення у справі № 910/15780/20, суд виходив з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 221 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Згідно з ч. 2 ст. 221 ГПК України для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Частиною 3 ст. 221 ГПК України встановлено, що у випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 2 ст. 126 ГПК України закріплено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним з: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 126 ГПК України).

За приписами ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи (до яких у тому числі відносяться й витрати на професійну правничу допомогу), покладаються: у разі відмови в позові - на позивача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч. 5 ст. 126 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч. 8 ст. 129 ГПК України).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

Судом встановлено, що у відзиві на позовну заяву відповідач надав попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він очікує понести у зв`язку з розглядом справи, у т.ч. 15 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Зі змісту рішення Господарського суду міста Києва від 04.02.2021 у справі № 910/15780/20, повний текст якого складено 1102.2021, вбачається, що судом не було вирішено питання про розподіл судових витрат, понесених відповідачем, у задоволенні позову відмовлено у повному обсязі.

Відповідно до поданого клопотання про ухвалення додаткового рішення у справі відповідачем зазначено, що розмір фактично понесених витрат становить 15000,00 грн, які він просить покласти на позивача.

Судом встановлено, що представник відповідача - Захарчук І.А. є адвокатом, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру адвокатів, повноваження підтверджено довіреностями б/н від 28.01.2020, б/н від 19.01.2021.

На підтвердження понесених ним судових витрат відповідач долучив до матеріалів справи:

- копію договору про надання правової допомоги від 01.07.2019, укладеного між адвокатом Захарчук І.А. (адвокат) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Інформаційне агентство "УНН" (клієнт за договором), предметом якого є захист, представництво та надання інших видів правової допомоги клієнту на умовах і в порядку, що визначені цим договором;

- копію додаткової угоди № 1 від 20.11.2020 до договору про надання правової допомоги від 01.07.2019, відповідно до якої сторони домовились, що послуги по наданню правової допомоги адвокатом під час розгляду справи № 910/15780/20 в Господарському суді міста Києва за позовом ДП "НАЕК "Енергоатом" до ТОВ "Інформаційне агентство "УНН" про спростування недостовірної інформації, оцінюються в розмірі 15 000,00 грн, відповідно до п. 2.4 договору і є винагородою (гонораром) адвоката;

- копію Акту приймання-передачі наданих послуг від 05.02.2021 до договору про надання правової допомоги від 01.07.2019, в якому встановлено, що адвокат надав, а клієнт прийняв юридичні послуги в рамках надання правничої допомоги щодо представництва інтересів та захисту прав клієнта під час розгляду справи № 910/15780/20 в Господарському суд міста Києва; загальна вартість послуг (гонорар) адвоката за цим актом склав 15 000,00 грн; клієнт немає жодних претензій щодо якості наданих послуг; сторони підтвердили, що здійснення розрахунків та сплата клієнтом на користь адвоката вартості послуг в повному обсязі повинна відбутися протягом 30 днів з моменту підписання Акту у формі, що передбачена чинним законодавством України.

За змістом п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частинною 2 ст. 901 Цивільного кодексу України встановлено, що положення цієї глави (глави 63 «Послуги. Загальні положення» підрозділу 1 розділу III Книги п`ятої цього Кодексу) можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Згідно з ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

За змістом статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

За умовами п. 2.4 договору про надання правової допомоги від 01.07.2019 узгоджено, що оплата послуг адвоката за цим договором та компенсація витрат адвоката, здійснених ним для надання правової допомоги за цим договором, проводиться у розмірах, в порядку та на умовах, визначених додатковою угодою до цього договору.

У п. 1 додаткової угоди № 1 від 20.11.2020 до договору визначено фіксований розмір вартості послуг по надання правової допомоги адвокатом під час розгляду справи № 910/15780/20 у сумі 15 000,00 грн.

Відповідно до Акту приймання-передачі наданих послуг № 1 від 05.02.2021 сторонами визначено загальну вартість наданих послуг адвоката у розмірі 15 000,00 грн.

Вирішуючи питання про розподіл витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги адвокатом у даній справі у заявленому розмірі 15 000,00 грн, судом враховано, що вартість послуг визначена за погодженням адвокатом з клієнтом, послуги адвоката були реально надані відповідачу, що підтверджується матеріалами справи, також судом взято до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, їх значення для спору та те, що адвокатом Захарчуком І.А. здійснювалось представництво інтересів відповідача в Господарському суді міста Києва, про що свідчать наявні у матеріалах справи протоколи судових засідань.

За приписами ч. 6 ст. 126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Позивачем не надано доказів на підтвердження порушення критерію реальності наданих відповідачу адвокатом Захарчуком І.А. послуг професійної правничої допомоги, їх неспівмірності з ціною позову та обсягом проведених адвокатом робіт.

Щодо тверджень позивача щодо відсутності детального розрахунку наданих послуг на виконання положень ч. 3 ст. 126 ГПК України, суд зазначає наступне.

Відсутність документального підтвердження надання правової допомоги (договору надання правової допомоги, детального опису виконаних доручень клієнта, акта прийому-передачі виконаних робіт, платіжних доручень на підтвердження фактично понесених витрат клієнтом тощо) є підставою для відмови у задоволенні заяви про розподіл судових витрат у зв`язку із недоведеністю їх наявності у порядку, передбаченому положеннями частини третьої статті 13, частини першої статті 74, статей 76-77 ГПК України.

Водночас, з наданих матеріалів справи вбачається, що адвокатом Захарчуком І.А. було підписано та подано до суду відзив на позовну заяву, він був присутнім та представляв інтереси відповідача у всіх судових засіданнях по даній справі, тобто надані послуги є реальними, їх обсяг підтверджений, окрім того вартість послуг адвоката встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, не залежить від обсягу послуг та часу витраченого представником відповідача, а отже є визначеним.

При цьому, втручання суду в договірні відносини між адвокатом та його клієнтом в частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини четвертої статті 126 ГПК можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 ЦК, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому в статті 43 Конституції (Аналогічна правова позиція викладена у постанові від 20.11.2020 у справі № 910/13071/19 Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду).

Також судом враховано доводи позивача, що у матеріалах справи відсутні та заявником не подано доказів сплати понесених витрат на правову допомогу у заявленому розмірі 15 000,00 грн.

Водночас, у абзаці 3 пункту 6.5 постанови Об`єднаної Палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 зазначено, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

В Акті приймання-передачі наданих послуг від 05.02.2021 до договору про надання правової допомоги від 01.07.2019 сторонами узгоджено, що здійснення розрахунків та сплата клієнтом на користь адвоката вартості послуг в повному обсязі повинна відбутися протягом 30 днів з моменту підписання Акту у формі, що передбачена чинним законодавством України.

Інші посилання позивача, які викладені у запереченнях на заяву про ухвалення додаткового рішення, відхиляються судом, оскільки вони не спростовують доводи і докази, які надані відповідачем на підтвердження отримання ним правничої допомоги та оплати цих послуг.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що відповідач надав належні та допустимі докази на доведення понесених ним витрат та професійну правничу допомогу, пов`язаних з розглядом справи № 910/15780/20, і розмір таких витрат є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, співмірним зі складністю позову, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, і, відповідно, та з огляду на те, що у задоволенні позову у даній справі відмовлено у повному обсязі, наявні підстави для покладення на позивача понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу в сумі 15 000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 130, 221, 234, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Інформаційне агентство "УНН" про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу у справі № 910/15780/20 задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, м. Київ, вул. Назарівська, 3, код 24584661) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інформаційне агентство "УНН" (01001, м. Київ, вул. Хрещатик, 6, оф. 5, код 37535211) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000,00 грн (п`ятнадцять тисяч гривень 00 коп.).

3. Після набрання додатковим рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст додаткового рішення підписано 05.03.2021.

Суддя О.Г. Удалова