ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" березня 2021 р. Справа № 924/1050/20

м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Музики М.В., за участю секретаря судового засідання Устінової А.П., розглянувши справу

за позовом акціонерного товариства "Банк "Український капітал", м. Київ

до фермерського господарства "Концентрат", с. Песець Новоушицького району Хмельницької області,

ОСОБА_1 , с. Іванківці Городоцького району Хмельницької області

про стягнення заборгованості за кредитним договором №22мсб-19/м від 28.03.2019 року, зокрема, 428 920,34 грн. - заборгованість по кредиту, 92 437,96 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом, 37 548,63 грн. - пеня за порушення строків погашення кредиту, 1 280,71 грн. - пеня за порушення строків погашення процентів, 4 136,49 грн. - 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання, 1 691,76 грн. - інфляційні втрати за прострочення виконання зобов`язання, 44 432,49 грн. - прострочена комісія за обслуговування кредиту,

за участю представників сторін:

позивача: Трегуб О.А. - згідно довіреності №08/21-04 від 15.01.21 року ( в режимі відео конференції);

відповідачів: не з`явились;

ВСТАНОВИВ:

позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором №22мсб-19/м від 28.03.2019 року, зокрема, 428 920,34 грн. - заборгованість по кредиту, 92 437,96 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом, 37 548,63 грн. - пеня за порушення строків погашення кредиту, 1 280,71 грн. - пеня за порушення строків погашення процентів, 4 136,49 грн. - 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання, 1 691,76 грн. - інфляційні втрати за прострочення виконання зобов`язання, 44 432,49 грн. - прострочена комісія за обслуговування кредиту.

Вимоги мотивує неналежним виконанням умов Кредитного договору №22мсб-19/м від 28.03.2019 року, договору поруки №47 від 28.03.2019 року та договору поруки №46 від 28.03.2019 року.

Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 09.11.2020 року відкрито провадження у справі №924/1050/20 за позовом акціонерного товариства "Банк "Український капітал", м. Київ до фермерського господарства "Концентрат", с. Песець Новоушицького району Хмельницької області, ОСОБА_2 , м. Кам`янка Черкаської області, ОСОБА_1 , с. Іванківці Городоцького району Хмельницької області про стягнення заборгованості за кредитним договором №22мсб-19/м від 28.03.2019 року, зокрема, 428 920,34 грн. - заборгованість по кредиту, 92 437,96 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом, 37 548,63 грн. - пеня за порушення строків погашення кредиту, 1 280,71 грн. - пеня за порушення строків погашення процентів, 4 136,49 грн. - 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання, 1 691,76 грн. - інфляційні втрати за прострочення виконання зобов`язання, 44 432,49 грн. - прострочена комісія за обслуговування кредиту; призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 13.01.2021 року закрито провадження у справі №924/1050/20 в частині позовних вимог до ОСОБА_2 , м. Кам`янка Черкаської області.

Ухвалою суду від 01.02.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Повноважний представник позивача під час судового розгляду спору позовні вимоги підтримав в повному обсязі, наполягає на їх задоволенні.

Відповідач 1 не скористався правом участі свого представника в судових засідання, відзиву на позов не надав; причин не вказав. Ухвали суду по даній справі надсилались на адресу ФГ «Концентрат», вказану в ЄДРЮО, ФОП та ГФ, проте, повернуті відділенням поштового зв`язку із відміткою про відсутність адресата.

Відповідач 2 також на судовий розгляд не з`явилась, представника не направила; відзиву на позов не надала та причин не зазначила. Ухвали суду по справі №924/1050/20 надсилались на адресу ОСОБА_1 , вказану в договорі поруки №46 від 28.03.2019 року та листі Сатанівської селищної ради із зазначенням місця реєстрації ОСОБА_1 , проте, повернуті у зв`язку з відмовою адресата від отримання.

Згідно із ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

У відповідності до ч. 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України, у разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Судом здійснено надіслання процесуальних документів у даній справі на зареєстровані адреси юридичної особи - відповідача 1 та фізичної особи - відповідача 2, проте, згідно відмітки відділення поштового зв`язку, ОСОБА_1 відмовилась від отримання поштових відправлень, ФГ «Концентрат» відсутній за зареєстрованою адресою.

Суд враховує висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 25.06.2018 у справі № 904/9904/17, згідно якого у разі, якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду викладеної у постанові від 15.05.2018 у справі № 904/6063/17, отримання поштової кореспонденції залежить від волевиявлення юридичної особи і на неї, як на суб`єкта господарської діяльності покладається обов`язок належної організації отримання поштової кореспонденції пов`язаної із здійснюваною господарською діяльністю. Сам лише факт неотримання стороною кореспонденції, якою суд із додержанням вимог процесуального закону надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася до суду у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки наведене зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на її адресу (аналогічна позиція викладена в постановах КГС ВС від 16.05.2018 у справі № 910/15442/17, від 10.09.2018 у справі № 910/23064/17, від 24.07.2018 у справі № 906/587/17).

Статтею 42 Господарського процесуального кодексу України визначено права та обов`язки учасників судового процесу, зокрема учасники справи зобов`язані: виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази тощо.

Передбачене ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S. A. v. Spain) від 07.07.1989).

Перебіг строків судового розгляду у цивільних справах починається з часу надходження позовної заяви до суду, а закінчується ухваленням остаточного рішення у справі, якщо воно не на користь особи (справа "Скопелліті проти Італії" від 23.11.1993 р.), або виконанням рішення, ухваленого на користь особи (справа "Папахелас проти Греції" від 25.03.1999 р.).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду неефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (параграфи 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі "Смірнова проти України").

Суд нагадує, що роль національних суддів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (&51 рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 р. у справі "Красношапка проти України"). Роль національних судів організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (див. рішення Суду у справі Шульга проти України, no. 16652/04, від 02.12.2010). До того ж організація провадження таким чином, щоб воно було швидким та ефективним, є завданням саме національних судів (див. рішення Суду у справі Білий проти України, no. 14475/03, від 21.10.2010).

Відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України, ч.2 ст.178 ГПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

З вищевикладеного, враховуючи належне повідомлення відповідачів про наявність судового спору, необхідність дотримання розумних строків розгляду справи, суд приходить до висновку про можливість вирішення даного спору за наявними матеріалами.

Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

28 березня 2019 року між публічним акціонерним товариством "Банк» "Український капітал» (банк, кредитор) та фермерським господарством «Концентрат» (позичальник) укладено кредитний договір №22-мсб-19/м (далі - договір), за положеннями якого кредитор надає позичальнику у тимчасове платне користування на умовах повернення, строковості, платності, забезпеченості та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 500000,00 грн., з кінцевим терміном повернення кредиту до 27.03.2020 року включно, на умовах, визначених цим договором та у відповідності до графіку погашення кредиту ( кредит - 500000,00 грн.; комісія - 79400,00 грн.; проценти - 70623,53 грн.; на загальну суму 650023,53 грн.).

Плата за користування кредитом у вигляді процентів становить 23,88% річних за умови належного виконання позичальником всіх умов цього договору належним чином (п. 1.1.1. договору).

Процентна ставка за кредитом є фіксованою (п. 1.1.2. договору).

Згідно п. 1.2. договору кредит надається позичальнику на поповнення обігових коштів.

За положеннями п. 1.3. договору позичальник сплачує кредитору комісію за супроводження кредиту в розмірі 4,99% від суми кредиту, зазначеної в п. 1.1. цього договору, після підписання цього договору за 1-ий місяць; помісячну комісію за супроводження кредиту в розмірі 0,99% від суми кредиту, зазначеної у п. 1.1. цього договору, після підписання цього договору з 2-го місяця.

Повернення кредиту здійснюється не пізніше кінцевого терміну повернення заборгованості за кредитом, визначеного у п. 1.1. цього договору згідно з умовами цього договору на рахунок, відкритий у кредитора, зазначений у п. 2.4. цього договору (п. 1.4. договору).

Виконання зобов`язань за цим договором забезпечуються: порукою фізичної особи ОСОБА_2 та порукою фізичної особи ОСОБА_1 (п. 1.5. договору).

Відповідно до п. 2.2. договору надання кредиту на цілі, визначені у п. 1.2. цього договору, проводиться шляхом перерахування кредитних коштів з позичкового рахунку, відкритого у кредитора, на поточний рахунок позичальника, відкритий у кредитора, за умови виконання позичальником вимог цього договору.

Моментом (датою) надання кредиту вважається день (дата) перерахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника у сумі кредиту або день (дата) оплати з позичкового рахунку позичальника платіжних документів на поточний рахунок продавця в сумі кредиту (п. 2.3. договору).

Моментом (датою) повернення (погашення) кредиту вважається день (дата) зарахування на рахунок, відкритий у кредитора, в повному обсязі суми кредиту, нарахованих процентів (плати) за його користування, комісій, можливих процентів за неправомірне користування кредитом, штрафів, пені тощо, належних до сплати позичальником відповідно до умов цього договору (п. 2.4. договору).

У п. 3.1. договору передбачено, що позичальник сплачує кредитору проценти (плату) за користування кредитом, виходячи з розміру процентної ставки, встановленої у пп. 1.1.1. цього договору. Нарахування та сплата процентів (плати) за користування кредитом за цим договором здійснюється на залишок заборгованості за кредитом (непогашену суму кредиту), при цьому кількість днів у місяці приймається, виходячи з фактичної кількості днів користування кредитом у місяці, у році - 360 днів в періоді нарахування (факт/360). Періодом нарахування процентів (плати) за користування кредитом за цим договором вважається календарний місяць, який обчислюється з дати, що відповідає моменту (дню) надання кредиту за цим договором поточному місяці по день, який припадає на дату, відповідну моменту (дню) надання кредиту за цим договором в кожному відповідному наступному місяці. У разі, якщо дата, що відповідає дню (моменту) надання кредиту за цим договором, у відповідному періоді нарахування процентів (плати) за користування кредитом припадає на вихідний, святковий або календарний день, який у поточному місяці відсутній (29, 30 або 31 число), то днем нарахування процентів (плати) за користування кредитом за цим договором вважається наступний робочий день. При розрахунку процентів (плати) за користування кредитом враховується день надання та не враховується день повернення (погашення) кредиту.

Позичальник здійснює погашення кредиту та сплату процентів (плати) за користування кредитом за період користування кредитом, нарахованих відповідно до п. 3.1. цього договору, шляхом здійснення фіксованих платежів (ануїтетний платіж) на рахунок, у чітко встановлений цим договором термін - 28 числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем, в якому наданий кредит. У випадку, якщо день сплати платежу припадає на вихідний, святковий або календарний день, який у поточному місяці відсутній (29, 30 або 31 число), то позичальник зобов`язаний сплатити платіж на наступний після такого дня банківський день. Розмір ануїтетного платежу становить з дати укладання цього договору до 28.02.2020 року включно - в сумі 54169,00 грн.; 27.03.2020 року - в сумі 54164,53 грн. (п. 3.2. договору).

У п. 3.11. договору визначено, що сплата комісії за супроводження кредиту, вказаної у п. 1.3.1. цього договору здійснюється у національній валюті в день укладання цього договору на рахунок кредитора; сплата комісії за супроводження кредиту, вказаної у п. 1.3.2. цього договору, здійснюється у національній валюті щомісячно починаючи з 2-го місяця після укладання цього договору на рахунок кредитора.

Ануїтетні платежі, згідно з цим договором, вважаються здійсненими у встановлений строк, якщо сума ануїтетного платежу в повному обсязі надійшла на рахунок протягом банківського дня, який визначений як термін здійснення ануїтетних платежів. Якщо цей день не є банківським, то платежі будуть здійснені у наступний банківський день (п. 3.12. договору).

У випадку несплати позичальником ануїтетного платежу у термін, коли він мав бути сплачений, з дня (дати), наступного за цим днем (датою) сума кредиту, яка входить до складу цього ануїтетного платежу, та проценти (плата) за користування ним, вважаються простроченими (п. 3.13. договору).

У п. 4.1. сторонами договору погоджено, що проценти за неправомірне користування кредитом - це плата, яка встановлюється банком за порушення позичальником зобов`язання з повернення кредиту та/або його частини в кінцеві терміни, встановлені в п. 1.1. та п. 3.2. цього договору, тобто, кінцевий термін повернення кредиту та/або кінцевий термін сплати ануїтетного платежу. Проценти за неправомірне користування кредитом є збільшеними процентами, передбаченими ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України.

Розмір процентів за неправомірне користування кредитом становить 33,88% річних. Сторони погодили, що встановлення зазначеного розміру річної процентної ставки за неправомірне користування кредитом є заздалегідь погодженим, а позичальник заздалегідь повідомлений як про її розмір, так і підстави та строки застосування (п. 4.2. договору). Розмір процентної ставки, передбачений п. 4.2. цього договору, вступає в дію, починаючи з дня (дати), наступної за кінцевим терміном (днем) повернення кредиту та/або з дня (дати), наступного за кінцевим терміном (днем) здійснення сплати ануїтетного платежу, та діє по день (дату) повного фактичного погашення (сплати) заборгованості за кредитом. При розрахунку процентів за неправомірне користування кредитом використовується метод «факт/360», виходячи з фактичної кількості днів у місяці та 360 днів у році. (п. 4.3. договору).

Порушення позичальником кінцевого терміну (дня) повернення (погашення) кредиту не є підставою для припинення нарахування процентів за неправомірне користування кредитом, які є платою позичальника за прострочення сплати кредиту та/або його частини. Проценти за неправомірне користування кредитом нараховуються банком до дати повного фактичного погашення (сплати) позичальником заборгованості за кредитом (п. 4.5. договору).

Згідно п. 10.1. договору за порушення позичальником строків сплати ануїтетних платежів та/або інших платежів, передбачених цим договором, позичальник сплачує кредитору пеню із розрахунку подвійної облікової ставки НБУ від суми несплаченого ануїтетного платежу та/або іншого платежу, передбаченого цим договором за кожен день такого порушення до повного погашення заборгованості за ними. Вказана пеня сплачується у випадку порушення позичальником строків сплати платежів, передбачених п.п.1.1., 1.4., 3.2. цього договору, а також будь-яких інших строків сплати платежів, передбачених цим договором.

Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання ними взятих на себе зобов`язань (п. 11.5. договору).

Договір підписано сторонами та скріплено їхніми печатками.

28.03.2019 між публічним акціонерним товариством "Банк "Український капітал" (кредитор), ФГ «Концентрат» (позичальник) та ОСОБА_1 (поручитель) укладено договір поруки №46 (далі - договір поруки), за положеннями якого поручитель зобов`язується перед кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником зобов`язань щодо повернення суми кредиту, сплати процентів за користування кредитом, комісій, а також можливих процентів за неправомірне користування кредитом, штрафу, пені та інших грошових зобов`язань, у розмірі та у випадках, передбачених Кредитним договором №22мсб-19/м від 28.03.2019 року, що укладений кредитором з позичальником, надалі за текстом - "Кредитний договір" (п. 1.1. договору поруки).

Поручитель ознайомлений з умовами Кредитного договору, ніяких заперечень, а також непорозумінь щодо його положень не має (п. 1.2. договору поруки).

У разі невиконання позичальником забезпечених порукою зобов`язань, поручитель доручає кредитору здійснювати договірне списання грошових коштів з будь-яких рахунків поручителя (в національній та/або іноземній валюті) відкритих (чи тих, що будуть відкриті) ним у кредитора в сумах, що підлягають сплаті за Кредитним договором щодо погашення заборгованості за кредитом, нарахованими процентами за користування ним, комісій, а також можливих процентів за неправомірне користування кредитом, штрафів, пені та інших грошових зобов`язань, передбачених Кредитним договором. Поручитель доручає кредитору здійснювати таке договірне списання у сумі, визначеній кредитором самостійно на підставі Кредитного договору, необмежену кількість разів протягом строку дії цього Договору до повного виконання будь-яких зобов`язань поручителя перед кредитором за цим Договором (п. 1.3. договору поруки).

У п. 4.1. договору поруки сторони домовились, що кредитор та позичальник мають право змінювати умови Кредитного договору без погодження із поручителем, при цьому порука за цим Договором розповсюджується на всі зміни та доповнення до Кредитного договору, у тому числі, але не виключно, стосовно суми кредиту, розміру процентів за користування кредитом, неправомірне користування кредитом, комісій та неустойки (штраф, пеня). Поручитель підтверджує, що зазначене положення є згодою поручителя на зміну умов Кредитного договору, що призвели або можуть призвести до збільшення обсягу відповідальності поручителя, та що така згода вважається наданою ним незалежно від того, чи був він фактично ознайомлений із зміненими умовами Кредитного договору.

Зміст забезпеченого порукою зобов`язання: повернення кредиту в сумі 500 000,00 гри., в термін по « 27» березня 2020 року включно за Кредитним договором; сплата процентів за користування кредитом у розмірі 23,88% річних за період з 28.03.2019 року по 27.03.2020 року за Кредитним договором, або в іншому розмірі, визначеному Кредитним договором; сплата комісій, передбачених Кредитним договором; сплата можливих штрафів та пені, визначених Кредитним договором; сплата можливих процентів за неправомірне користування кредитом в розмірі та за період, визначений Кредитним договором; інфляційних втрат; інші витрати (п. 2.1 договору поруки).

Згідно п. 3.1. договору поручитель зобов`язаний протягом 5 банківських днів від дати отримання письмової вимоги кредитора про невиконання позичальником забезпеченого порукою зобов`язання, виконати відповідне зобов`язання, шляхом перерахування непогашеної суми кредиту, непогашеної суми процентів за користування кредитом, комісій, можливих процентів за неправомірне користування кредитом, штрафів, пені тощо, на рахунки кредитора, зазначені в такій вимозі.

Цей договір набирає чинності з дати його укладання і діє до 20.03.2030 року (п. 6.9. договору поруки).

Договір поруки підписано його сторонами та скріплено печатками позичальника та кредитора.

На виконання умов договору банком перераховано ФГ «Концентрат» 500000,00 грн., що підтверджується меморіальним ордером №862022 від 28.03.2019 року.

Відповідачем 1, в свою чергу, сплачено в рахунок погашення кредиту 18937,33 грн. 02.05.2019 року; 39645,85 грн. 31.05.2019 року; 279,40 грн. 01.07.2019 року; 4262,50 грн. 29.07.2019 року; 3421,92 грн. 02.09.2019 року; 2596,93 грн. 03.10.2019 року та 1935,73 грн. 15.11.2019 року; в рахунок погашення процентів 10281,67 грн. 02.05.2019 року; 1,00 грн. 28.05.2019 року; 9572.15 грн. 31.05.2019 року; 9129,60 грн. 01.07.2019 року; 8672,87 грн. 29.07.2019 року; 8931.73 грн. 02.09.2019 року; 8896,85 грн. 03.10.2019 року; 8497,73 грн. 15.11.2019 року та 30000,00 грн. 28.02.2020 року; а також сплачено комісію 28.04.2019 року в розмірі 24950,00 грн.; 31.05.2019 року - 4950,00 грн., 01.07.2019 року - 4950,00 грн. та 14.11.2019 року - 117,51 грн.

Позивач звернувся до відповідача 2 із листом вимогою, у якому просить протягом 5 днів з дня отримання вимоги погасити заборгованість за кредитним договором від 28.03.2019 року, яка станом на 18.08.2020 року складає 558964,53 грн.

Вимога вручена ОСОБА_1 26.08.2020 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення від 19.08.2020 року.

Аналогічний лист-вимогу надіслано 19.08.2020 року також ФГ «Концентрат».

Як вбачається із розрахунку заборгованості за кредитним договором №22мсб-19/м від 28.03.2019 року, борг становить 610484,38 грн., з яких 428920,34 грн. - прострочений кредит, 4136,49 грн. - 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання за період з 29.05.2019 року по 02.03.2020 року; інфляційні втрати за період з травня 2019 року по січень 2020 року на заборгованість по кредиту - 1691,76 грн.; заборгованість за простроченими процентами - 92473,96 грн.; пеня за порушення строків погашення кредиту за період з 29.05.2019 року по 02.03.2020 року - 37548,63 грн.; пеня за порушення строків погашення процентів за період з 29.05.2019 року по 02.03.2020 року - 1280,71 грн.; прострочена комісія за обслуговування кредиту - 44432,49 грн.

З вищевикладеного, у зв`язку з невиконанням відповідачами вимог позивача в добровільному порядку, банк звернувся з даним позовом до суду.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Матеріалами справи стверджується, що 28 березня 2019 року між публічним акціонерним товариством "Банк" "Український капітал" та фермерським господарством "Концентрат" укладено кредитний договір №22-мсб-19/м, за положеннями якого кредитор надає позичальнику у тимчасове платне користування на умовах повернення, строковості, платності, забезпеченості та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 500000,00 грн., з кінцевим терміном повернення кредиту до 27.03.2020 року включно, на умовах, визначених цим договором та у відповідності до графіку погашення кредиту ( кредит - 500000,00 грн.; комісія - 79400,00 грн.; проценти - 70623,53 грн.; на загальну суму 650023,53 грн.).

За положеннями ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з п. 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до п. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч.1 ст.1049 Цивільного кодексу України).

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця (ч.3 ст.1049 Цивільного кодексу України).

Належне виконання банком своїх зобов`язань за договором підтверджується меморіальним ордером №862022 від 28.03.2019 року, згідно якого позивач перерахував ФГ «Концентрат» 500000,00 грн. кредитних коштів, які останній зобов`язався повернути відповідно до визначеного у договорі графіку у термін до 27.03.2020 року включно.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як визначено абзацом 1 п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно з п. 7 ст. 193 Господарського кодексу України не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Пункт 1 статті 612 Цивільного кодексу України визначає що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Із наявних в матеріалах справи документів вбачається, що відповідачем частково виконано свої зобов`язання з повернення отриманих кредитних коштів на суму 71079,66 грн., чим створено заборгованість з повернення кредиту в розмірі 428920,34 грн. Оскільки доказів сплати вказаної суми учасниками справи не надано, суд приходить до висновку про стягнення вказаних коштів в судовому порядку.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (ч.1 ст.1048 Цивільного кодексу України).

Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (ч.2 ст.1056-1 Цивільного кодексу України).

Умовами договору сторони передбачили відсотки за користування кредитом у розмірі 23,88 % річних, нарахування та сплата яких здійснюється на залишок заборгованості за кредитом (непогашену суму кредиту), при цьому кількість днів у місяці приймається, виходячи з фактичної кількості днів користування кредитом у місяці, у році - 360 днів в періоді нарахування (факт/360). Так, банком за період до 27.03.2020 року нараховано проценти за користування кредитом, виходячи із ставки в розмірі 23,88%, на суму 122008,1 грн., з яких 93983,6 грн. сплачено позичальником.

Окрім того, у п. 4.1. сторонами договору погоджено, що проценти за неправомірне користування кредитом - це плата, яка встановлюється банком за порушення позичальником зобов`язання з повернення кредиту та/або його частини в кінцеві терміни, встановлені в п. 1.1. та п. 3.2. цього договору, тобто, кінцевий термін повернення кредиту та/або кінцевий термін сплати ануїтетного платежу. Проценти за неправомірне користування кредитом є збільшеними процентами, передбаченими ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, та їх розмір становить 33,88% річних. Розмір процентної ставки, передбачений п. 4.2. цього договору, вступає в дію, починаючи з дня (дати), наступної за кінцевим терміном (днем) повернення кредиту та/або з дня (дати), наступного за кінцевим терміном (днем) здійснення сплати ануїтетного платежу, та діє по день (дату) повного фактичного погашення (сплати) заборгованості за кредитом. При розрахунку процентів за неправомірне користування кредитом використовується метод «факт/360», виходячи з фактичної кількості днів у місяці та 360 днів у році. (п. 4.3. договору).

При цьому, порушення позичальником кінцевого терміну (дня) повернення (погашення) кредиту не є підставою для припинення нарахування процентів за неправомірне користування кредитом, які є платою позичальника за прострочення сплати кредиту та/або його частини. Проценти за неправомірне користування кредитом нараховуються банком до дати повного фактичного погашення (сплати) позичальником заборгованості за кредитом (п. 4.5. договору).

Судом здійснено перерахунок процентів за неправомірне користування кредитом з розрахунку 33,88% річних та за методом «факт/360» за період з 28.03.2020 року по 04.09.2020 року на суму простроченої заборгованості в розмірі 428920,34 грн. та встановлено, що сума 64449,46 грн., яка заявлена позивачем до стягнення, в межах суми, допустимої до стягнення. Таким чином, загальний розмір заборгованості за процентами становить 92473,96 грн. Оскільки позивачем в позовній заяві заявлено до стягнення 92437,96 грн. процентів, що є меншою від суми, можливої до стягнення, судом задовольняється відповідна позовна вимога.

У п. п. 1.3.1. та 3.11. договору сторонами договору передбачено сплату комісії за супроводження кредиту в розмірі 4,99% від суми кредиту (24950,00 грн.), яка сплачується за 1-ий місяць, та помісячну комісію за супроводження кредиту в розмірі 0,99% від суми кредиту (4950,00 грн.).

Проте, позичальником сплачено комісію лише частково на суму 34967,51 грн., чим створено заборгованість в розмірі 44432,49 грн. Оскільки доказів сплати вказаної суми учасниками судового розгляду не надано, суд приходить до висновку про стягнення 44432,49 грн. комісії в судовому порядку.

Позивачем також нараховано 1280,71 грн. пені за порушення строків погашення процентів за період з 29.05.2019 року по 02.03.2020 року за погашення кредиту на суму 37548,63 грн. за період з 29.05.2019 року по 12.03.2020 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч. 1 ст. 230 ГК України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Стаття 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" передбачає, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

За положеннями п. 10.1. договору за порушення позичальником строків сплати ануїтетних платежів та/або інших платежів, передбачених цим договором, позичальник сплачує кредитору пеню із розрахунку подвійної облікової ставки НБУ від суми несплаченого ануїтетного платежу та/або іншого платежу, передбаченого цим договором за кожен день такого порушення до повного погашення заборгованості за ними. Вказана пеня сплачується у випадку порушення позичальником строків сплати платежів, передбачених п.п.1.1., 1.4., 3.2. цього договору, а також будь-яких інших строків сплати платежів, передбачених цим договором.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Верховний Суд у постанові від 10.09.2020 року у справі № 916/1777/19 зазначив, що наведеною нормою передбачено період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається із дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконано, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін.

Отже, встановивши розмір, термін і порядок нарахування штрафних санкцій за порушення грошового зобов`язання, законодавець передбачив також і право сторін врегулювати ці відносини у договорі. Тобто сторони мають право визначити у договорі не лише інший строк нарахування штрафних санкцій, який обчислюється роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 Цивільного кодексу України), а взагалі врегулювати свої відносини щодо нарахування штрафних санкцій на власний розсуд (частина третя статті 6 Цивільного кодексу України), у тому числі, мають право пов`язувати період нарахування пені з вказівкою на подію, яка має неминуче настати (фактичний момент оплати). Близька за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 21.06.2017 зі справи N 910/2031/16 та Верховного Суду від 10.04.2018 зі справи N 916/804/17.

Відтак, сторони, передбачивши у договорі можливість нарахування пені до повного погашення заборгованості, встановили інший строк її нарахування, ніж передбачений ст. 232 ГК України.

З огляду на вимоги статей 79, 86 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру заборгованості. Якщо з поданого позивачем розрахунку неможливо з`ясувати, як саме обчислено заявлену до стягнення суму, суд може зобов`язати позивача подати більш повний та детальний розрахунок. При цьому суд в будь-якому випадку не позбавлений права зобов`язати відповідача здійснити і подати суду контррозрахунок (зокрема, якщо відповідач посилається на неправильність розрахунку, здійсненого позивачем). Аналогічні правові висновки викладені також в постановах Верховного Суду від 21.05.2019 по справі № 916/2889/13, від 16.04.2019 по справах № 922/744/18 та № 905/1315/18, від 05.03.2019 по справі № 910/1389/18, від 14.02.2019 по справі № 922/1019/18, від 22.01.2019 по справі № 905/305/18, від 21.05.2018 по справі № 904/10198/15, від 02.03.2018 по справі № 927/467/17.

Судом здійснено перерахунок розміру пені за порушення строків погашення кредиту в межах сум заборгованості, вказаних позивачем, та за зазначені ним періоди в ІПС «Законодавство», та встановлено наступне. За період з 29.05.2019 року по 31.05.2019 року на суму заборгованості 39645,85 грн. (2 дні прострочення) = 76,03 грн.; за період з 02.07.2019 року по 29.07.2019 року на суму заборгованості 39862,60 грн. (27 днів прострочення) = 1020,05 грн.; за період з 29.07.2019 року по 30.07.2019 року на суму заборгованості 35600,10 грн. (1 день прострочення) = 33,16 грн.; з 30.07.2019 року по 29.08.2019 року на суму заборгованості 76833,73 грн. (30 днів прострочення) = 2141,13 грн.; за період з 29.08.2019 року по 02.09.2019 року на суму заборгованості 118649,08 грн. (4 дні прострочення) = 442,09 грн.; за період з 02.09.2019 року по 01.10.2019 року на суму 115227,16 грн. (29 днів прострочення) = 3030,63 грн.; за період з 01.10.2019 року по 03.10.2019 року на суму заборгованості 157902,38 грн. (2 дні прострочення) = 285,52 грн.; за період з 03.10.2019 року по 29.10.2019 року на суму заборгованості 155305,45 грн. (26 днів прострочення) = 3608,19 грн.; з 29.10.2019 року по 15.11.2019 року на суму заборгованості 199040,99 грн. (17 днів прострочення) = 2873,82 грн.; за період з 15.11.2019 року по 29.11.2019 року на суму заборгованості 197105,26 грн. (14 днів прострочення) = 2343,66 грн.; за період з 29.11.2019 року по 03.01.2020 року на суму заборгованості 241557,37 грн. (35 днів прострочення) = 6596,69 грн.; за період з 03.01.2020 року по 29.01.2020 року на суму заборгованості 287047,85 грн. (26 днів прострочення) = 5505,67 грн.; за період з 29.01.2020 року по 02.03.2020 року на суму заборгованості 333349,48 грн. (33 дні прострочення) = 6657,88 грн.; за період з 02.03.2020 року по 12.03.2020 року на суму заборгованості 380603,22 грн. (10 днів прострочення) = 2287,78 грн. На загальну суму 36902,3 грн. В стягненні 646,33 грн. пені за порушення строків погашення кредиту суд відмовляє.

Судом також здійснено наступний перерахунок пені за порушення строків погашення процентів за кредитом згідно поданого позивачем розрахунку. За період з 29.05.2019 року по 31.05.2019 року на суму заборгованості 9572,15 грн. ( 2 дні прострочення) = 18,36 грн.; за період з 29.08.2019 року по 02.09.2019 року на суму заборгованості 8931,73 грн. (4 дні прострочення) = 33,28 грн.; за період з 01.10.2019 року по 03.10.2019 року на суму заборгованості 8896,85 грн. (2 дні прострочення) = 16,09 грн.; за період з 30.10.2019 року по 15.11.2019 року на суму заборгованості 8497,73 грн. (16 днів прострочення) = 115,48 грн.; за період з 29.11.2019 року по 03.01.2020 року на суму заборгованості 8814,13 грн. (35 днів прострочення) = 240,71 грн.; за період з 03.01.2020 року по 29.01.2020 року на суму заборгованості 17320,17 грн. (26 днів прострочення) = 332,21 грн.; за період з 29.01.2020 року по 28.02.2020 року на суму заборгованості 25959,13 грн. (30 днів прострочення) = 471,66 грн.; за період з 02.03.2020 року по 12.03.2020 року на суму заборгованості 4748,44 грн. (10 днів прострочення) = 28,54 грн. На загальну суму 1256,33 грн.; в стягненні 24,38 грн. пені за порушення строків погашення процентів за кредитом суд відмовляє.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України здійснено нарахування 3% річних на суму боргу за прострочення сплати кредиту та процентів за користування кредитом за період з 29.05.2019 року по 12.03.2020 року. Судом здійснено перерахунок 3% річних в ІПС «Законодавство» з врахуванням поданого позивачем розрахунку та встановлено, що банком правомірно нараховано 3% річних за прострочення з погашення кредиту за період з 29.05.2019 року по 13.12.2019 року. Водночас (оскільки іншого порядку нарахування 3% річних сторонами не погоджено), за період з 13.12.2020 року судом здійснено наступний перерахунок: з 13.12.2019 року по 03.01.2020 року на суму заборгованості 241557,37 грн. (21 день прострочення) = 416,77 грн.; з 03.01.2020 року по 29.01.2020 року на суму заборгованості 287047,85 грн. (26 днів прострочення) = 611,74 грн.; з 29.01.2020 року по 02.03.2020 року на суму заборгованості 333349,48 грн. (33 дні прострочення) = 901,68 грн.; з 02.03.2020 року по 12.03.2020 року на суму заборгованості 380603,22 грн. (10 днів прострочення) = 311,97 грн. На загальну суму 3983,91 грн.

Аналогічно судом здійснено перерахунок 3% річних, нарахованих за заборгованість зі сплати процентів та встановлено правомірність їх нарахування за період до 03.01.2020 року. З 03.01.2020 року судом здійснено наступний перерахунок: з 03.01.2020 року по 29.01.2020 року на суму заборгованості 17320,17 грн. (26 днів прострочення) = 36,91 грн.; з 29.01.2020 року по 28.02.2020 року на суму заборгованості 25959,13 грн. (30 днів прострочення) = 63,83 грн.; за період з 02.03.2020 року по 12.03.2020 року на суму заборгованості 4748,44 грн. (10 днів прострочення) = 3,89 грн. На загальну суму 147,13 грн.

Таким чином, загальний розмір 3% річних, нарахованих на заборгованість зі сплати кредиту та відсотків становить 4131,04 грн.; в стягненні 5,45 грн. 3% річних суд відмовляє.

Щодо заявленої до стягнення суми втрат від інфляції в розмірі 1691,76 грн. за травень 2019 року, липень-серпень 2019 року, жовтень-листопад 2019 року та січень 2020 року, судом враховується правовий висновок, викладений у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 26.06.2020 у справі № 905/21/19. Зокрема, при розрахунку "інфляційних втрат" у зв`язку з простроченням боржником виконання грошового зобов`язання до цивільних відносин за аналогією закону підлягають застосуванню норми Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", приписи Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, та Методика розрахунку базового індексу споживчих цін, затверджена наказом Державного комітету статистики України від 27.07.2007 №265, а також визначений порядок нарахування інфляційних втрат у випадку часткового помісячного погашення суми основного боргу (пункти 25 - 29 постанови Верховного Суду від 26.06.2020 у справі №905/21/19). Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду дійшла висновку про те, що у разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу закону (частини другої статті 625 ЦК України) виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу, суму інфляційних втрат, як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати.

У кредитора згідно з частиною другою статті 625 ЦК України є право вимоги до боржника щодо сплати інфляційних втрат за період прострочення в оплаті основного боргу. Водночас, якщо боржник після нарахування йому інфляційних втрат за відповідний місяць допустив подальше прострочення в оплаті основного боргу, то кредитор, виходячи з того, що зобов`язання зі сплати інфляційних втрат, яке виникло в силу закону, є грошовим, вправі нарахувати боржнику інфляційні втрати на суму основного боргу, збільшену на індекс інфляції за попередній місяць прострочення (пункт 23 постанови Верховного Суду від 26.06.2020 у справі № 905/21/19).

Також об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у справі № 905/21/19 наведено формулу, за якою можна розрахувати інфляційні втрати: "Х" * "і-1" - 100 грн. = "ЗБ", де "Х" - залишок боргу на початок розрахункового періоду, "і-1" - офіційно встановлений індекс інфляції у розрахунковому місяці та 100 грн. - умовна сума погашення боргу у цьому місяці, а "ЗБ" - залишок основного боргу з інфляційною складовою за цей місяць (вартість грошей з урахуванням інфляції у цьому місяці та часткового погашення боргу у цьому ж місяці). При цьому зазначено, що за наступний місяць базовою сумою для розрахунку індексу інфляції буде залишок боргу разом з інфляційною складовою за попередній місяць ("ЗБ" відповідно до наведеної формули), який перемножується на індекс інфляції за цей місяць, а від зазначеного добутку має відніматися сума погашення боржником своєї заборгованості у поточному місяці (якщо таке погашення відбувалося).

Для відокремлення інфляційних збитків за певний період від основної заборгованості, від остаточного розрахунку основного боргу з інфляційною складовою, проведеного із застосуванням такої послідовності, необхідно відняти основний борг, який залишився непогашеним на кінець розрахункового періоду.

У випадку, якщо погашення боргу не відбувалося декілька місяців підряд, то залишок основного боргу з інфляційною складовою за перший розрахунковий місяць такого періоду ("ЗБ") перемножується послідовно на індекси інфляції за весь період, протягом якого не відбувалося погашення боргу та ділиться на 100% (п. 28 постанови у справі №905/21/19).

Об`єднана палата Касаційного господарського суду в постанові від 20.11.2020 року у справі №910/13071/19 роз`яснила, що сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.

Отже, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці.

Методику розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов`язання доцільно відобразити, виходячи з математичного підходу до округлення днів у календарному місяці, упродовж якого мало місце прострочення, а саме:

- час прострочення у неповному місяці більше півмісяця (> 15 днів) = 1 (один) місяць, тому за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу;

- час прострочення у неповному місяці менше або дорівнює половині місяця (від 1, включно з 15 днями) = 0 (нуль), тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується.

При цьому, Верховний Суд у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 05.07.2019 у справі №905/600/18 дійшов висновку, що до розрахунку мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Так, банком нараховано втрати від інфляції на заборгованість за травень 2019 року на суму 39645,85 грн., натомість, як вбачається із графіку платежів за кредитом, 39645,85 грн. внеску, який мав бути сплачений 28.05.2019 року, сплачено позичальником 31.05.2019 року, відтак, підстави для нарахування втрат від інфляції за травень 2019 року відсутні. За червень 2019 року відсутні підстави нараховувати втрати від інфляції, оскільки борг виник 29.06.2019 року. Внесок за червень 2019 року в розмірі 40142,00 грн. частково сплачено 01.07.2019 року на суму 279,40 грн. та 29.07.2019 року в розмірі 4262,50 грн.; тому позивачем підставно враховано індекс інфляції за липень 2019 року на 35600,1 грн. заборгованості, що становить - 213,60 грн., оскільки мала місце дефляція. Аналогічно враховано індекс інфляції за серпень 2019 року на суму боргу ( 76833,73 грн.) за червень та липень 2019 року ( - 230,5 грн.). Втрати від інфляції за вересень 2019 року склали 806,59 грн. (з розрахунку заборгованості за червень 2019 року, липень 2019 року та вересень 2019 року та враховуючи сплату 02.09.2019 року 3421,92 грн.). Нарахування втрат від інфляції за жовтень 2019 року та листопад 2019 року на суми 1087,14 грн. та 197,11 грн. проведено правомірно; відповідні втрати за грудень 2019 року склали - 483,11 грн. з розрахунку 241557,37 грн. боргу х 99,8 індексу інфляції за грудень 2019 року; втрати від інфляції за січень 2020 року становлять 547,10 грн. Таким чином, втрати від інфляції за вказаний позивачем сукупний період з травня 2019 року по січень 2020 року склали 1737,73 грн. (- 213,6 грн. за липень 2019 року, -230,5 грн. за серпень 2019 року, 806,59 грн. за вересень 2019 року, 1087,14 грн. за жовтень 2019 року, 197,11 грн. за листопад 2019 року, - 483,11 грн. за грудень 2019 року та 574,10 грн. за січень 2020 року). Оскільки сума втрат від інфляції, заявлена позивачем, в межах суми, допустимої до стягнення, позовну вимогу про стягнення 1691,76 грн. втрат від інфляції суд задовольняє в повному обсязі.

З всього вищевикладеного, у позичальника перед позивачем наявна заборгованість за кредитним договором №22мсб-19/м від 28.03.2019 року на суму 609772,22 грн., з яких 428 920,34 грн. - заборгованість по кредиту, 92 437,96 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом, 36902,3 грн. - пеня за порушення строків погашення кредиту, 1256,33 грн. - пеня за порушення строків погашення процентів, 4131,04 грн. - 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання, 1 691,76 грн. - інфляційні втрати за прострочення виконання зобов`язання, 44 432,49 грн. - прострочена комісія за обслуговування кредиту.

Частиною 1 статті 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Частиною 1 ст.553 ЦК України визначено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Відповідно ч. 2 ст. 553 ЦК України порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. В частині 2 названої статті встановлено, що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Судом встановлено, що 27.03.2019 року між публічним акціонерним товариством "Банк "Український капітал", ФГ «Концентрат» та ОСОБА_1 (поручитель) укладено договір поруки №46, за положеннями якого поручитель зобов`язується перед кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником зобов`язань щодо повернення суми кредиту, сплати процентів за користування кредитом, комісій, а також можливих процентів за неправомірне користування кредитом, штрафу, пені та інших грошових зобов`язань, у розмірі та у випадках, передбачених Кредитним договором №22мсб-19/м від 28.03.2019 року, що укладений кредитором з позичальником, надалі за текстом - "Кредитний договір.

У п. 2.1. договору поруки сторони домовились, що змістом забезпеченого порукою зобов`язання є повернення кредиту в сумі 500 000,00 грн., в термін по « 27» березня 2020 року включно за Кредитним договором; сплата процентів за користування кредитом у розмірі 23,88% річних за період з 28.03.2019 року по 27.03.2020 року за Кредитним договором, або в іншому розмірі, визначеному Кредитним договором; сплата комісій, передбачених Кредитним договором; сплата можливих штрафів та пені, визначених Кредитним договором; сплата можливих процентів за неправомірне користування кредитом в розмірі та за період, визначений Кредитним договором; інфляційних втрат; інші витрати (п. 2.1 договору поруки).

Згідно п. 3.1. договору поручитель зобов`язаний протягом 5 банківських днів від дати отримання письмової вимоги кредитора про невиконання позичальником забезпеченого порукою зобов`язання, виконати відповідне зобов`язання, шляхом перерахування непогашеної суми кредиту, непогашеної суми процентів за користування кредитом, комісій, можливих процентів за неправомірне користування кредитом, штрафів, пені тощо, на рахунки кредитора, зазначені в такій вимозі.

Позивач звернувся до відповідача 2 із листом-вимогою, у якому просив погасити суму заборгованості за кредитом станом на 18.08.2020 року в розмірі 558964,53 грн. у зв`язку з невиконанням взятих на себе зобов`язань позичальником. Вказаний лист отримано ОСОБА_1 26.08.2020 року.

Проте, відповідач 2 не виконав свої зобов`язання за договором поруки, суми, заявлені у вимозі, не сплатив. Відтак, з огляду на наявність у позичальника заборгованості за кредитним договором, та враховуючи, що в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між позивачем та відповідачем 2 укладено договір поруки №46 від 27.03.2019 року, вимога до поручителя є обґрунтованою.

З всього викладеного, позов акціонерного товариства "Банк "Український капітал", м. Київ до фермерського господарства "Концентрат", с. Песець Новоушицького району Хмельницької області, ОСОБА_1 , с. Іванківці Городоцького району Хмельницької області про стягнення заборгованості за кредитним договором №22мсб-19/м від 28.03.2019 року, зокрема, 428 920,34 грн. - заборгованість по кредиту, 92 437,96 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом, 37 548,63 грн. - пеня за порушення строків погашення кредиту, 1 280,71 грн. - пеня за порушення строків погашення процентів, 4 136,49 грн. - 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання, 1 691,76 грн. - інфляційні втрати за прострочення виконання зобов`язання, 44 432,49 грн. - прострочена комісія за обслуговування кредиту, підлягає частковому задоволенню та з відповідачів на користь позивача слід стягнути 428 920,34 грн. - заборгованість по кредиту, 92 437,96 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом, 36902,3 грн. - пеня за порушення строків погашення кредиту, 1256,33 грн. - пеня за порушення строків погашення процентів, 4131,04 грн. - 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання, 1 691,76 грн. - інфляційні втрати за прострочення виконання зобов`язання, 44 432,49 грн. - прострочена комісія за обслуговування кредиту. В стягненні 646,33 грн. пені за порушення строків погашення кредиту, 24,38 грн. пені за порушення строків погашення процентів за кредитом та 5,45 грн. 3% річних суд відмовляє.

В зв`язку з частковим задоволенням позову, на підставі ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідачів пропорційно сумі задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 20, 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

позов акціонерного товариства "Банк "Український капітал", м. Київ до фермерського господарства "Концентрат", с. Песець Новоушицького району Хмельницької області, ОСОБА_1 , с. Іванківці Городоцького району Хмельницької області про стягнення заборгованості за кредитним договором №22мсб-19/м від 28.03.2019 року, зокрема, 428 920,34 грн. - заборгованість по кредиту, 92 437,96 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом, 37 548,63 грн. - пеня за порушення строків погашення кредиту, 1 280,71 грн. - пеня за порушення строків погашення процентів, 4 136,49 грн. - 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання, 1 691,76 грн. - інфляційні втрати за прострочення виконання зобов`язання, 44 432,49 грн. - прострочена комісія за обслуговування кредиту, задовольнити частково.

Стягнути солідарно з фермерського господарства «Концентрат» (32625, Хмельницька область, Новоушицький район, с. Песець, вул. Б. Хмельницького, буд. 33, код 35604942) на користь акціонерного товариства «Банк «Український капітал» (03062, м. Київ, проспект Перемоги, буд. 67, код 22868414) 428 920,34 грн. (чотириста двадцять вісім тисяч дев`ятсот двадцять грн. 34 коп.) заборгованості по кредиту, 92 437,96 грн. (дев`яносто дві тисячі чотириста тридцять сім грн. 96 коп.) заборгованості за процентами за користування кредитом, 36902,3 грн. (тридцять шість тисяч дев`ятсот дві грн. 30 коп.) пені за порушення строків погашення кредиту, 1256,33 грн. (одна тисяча двісті п`ятдесят шість грн. 33 коп.) пені за порушення строків погашення процентів, 4131,04 грн. (чотири тисячі сто тридцять одна грн. 04 коп.) 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання, 1 691,76 грн. (одна тисяча шістсот дев`яносто одна грн. 76 коп.) інфляційних втрат за прострочення виконання зобов`язання, 44 432,49 грн. (сорок чотири тисячі чотириста тридцять дві грн. 49 коп.) простроченої комісії за обслуговування кредиту, 9146,58 грн. (дев`ять тисяч сто сорок шість грн. 58 коп.) витрат по сплаті судового збору. Солідарний боржник ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 , д. н. 23.03.1976 року).

Видати наказ.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 , д. н. 23.03.1976 року) на користь акціонерного товариства «Банк «Український капітал» (03062, м. Київ, проспект Перемоги, буд. 67, код 22868414) 428 920,34 грн. (чотириста двадцять вісім тисяч дев`ятсот двадцять грн. 34 коп.) заборгованості по кредиту, 92 437,96 грн. (дев`яносто дві тисячі чотириста тридцять сім грн. 96 коп.) заборгованості за процентами за користування кредитом, 36902,3 грн. (тридцять шість тисяч дев`ятсот дві грн. 30 коп.) пені за порушення строків погашення кредиту, 1256,33 грн. (одна тисяча двісті п`ятдесят шість грн. 33 коп.) пені за порушення строків погашення процентів, 4131,04 грн. (чотири тисячі сто тридцять одна грн. 04 коп.) 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання, 1 691,76 грн. (одна тисяча шістсот дев`яносто одна грн. 76 коп.) інфляційних втрат за прострочення виконання зобов`язання, 44 432,49 грн. (сорок чотири тисячі чотириста тридцять дві грн. 49 коп.) простроченої комісії за обслуговування кредиту, 9146,58 грн. (дев`ять тисяч сто сорок шість грн. 58 коп.) витрат по сплаті судового збору. Солідарний боржник фермерське господарство «Концентрат» (32625, Хмельницька область, Новоушицький район, с. Песець, вул. Б. Хмельницького, буд. 33, код 35604942).

Видати наказ.

В стягненні 646,33 грн. пені за порушення строків погашення кредиту, 24,38 грн. пені за порушення строків погашення процентів за кредитом та 5,45 грн. 3% річних відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 04.03.2021 року

Суддя М.В. Музика

Веб-адреса рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua/

Віддрук. у 5 прим.: 1 - до справи; 2 - позивачу (03062, м. Київ. проспект Перемоги, буд. 67) - рек. з пов. про вручення; 3 - відповідачу 1 (32625, Хмельницька область, Новоушицький район, с. Песець, вул. Б. Хмельницького, буд. 33) - рек. з пов. про вручення; 4,5 - відповідачу 3 (32037, Хмельницька область, Городоцький район, с. Іванківці, вул. Жукова, буд. 33; 32037, Хмельницька область, Городоцький район, с. Іванківці, вул. Оболонська, буд. 37) - рек. з пов. про вручення