ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" лютого 2021 р. м.Київ Справа№ 925/1416/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Станіка С.Р.

суддів: Дикунської С.Я.

Тищенко О.В.

за участю секретаря судового засідання Салій І.О.

за участю представників учасників справи згідно з протоколом судового засідання від 18.02.2021

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги

Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області

на ухвалу Господарського суду Черкаської області

від 05.11.2020

у справі № 925/1416/20 (суддя - Довгань К.І.)

За позовом Колективного сільськогосподарського підприємства "Родниківка"

До Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області

Про визнання права постійного користування земельними ділянками,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

03.11.2020 Колективне господарське підприємство "Родниківка" звернулося до Господарського суду Черкаської області із позовною заявою до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області про визнання права постійного користування земельними ділянками кадастровий номер :01:005:0424 площею 3,2994 га та кадастровий номер :01:005:0423 площею 2,1692 га за Колективним сільськогосподарським підприємством "Родниківка" вул.. Гагаріна,1Б, с. Родниківка, Уманський район, Черкаська область, 20324, код 00487195, як правонаступника Державного підприємства "Родниківка".

Разом з позовною заявою, позивач в особі голови Колективного господарського підприємства "Родниківка" подав до Господарського суду Черкаської області заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони Головному управлінню Держгеокадастру у Черкаській області вчиняти будь - які реєстраційні дії та дії, пов`язані з розпорядженням (користуванням, володінням) у тому числі продажем права на земельних торгах (аукціонах), земельних ділянок кадастровий номер :01:005:0424 площею 3,2994 га та кадастровий номер :01:005:0423 площею 2,1692 га, що розташовані в адміністративних межах Родниківської сільської ради за межами с. Родниківка, а також надання (затвердження) дозвільних документів будь - яким особам на виготовлення будь - якої землевпорядної документації до набрання чинності рішення суду у даній справі.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову заявник зазначив, що:

- з державного інтернет - ресурсу "Публічна кадастрова карта України" - map.land.gov.ua позивачу стало відомо про повідомлення про надання наказів про надання дозволу на розробку проекту землеустрою №23-9491/14-20-СГ, №23-9490/14-20-СГ та №23-9489/14-20-СГ від 25.09.2020 із земельних ділянок кадастровими номерами :01:005:0424 площею 3,2994 га та :01:005:0423 площею 2,1692 га;

- Колективне господарське підприємство "Родниківка" є правонаступником всіх прав та обов`язків реорганізованого шляхом перетворення ДП "Родниківка", яке виступало землекористувачем на праві постійного користування 2024,7 га земель сільськогосподарського призначення в адміністративних межах Родниківської сільської ради Уманського району Черкаської області. Дані обставини встановлені у постанові Черкаського окружного адміністративного суду від 03.03.2017 у адміністративній справі №823/1984/16, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 08.08.2017 та постановою Великої Палати Верховного суду від 13.11.2019. Рішення Господарського суду Черкаської області від 09.01.2020 по справі №925/168/19 на даний час не набрало законної сили, оскільки оскаржується в Північному апеляційному господарському суді;

- Колективне господарське підприємство "Родниківка" є платником податків єдиного податку 4 групи відповідно до розмірів земельної ділянки форми 6-зем №0-28-06-5516/2-15 від 22.06.2015; податок Колективним господарським підприємством "Родниківка" сплачується.

Наведені обставини, на думку заявника, є підставою для вжиття заходів забезпечення позову, а невжиття таких ускладнить або унеможливить виконання рішення суду в разі його задоволення.

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та мотиви її постановлення

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 05.11.2020 у справі № 925/1416/20 заяву про забезпечення позову задоволено, а саме: заборонено Головному управлінню Держгеокадастру у Черкаській області вчиняти будь-які реєстраційні дії та дії, пов`язані з розпорядженням (користуванням, володінням) у тому числі продажем права на земельних торгах (аукціонах), земельних ділянок кадастровий номер :01:005:0424 площею 3,2994 га та кадастровий номер :01:005:0423 площею 2,1692 га, що розташовані в адміністративних межах Родниківської сільської ради за межами с. Родниківка, а також надання (затвердження) дозвільних документів будь-яким особам на виготовлення будь-якої землевпорядної документації.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що:

- у разі відчуження на користь будь - яких інших осіб спірних земельних ділянок, неможливим стане виконання рішення суду або суттєво його ускладнить;

- викладені обставини в сукупності свідчать, що в разі незастосування заходів забезпечення позову це може призвести до подальшого відчуження спірного об`єкта на користь третіх осіб, що в свою чергу унеможливить виконання рішення суду в разі задоволення позову, ефективний захист порушеного права власності заявника.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись з постановленою ухвалою, відповідач - Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області, 16.11.2020 (згідно відбитку вхідного штампу канцелярії Господарського суду Черкаської області на апеляційній скарзі) звернувся до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Черкаської області від 05.11.2020 у справі № 925/1416/20 повністю, та прийняти нову ухвалу, якою у задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову - відмовити повністю.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали порушено норми матеріального та процесуального права, ухвала суду першої інстанції була прийнята при неповному дослідженні доказів та з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи.

Зокрема, скаржник посилався на те, що заява про вжиття заходів забезпечення позову була мотивована зокрема тим, що Колективне господарське підприємство "Родниківка" є правонаступником ДП "Родниківка", якому спірні земельні ділянки належали на праві постійного користування, внаслідок чого відповідне право набуто і позивачем. Проте, на підтвердження вказаних обставин заявником подано довідку статистичної звітності від 22.06.2015, яка є неналежним доказом, оскільки у ній відсутні відомості стосовно земельних ділянок, які є предметом спору, як відсутні і будь-які картографічні матеріали місця розташування земельних ділянок.

Також, скаржник вказував, що:

- посилання позивача як на підставу вжиття заходів забезпечення позову на судові рішення у справах № 823/1984/16 та № 925/1068/19 - є необгрунтованими;

- позивачем не подано жодних доказів в підтвердження факту, що спірні земельні ділянки дійсно обліковувались, перебували в користуванні ДП "Родниківка" чи його правонаступників;

- при розгляді Головним управлінням Держгеокадастру у Черкаській області клопотань щодо надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення у власність громадян земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства за рахунок відповідних земельних ділянок, було отримано від Міськрайонного управління в Уманському районі та м. Умань довідки із статистичної звітності, згідно яких спірні земельні ділянки є вільними та не перебувають у власності і або користуванні третіх осіб;

- спірні земельні ділянки ніколи не обліковувались ні за ДП "Родниківка" чи його правопопередниками та/або правонаступниками.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.11.2020, апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя (суддя - доповідач) - Станік С.Р., судді: Тищенко О.В., Дикунська С.Я.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.12.2020 апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 05.11.2020 - залишено без руху, надано скаржнику строк не більше десяти днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків, зазначених в ухвалі.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.12.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 05.11.2020, розгляд призначено в судовому засіданні на 21.01.2021.

21.01.2021 розгляд справи не відбувся у зв`язку з перебуванням головуючого судді Станіка С.Р. у відпустці до 22.01.2021 включно.

У зв`язку з перебуванням судді Тарасенко К.В., яка входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, у відпустці з 25.01.2021, здійснити призначення справи у визначеному складі - неможливо.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу між суддями від 25.01.2021, справу № 925/1416/20 за апеляційною скаргою Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 05.11.2020 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Станік С.Р. (суддя-доповідач), судді Тищенко О.В., Дикунська С.Я.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.01.2021 розгляд апеляційної скарги Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 05.11.2020, прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя - Станік С.Р. (суддя-доповідач), судді Тищенко О.В., Дикунська С.Я. та призначено до розгляду на 04.02.2021.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.02.2021 розгляд справи № 925/1416/20 апеляційною скаргою Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 05.11.2020 відкладено до 18.02.2021.

Явка учасників спору в судове засідання

В судове засідання 18.02.2021 з`явився представник скаржника - Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, який підтримав доводи апеляційної скарги, просив суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Господарського суду Черкаської області від 05.11.2020 у справі № 925/1416/20 повністю, та прийняти нову ухвалу, якою у задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову - відмовити повністю.

Колективне господарське підприємство "Родниківка" в судове засідання 18.02.2021 представників не направило, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Ч.12 ст.270 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відзив на апеляційну скаргу від Колективного господарського підприємства "Родниківка" до суду апеляційної інстанції у строк, встановлений ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.12.2020 - не надходив.

При цьому, ухвала Північного апеляційного господарського суду від 16.12.2020 отримана Колективним господарським підприємством "Родниківка", що підтверджується рекомендованим поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення 799.

Частиною 3 статті 263 Господарського процесуального кодексу України визначено, що відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Крім того, ухвала Північного апеляційного господарського суду від 04.02.2021 (за рекомендованим номером поштового відправлення 580) отримана Колективним господарським підприємством "Родниківка" 12.02.2021, що перевірено судом апеляційної інстанції за допомогою сервісу Укрпошти (https://track.ukrposhta.ua/tracking_UA.html ).

Суд апеляційної інстанції зазначає, що Колективне господарське підприємство "Родниківка" не було обмежене у своїх процесуальних правах надати відзив на апеляційну скаргу через канцелярію суду або шляхом їх направлення на адресу суду поштовим відправленням, відтак, приймаючи до уваги, що матеріали справи містять достатні обсяг документів, які є необхідними для розгляду справи та апеляційної скарги, учасники справи про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, явка учасників спору в судове засідання обов`язковою не визнавалась, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що неявка представників Колективного сільськогосподарського підприємства "Родниківка" в судове засідання не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги та справи, у зв`язку з чим підстави для відкладення розгляду справи - відсутні.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Колективне господарське підприємство "Родниківка" звернулося до Господарського суду Черкаської області із позовною заявою до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області про визнання права постійного користування земельними ділянками кадастровий номер :01:005:0424 площею 3,2994 га та кадастровий номер :01:005:0423 площею 2,1692 га за Колективним сільськогосподарським підприємством "Родниківка", вул.. Гагаріна,1Б, с. Родниківка, Уманський район, Черкаська область, 20324, код 00487195, як правонаступника Державного підприємства "Родниківка".

Позивач вказував, що:

- з державного інтернет - ресурсу "Публічна кадастрова карта України" - map.land.gov.ua позивачу стало відомо про повідомлення про надання наказів про надання дозволу на розробку проекту землеустрою №23-9491/14-20-СГ, №23-9490/14-20-СГ та №23-9489/14-20-СГ від 25.09.2020 із земельних ділянок кадастровими номерами :01:005:0424 площею 3,2994 га та :01:005:0423, площею 2,1692 га;

- Колективне господарське підприємство "Родниківка" є правонаступником всіх прав та обов`язків реорганізованого шляхом перетворення ДП "Родниківка", яке виступало землекористувачем на праві постійного користування 2024,7 га земель сільськогосподарського призначення в адміністративних межах Родниківської сільської ради Уманського району Черкаської області. Дані обставини встановлені у постанові Черкаського окружного адміністративного суду від 03.03.2017 у адміністративній справі №823/1984/16, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 08.08.2017 та постановою Великої Палати Верховного суду від 13.11.2019. Рішення Господарського суду Черкаської області від 09.01.2020 по справі №925/168/19 на даний час не набрало законної сили, оскільки оскаржується в Північному апеляційному господарському суді;

- при цьому, ДП "Родниківка" виступало землекористувачем на праві постійного землекористування 2398,1 га земель в адміністративних межах Родниківської сільської ради Уманського району Черкаської області, включаючи 2024,7 га сільськогосподарських земель, про що містяться відомості у довідці форми 6-зем;

- частина земель є проінвентаризованою (1882,3027 га), зокрема і спірні земельні ділянки, з яких в подальшому за наказами відповідача надано дозволи на розробку проекту землеустрою №23-9491/14-20-СГ, №23-9490/14-20-СГ та №23-9489/14-20-СГ від 25.09.2020, з чим позивач не погоджується, оскільки вважає, що у нього наявне право постійного землекористування спірними земельними ділянками, як правонаступника ДП "Родниківка".

Разом з позовною заявою, позивач в особі голови Колективного господарського підприємства "Родниківка" подав до суду першої інстанції заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони Головному управлінню Держгеокадастру у Черкаській області вчиняти будь - які реєстраційні дії та дії, пов`язані з розпорядженням (користуванням, володінням) у тому числі продажем права на земельних торгах (аукціонах), земельних ділянок кадастровий номер :01:005:0424 площею 3,2994 га та кадастровий номер :01:005:0423 площею 2,1692 га, що розташовані в адміністративних межах Родниківської сільської ради за межами с. Родниківка, а також надання (затвердження) дозвільних документів будь - яким особам на виготовлення будь - якої землевпорядної документації до набрання чинності рішення суду у даній справі.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до п. 3 ч. 1 статті 255 Господарського процесуального кодексу України визначено, що окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції, зокрема про забезпечення позову.

Згідно ч. 1 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України, апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Згідно із ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що оскаржувала ухвала підлягає скасуванню з огляду на наступне.

Згідно з положеннями частини першої статті 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. Суд, здійснюючи правосуддя, забезпечує захист гарантованих Конституцією України та законами України прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави (підпункт 4.1 пункту 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України у справі про призначення судом більш м`якого покарання від 2 листопада 2004 року N 15-рп/2004). Тому в контексті статті 55 Конституції України органи судової влади здійснюють функцію захисту майнових і немайнових прав та охоронюваних законом інтересів фізичних або юридичних осіб у сфері цивільних і господарських правовідносин.

За змістом рішення Конституційний Суд України від 01.12.2004 року у справі №1-10/2004 року щодо офіційного тлумачення окремих положень частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (справа про охоронюваний інтерес), поняття "право" та "охоронюваний законом інтерес" особи, що вживаються в законах, знаходяться у логічно- смисловому зв`язку та означають прагнення до користування матеріальним та/або нематеріальним благом, легітимний дозвіл, що є об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних потреб особи, які не суперечать Конституції та законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загально- правовим засадам.

Забезпечення позову є засобом, що призначений гарантувати виконання майбутнього рішення господарського суду. З метою гарантування виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог у процесуальних законах України передбачено інститут забезпечення позову, який передбачає можливість захисту особою порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (Рішення Конституційного Суду України від 31.05.2011р. №4-рп/2011). Зокрема інститут забезпечення позову сприяє виконанню рішень суду і гарантує можливість реалізації кожним конституційного права на судовий захист, встановленого статтею 55 Конституції України (Рішення Конституційного Суду України від 16.06.2011р. №5-рп/2011).

Статтею 136 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Ч. 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України визначено що позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Відповідно до ч. 4 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України , заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Вирішуючи питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Відповідно до частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно статті 86 Господарського процесуального кодексу України , суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам у цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Стаття 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства змагальність сторін.

За загальним правилом обов`язок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. Обов`язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. Це стосується позивача, який повинен доказати факти, на підставі яких пред`явлено позов, а також відповідача, який має можливість доказувати факти, на підставі яких він будує заперечення проти позову.

Відповідно до положень статті 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять у предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України).

За частиною 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Суд зазначає, що обрання належного, відповідного до предмету спору, заходу забезпечення позову сприяє дотриманню принципу співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, що зрештою дає змогу досягти збалансованості інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичного виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що у поданій заяві про забезпечення позову заявник не навів належних доводів, які б свідчили про наявність зв`язку між запропонованим ним заходом забезпечення позову та предметом позовної вимоги, зокрема, не обґрунтував доцільність вжиття таких заходів та адекватність обраного виду забезпечення позову вимогам його позовної заяви.

Так, предметом позову у даній справі є вимога про визнання права постійного користування земельними ділянками кадастровий номер :01:005:0424 площею 3,2994 га та кадастровий номер :01:005:0423 площею 2,1692 га за Колективним сільськогосподарським підприємством "Родниківка", вул.. Гагаріна,1Б, с. Родниківка, Уманський район, Черкаська область, 20324, код 00487195, як правонаступника Державного підприємства "Родниківка", тоді як заходи забезпечення позову стосуються заборони Головному управлінню Держгеокадастру у Черкаській області вчиняти будь - які реєстраційні дії та дії, пов`язані з розпорядженням (користуванням, володінням) у тому числі продажем права на земельних торгах (аукціонах), земельних ділянок кадастровий номер :01:005:0424 площею 3,2994 га та кадастровий номер :01:005:0423 площею 2,1692 га, що розташовані в адміністративних межах Родниківської сільської ради за межами с. Родниківка, а також надання (затвердження) дозвільних документів будь - яким особам на виготовлення будь - якої землевпорядної документації до набрання чинності рішення суду у даній справі, тобто фактично заходи забезпечення позову стосуються заборони органу державної влади вчиняти визначені законом повноваження, а також заборони невизначеному колу осіб вчиняти певні дії з підготовки виготовлення певної документації.

При цьому, заявником не подано належних та допустимих доказів в розумінні ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, що Головним управлінням Держгеокадастру у Черкаській області здійснено дії по виставленню відповідних земельних ділянок на торги (аукціони), тощо.

Крім того, посилання скаржника в обгрунтування підстав вжиття заходів забезпечення на наявність судових рішень у справах № 823/1984/16 та № 925/1068/19 - є безпідставними, оскільки оцінка вказаних рішень здійснюється з урахуванням приписів ст. 75 Господарського процесуального кодексу України на стадії розгляду справи по суті, і наявність судових актів у наведених справах жодним чином не спростовує обов`язок заявника обгрунтувати належними доказами подану у справі № 925/1416/20 заяву про вжиття заходів забезпечення позову.

При цьому, суд апеляційної інстанції враховує, що рішення у справі № 823/1984/16 (зокрема, і в суді касаційної інстанції) стосувалось права позивачів (працівників, пенсіонерів КСП «Родниківка», яке є правонаступником ДП «Родниківка», припиненого шляхом перетворення 14 листопада 2014 року) на приватизацію земельних ділянок цього сільськогосподарського підприємства в установленому порядку.

Також, суд апеляційної інстанції враховує також, що у справі № 925/1068/19 предметом розгляду були вимоги КСП «Родниківка» щодо наявності у нього права постійного користування земельними ділянками з відповідними кадастровими номерами, і до переліку яких не входили земельні ділянки, які визначені позивачем предметом спору у даній справі № 925/1416/20. Крім того, рішення суду першої інстанції у справі № 925/1068/19, ухвалене 09.01.2020, на даний час не набрало законної сили та оскаржено в апеляційному порядку, і апеляційний розгляд - не завершений.

Також, суд апеляційної інстанції дійшов в висновку, що згідно поданих скаржником належним чином засвідчених копій довідок Міськрайонного управління в Уманському районі та м.Умані Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області від 06.05.2020 № 23-0.211-241/175-20 від 15.05.2020 № 354/415-20-0-211, земельні ділянки площею 5,4 га та 1,3 га відносяться до земель державної власності, кадастрові номери відсутні, землекористувач земельної ділянки - відсутній а землі відносяться до земель сільськогосподарського призначення, і є землями запасу, тобто, зазначені у вказаних довідках земельні ділянки були вільними та не перебували у власності або користуванні.

Також, суд апеляційної інстанції враховує і те, що заявником в обгрунтування заяви про вжиття заходів забезпечення позову, не подано належних та допустимих доказів в розумінні ст. 76,77 Господарського процесуального кодексу України в підтвердження свого припущення про те, що внаслідок повідомлення про надання наказів про надання дозволу на розробку проекту землеустрою №23-9491/14-20-СГ, №23-9490/14-20-СГ та №23-9489/14-20-СГ від 25.09.2020 із земельних ділянок кадастровими номерами :01:005:0424 площею 3,2994 га та :01:005:0423, площею 2,1692 га, право позивача саме на вказані земельні ділянки буде порушено або, що саме діями відповідача, заборонити вчиняти які просив заявник, таке право порушується.

Крім того, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що між заходом забезпечення позову, який позивач просив вжити, і предметом позовних вимог - відсутній правовий зв`язок і наявність такого скаржником не було доведено ні станом на момент вирішення спору, ні станом на момент апеляційного провадження.

Також, суд апеляційної інстанції враховує, що позивачем у позові (пункт 2 прохальної частини позовної заяви) заявлено вимогу про заборону відповідачу вчиняти будь-які дії щодо відчуження, передачі в оренду чи користування та заборони вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо земельних ділянок кадастровими номерами :01:005:0424 площею 3,2994 га та :01:005:0423, площею 2,1692 га, і вказана вимога також відображена у заяві про вжиття заходів забезпечення позову, що суперечить приписам ч. 11 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України, оскільки позивачем заявлено позовну вимогу, яка тотожна вимозі за заявою про вжиття заходів забезпечення позову.

При цьому, доводи позивача про те, що Колективне господарське підприємство "Родниківка" є платником податків єдиного податку 4 групи відповідно до розмірів земельної ділянки форми 6-зем №0-28-06-5516/2-15 від 22.06.2015, податок Колективним господарським підприємством "Родниківка" сплачується - також не є достатньо обґрунтованим припущенням стосовно вжиття заходів забезпеченян спозову, оскільки сплата певних податкових платежів - не підтверджує жодним чином наявність обставин, з якими ст. ст. 136, 137 Господарського процесуального кодексу України пов`язує необхідність вжиття заходів забезпечення позову.

Крім того, позивач не обґрунтував того, що невжиття заявленого заходу забезпечення позову може призвести до неможливості ефективного захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду в межах даного судового провадження.

При цьому, висновки суду першої інстанції про те, що необхідність вжиття заходів забезпечення позову існує внаслідок того, що у разі відчуження на користь будь - яких інших осіб спірних земельних ділянок, неможливим стане виконання рішення суду або суттєво його ускладнить, а викладені обставини в сукупності свідчать, що в разі незастосування заходів забезпечення позову це може призвести до подальшого відчуження спірного об`єкта на користь третіх осіб, що в свою чергу унеможливить виконання рішення суду в разі задоволення позову, ефективний захист порушеного права власності заявника - судом апеляційної інстанції визнаються помилковими, оскільки не підтверджуються належними та допустимими доказами в розумінні ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, зокрема матеріали оскарження взагалі не містять доказів, що спірні земельні ділянки плануються саме до відчуження визначеним законом шляхом.

З урахуванням викладеного, матеріалами оскарження підтверджується, що позивачем на підставі належних, достатніх, достовірних та вірогідних доказів у розумінні статей 76-79 Господарського процесуального кодексу України не доведено існування фактичних обставин, які б безумовно свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову (про які просив позивач у заяві) істотно ускладнить або унеможливить виконання судового рішення у справі, порушить або істотно ускладнить ефективний захист та поновлення порушених, оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що обумовлені ст. 136 Господарського процесуального кодексу України підстави для вжиття заходів забезпечення позову - відсутні за наведених позивачем доводів та обґрунтувань, у зв`язку з чим заява Колективного господарського підприємства "Родниківка" про забезпечення позову щодо заборони Головному управлінню Держгеокадастру у Черкаській області вчиняти будь-які реєстраційні дії та дії, пов`язані з розпорядженням (користуванням, володінням) у тому числі продажем права на земельних торгах (аукціонах), земельних ділянок кадастровий номер :01:005:0424, площею 3,2994 га та кадастровий номер :01:005:0423, площею 2,1692 га, що розташовані в адміністративних межах Родниківської сільської ради за межами с. Родниківка, а також надання (затвердження) дозвільних документів будь - яким особам на виготовлення будь - якої землевпорядної документації до набрання чинності рішення суду у даній справі - задоволенню не підлягає за наведених скаржником доводів та обгрунтувань.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що у задоволенні заяви Колективного господарського підприємства "Родниківка" про забезпечення позову щодо заборони Головному управлінню Держгеокадастру у Черкаській області вчиняти будь-які реєстраційні дії та дії, пов`язані з розпорядженням (користуванням, володінням) у тому числі продажем права на земельних торгах (аукціонах), земельних ділянок кадастровий номер :01:005:0424, площею 3,2994 га та кадастровий номер :01:005:0423, площею 2,1692 га, що розташовані в адміністративних межах Родниківської сільської ради за межами с. Родниківка, а також надання (затвердження) дозвільних документів будь - яким особам на виготовлення будь - якої землевпорядної документації до набрання чинності рішення суду у даній справі - слід відмовити.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

З огляду на встановлене вище, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження матеріалами оскарження, а тому ухвала Господарського суду Черкаської області від 05.11.2020 у справі №925/1416/20 підлягає скасуванню на підставі п.1-4 ч. 1 статті 277 Господарського процесуального кодексу України, а заява Колективного господарського підприємства "Родниківка" про забезпечення позову щодо заборони Головному управлінню Держгеокадастру у Черкаській області вчиняти будь-які реєстраційні дії та дії, пов`язані з розпорядженням (користуванням, володінням) у тому числі продажем права на земельних торгах (аукціонах), земельних ділянок кадастровий номер :01:005:0424, площею 3,2994 га та кадастровий номер :01:005:0423, площею 2,1692 га, що розташовані в адміністративних межах Родниківської сільської ради за межами с. Родниківка, а також надання (затвердження) дозвільних документів будь - яким особам на виготовлення будь - якої землевпорядної документації до набрання чинності рішення суду у даній справі - є такою, що задоволенню не підлягає.

Розподіл судових витрат

У зв`язку зі скасуванням ухвали місцевого господарського, розподіл сум судового збору здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи, згідно із загальними правилами ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 129, 240, 255, 269, 270, 271, 273, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 05.11.2020 у справі №925/1416/20 - задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду Черкаської області від 05.11.2020 у справі №925/1416/20 - скасувати.

3. У задоволенні заяви Колективного господарського підприємства "Родниківка" про забезпечення позову щодо заборони Головному управлінню Держгеокадастру у Черкаській області вчиняти будь-які реєстраційні дії та дії, пов`язані з розпорядженням (користуванням, володінням) у тому числі продажем права на земельних торгах (аукціонах), земельних ділянок кадастровий номер :01:005:0424, площею 3,2994 га та кадастровий номер :01:005:0423, площею 2,1692 га, що розташовані в адміністративних межах Родниківської сільської ради за межами с. Родниківка, а також надання (затвердження) дозвільних документів будь - яким особам на виготовлення будь - якої землевпорядної документації до набрання чинності рішення суду у даній справі - відмовити повністю.

4. Матеріали оскарження №925/1416/20 повернути до Господарського суду Черкаської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах, яким є Верховний Суд, шляхом подачі касаційної скарги в порядку, строки та випадках, визначених ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Касаційна скарга на постанову подається протягом 20 днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови підписано: 03.03.2021.

Головуючий суддя С.Р. Станік

Судді С.Я. Дикунська

О.В. Тищенко