ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" березня 2021 р.м. ХарківСправа № 922/406/21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Присяжнюка О.О.

при секретарі судового засідання Лепенець К.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-монтажна компанія "Містобуд" (03150, м.Київ, вул.Ділова, буд.6)
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Стройтрансавто" (61082, м. Харків, вул. Василя Мельникова, 9/3, кв. 4)
про стягнення коштів
за участю представників:

позивача - Гуль Н.В. (адвокат)

відповідача - не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельно-монтажна компанія "Містобуд" звернулось до господарського суду Харківської області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Стройтрансавто",в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «СтройТрансАвто» (61082, м. Харків, вул. Василя Мельникова, 9/3, кв.4/ код ЄДРПОУ 32563469) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-монтажна компанія «Містобуд» (03150, м. Київ, вул. Ділова, буд. 6, код ЄДРПОУ 41823500) заборгованість згідно договору №07/08/19 від 07.08.2019 року у розмірі 319 811,11 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «СтройТрансАвто» (61082, м. Харків, вул. Василя Мельникова, 9/3, кв.4, код ЄДРПОУ 32563469) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-монтажна компанія «Містобуд» (03150. м. Київ, вул. Ділова, буд. 6, код ЄДРПОУ 41823500) понесені судові витрати у справі, що складаються з витрат по сплаті судового збору у розмірі 4797,18 грн. та витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 20 000 грн., докази на понесення яких будуть надані в ході судового розгляду справи.

Свої вимоги обґрунтовує неналежним виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором поставки №07/08/19 від 07.08.2019 року в частині своєчасної та повної оплати поставленого товару.

Ухвалою суду від 10.02.2021 року, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 922/406/21 за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання з розгляду справи по суті призначено на 02.03.2021 року.

01.03.2021 року від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-монтажна компанія "Містобуд", електронною поштою (вх.№1160) надійшла заява про розподіл витрат на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 15000,0грн.

Представник позивача в судове засідання 02.03.2021 з`явився, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач відзив на позов не подав, позовних вимог не заперечив.

Відповідно до ч.2 ст.27 ГПК України для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Як встановлено матеріалами справи, позов у даній справі подано за місцезнаходженням відповідача, адресою якого є: 61082, м. Харків, вул. Василя Мельникова, 9/3, кв. 4, що відповідає адресі, за якою відповідача зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. В матеріалах справи містяться належні докази на підтвердження направлення позову з додатками та ухвал суду на зазначену адресу відповідача.

Судом були вчинені всі належні дії для повідомлення відповідача про розгляд даної справи судом та про витребування від останнього відзиву на позов.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що неотримання ухвал суду у даній справі відповідачем та повернення їх копій до суду з відповідною відміткою є наслідком діяння (бездіяльності) відповідача щодо її належного отримання та (або) повідомлення суду про зміну свого місцезнаходження, тобто його власною волею.

В матеріалах справи відсутні відомості щодо іншого місцезнаходження відповідача.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ст.4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Усі ухвали суду по цій справі розміщені в Єдиному державному реєстрі судових рішень, що підтверджується даними вказаного Реєстру, який є відкритим.

Таким чином, відповідач мав можливість ознайомитись зі змістом ухвал суду.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини одним із критеріїв розумного строку розгляду справ є належна поведінка заявника, яка не повинна становити умисного затягування розгляду справи у відповідній державі.

Частиною 9 ст.165 ГПК України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Частиною 4 ст.13 ГПК України закріплено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Враховуючи вищевикладене, суд вирішує спір за наявними в справі матеріалами.

Присутній в судовому засіданні представник позивача погодився з тим, що судом досліджено всі докази, які надано сторонами у відповідності до ст. 74 ГПК України.

Відповідно до ст. 219 ГПК України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 02.03.2021, відповідно до ст. 240 ГПК України, судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частина 2 статті 509 ЦК України передбачає, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно п.1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

07 серпня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельно- монтажна компанія «Містобуд» (надалі по тексту - Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «СтройТрансАвто» (надалі по тексту - Відповідач) було укладено договір поставки №07/08/19 (надалі - Договір) за умовами якого Позивач зобов`язувався передати у власність Відповідача щебінь із природного каменю для будівельних робіт фракцій 10-20 мм марка МІ000 і більше, 20-40 мм марка М600, 40-70 мм марка М400, 40- 70 мм марка МІ000 і більше та галечно-щебеневий гранітний матеріал 40-60 мм (далі - «Товар»), а Відповідач прийняти та оплатити Товар на умовах і в порядку, визначених даним Договором (п.1.1 Договору).

Згідно п.5.2, 5.3 Договору, ціна Товару включає ПДВ, порядок нарахування якого встановлений чинним законодавством України, вказується у Специфікаціях та видаткових накладних, оформлених відповідно оплачених рахунків-замовлень. Загальна вартість Договору складається із сукупної вартості всіх поставок згідно видаткових накладних.

Розрахунки за цим Договором здійснюються на умовах 100 % попередньої оплати шляхом безготівкового переказу коштів на розрахунковий рахунок Постачальника, який

здійснюється Покупцем до моменту відвантаження товару, але не пізніше 3-х днів з моменту отримання рахунку-фактури на оплату (п.3.2 Договору).

Відвантаження товарів здійснюється за видатковою накладною (п.3.3 Договору).

Відповідно до п.4.1, 4.2 Договору, товар, що є предметом цього Договору, має бути переданий впродовж 15 календарних днів з дати перерахування коштів на розрахунковий рахунок Постачальника. Доставка товару здійснюється силами Постачальника.

Постачальник надає Покупцю разом з Товаром товаросупроводжувальні документи, а саме видаткову накладну, після підписання якої товар вважається отриманим Покупцем.

Згідно підписаної Сторонами Специфікації №1 до Договору, місце доставки: с. Великі Грибовичі, Львівська область.

На виконання умов Договору, позивачем було поставлено до Відповідача Товару на загальну суму 1 356 365,41 грн., що підтверджується наступними підписаними видатковими накладними: №14 від 17.10.2019 на суму 616 643,04 грн., №19 від 01.11.2019 на суму 7045,94 грн., №20 від 21.11.2019 на суму 150 108,89 грн., №21 від 25.11.2019 на суму 93 323,09 грн., №23 від 03.12.2019 на суму 63 812,20 грн., №27 від 10.12.2019 на суму 41 731,66 грн., №10 від 03.01.2020 на суму 63 888,78 грн., №2 від 16.01.2020 на суму 276 813,67 грн., №4 від 20.03.2020 на суму 42 998,14 грн.

Товар зі сторони ТОВ «СтройТрансАвто» був оплачений частково. 08.08.2019 року зі сторони відповідача надійшла попередня оплата на суму 1 036 554,30 грн.

Таким чином, станом на 05.02.2021 неоплаченим залишився прийнятий Товар на суму 319 811,11 грн., сторонами 15.04.2020 року підписано акт звірки взаємних розрахунків, вказані обставини стали підставою для звернення позивача до суду з відповідним позовом .

Відповідач позов не визнав та не спростував.

Оцінивши подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого.

За загальними положеннями цивільного законодавства цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (стаття 11 Цивільного кодексу України). Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. При цьому, стаття 12 Цивільного кодексу України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

У відповідності зі статтею 173 Господарського кодексу України (далі - ГК України), зі змістом якої кореспондуються і приписи статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утримуватися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконати її обов`язку.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (стаття 174 ГК України).

Частиною третьою статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно статті 193 ГК України та статті 526 ЦК України, яка містить аналогічні положення, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Крім того, за змістом статті 193 ГК України не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом. Аналогічні застереження містить стаття 525 ЦК України.

Порушенням зобов`язання, відповідно до ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

З огляду на зазначене, враховуючи, що відповідач не в повному обсязі розрахувався за товар, поставлений позивачем, вимоги про стягнення з відповідача 319 811,11грн. заборгованості за поставлений товар є правомірними, обґрунтовані наявними в матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню.

Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 13 ГПК України). Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст.79 ГПК України). У даному випадку суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Позивачем у справі заявлено про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 15000,0грн.

Відповідно до ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав на сторони пропорційно задоволених вимог.

Згідно зі статтею 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірними із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Позивачем на підтвердження понесення ним витрат на професійну правничу допомогу до заяви додано такі документи :

Копія договору про надання правової допомоги адвокатським об`єднанням №04/01/21 від 04.01.2021.

Копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №1421 від 27.07.2018.

Копія ордеру про надання правової допомоги серія ВК №1016164 від 05.02.2021.

Копія акту приймання-передачі наданих правничих послуг №1 від 26,02.2021 року;

Копію рахунку на оплату послуг №26/02/21 від 26.02.2021 року;

Детальний опис виконаних адвокатом робіт/наданих послуг у справі 922/401/21;

Копія платіжного доручення №5 від 26.02.2021 р.;

Суд, розглянувши дану заяву позивача та дослідивши додані до неї документи, дійшов висновку, що витрати позивача на правничу допомогу підтверджені належними та допустимими доказами, дані витрати відповідають вимогам співмірності в розумінні статті 126 ГПК України, з урахуванням положень статей 126, 129 ГПК України, витрати позивача на правничу допомогу у розмірі 15000,0 грн. покладаються на відповідача.

Відповідно до статті 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 76-79, 86, 129, 233, 236 238, 240 Господарського процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «СтройТрансАвто» (61082, м. Харків, вул. Василя Мельникова, 9/3, кв.4, код ЄДРПОУ 32563469) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-монтажна компанія «Містобуд» (03150, м. Київ, вул. Ділова, буд. 6, код ЄДРПОУ 41823500) заборгованість згідно договору №07/08/19 від 07.08.2019 року у розмірі 319 811,11 грн., понесені судові витрати у справі, що складаються з витрат по сплаті судового збору у розмірі 4797,18 грн. та витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 15 000 грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельно-монтажна компанія «Містобуд» (03150, м. Київ, вул. Ділова, буд. 6, код ЄДРПОУ 41823500).

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «СтройТрансАвто» (61082, м. Харків, вул. Василя Мельникова, 9/3, кв.4, код ЄДРПОУ 32563469).

Повне рішення складено "03" березня 2021 р.

Суддя О.О. Присяжнюк