УХВАЛА

23 лютого 2021 року

м. Київ

Справа № 910/15973/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Багай Н. О. - головуючого, Дроботової Т. Б., Чумака Ю. Я.,

секретар судового засідання: Мартинюк М. О.,

за участю представників сторін:

позивача - Яковлева О. С. (адвоката),

відповідача-1 - не з`явилися,

відповідача-2 - не з`явилися,

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача-1 - Горобця Р. В. (самопредставництво),

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтохімімпекс"

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 26.10.2020 (колегія суддів: Калатай Н. Ф. - головуючий, Поляк О. І., Дідиченко М. А.) і рішення Господарського суду міста Києва від 29.07.2020 (суддя Нечай О. В.) у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтохімімпекс"

до 1) Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит", 2) Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство "Атол",

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача-1 - Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста",

про визнання договору поруки припиненим з 02.07.2017,

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог

1.1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Нафтохімімпекс" (далі - ТОВ "Нафтохімімпекс") звернулося до господарського суду з позовом до Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" (далі - ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит"), Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство "Атол" (далі - ТОВ "НВП "Атол"), в якому просило визнати зобов`язання ТОВ "Нафтохімімпекс" за договором поруки від 17.08.2004 № 534 укладеним між ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит", ТОВ "Нафтохімімпекс" та ТОВ НВП "Атол" (далі - спірний договір поруки), припиненим з 02.07.2017.

1.2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що зобов`язання за спірним договором поруки є припиненими з 02.07.2017 відповідно до положень пункту 5.1 спірного договору поруки та частини 4 статті 559 Цивільного кодексу України (в редакції Закону станом на 02.07.2017) у зв`язку з тим, що ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" не пред`явив вимогу до поручителя - позивача протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання.

2. Короткий зміст судових рішень

2.1. Рішенням Господарського суду міста Києва від 29.07.2020, яке залишене без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 26.10.2020, у позові ТОВ "Нафтохімімпекс" до ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит", ТОВ НВП "Атол" відмовлено.

2.2. Суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив із того, що зобов`язання за основним договором, на виконання якого був укладений спірний договір поруки, не виконано. Судовим рішенням від 18.06.2019 у справі № 910/2542/19, яке набрало законної сили, стягнуто заборгованість за основним договором, на виконання якого укладений спірний договір поруки, в солідарному порядку, у тому числі з позивача, який був стороною (співвідповідачем) у зазначеній справі. Тому суд дійшов висновку, що вимога позивача про визнання припиненим зобов`язання за договором поруки суперечить основоположному принципу верховенства права, а саме принципу юридичної визначеності. Окрім того, суд взяв до уваги положення Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відновлення кредитування", які були чинними на момент набрання законної сили рішенням у справі № 910/2542/19 (04.02.2019). Суд зазначив, що до спірних правовідносин слід застосувати редакцію частини 4 статті 559 Цивільного кодексу України у редакції зазначеного закону, згідно з якою: "4. Порука припиняється після закінчення строку поруки, встановленого договором поруки. Якщо такий строк не встановлено, порука припиняється у разі виконання основного зобов`язання у повному обсязі або якщо кредитор протягом трьох років з дня настання строку (терміну) виконання основного зобов`язання не пред`явить позову до поручителя. Якщо строк (термін) виконання основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор протягом трьох років з дня укладення договору поруки не пред`явить позову до поручителя. Для зобов`язань, виконання яких здійснюється частинами, строк поруки обчислюється окремо за кожною частиною зобов`язання, починаючи з дня закінчення строку або настання терміну виконання відповідної частини такого зобов`язання".

3. Короткий зміст касаційної скарги та заперечень на неї

3.1. Не погоджуючись із рішенням Господарського суду міста Києва від 29.07.2020 та постановою Північного апеляційного господарського суду від 26.10.2020, ТОВ "Нафтохімімпекс" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовну заяву ТОВ "Нафтохімімпекс" - визнати зобов`язання ТОВ "Нафтохімімпекс" за спірним договором поруки припиненим з 02.07.2017.

3.2. Касаційна скарга ТОВ "Нафтохімімпекс" мотивована порушенням судами норм матеріального та процесуального права та неврахуванням висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 29.05.2019 у справі № 910/11429/18, від 22.03.2018 у справі № 910/2774/17, від 11.11.2019 у справі № 725/3981/14, від 13.06.2018 у справі № 408/8040/12, від 19.05.2020 у справі № 910/23028/17, від 17.10.2018 у справі № 490/5224/14-ц, від 24.12.2020 у справі № 924/175/20 (щодо застосування частини 4 статті 559 Цивільного кодексу України для визначення строку дії поруки та наслідків пропуску строку пред`явлення вимог до поручителя). За твердженням скаржника, до спірних правовідносин не підлягали застосуванню положення Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відновлення кредитування".

3.3. У відзиві ТОВ "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" просить відмовити у задоволенні касаційної скарги. Вважає, що доводи скаржника є безпідставними та необґрунтованими. На думку ТОВ "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста", скаржник фактично намагається домогтися перегляду судового рішення у справі № 910/2542/19.

4. Обставини, встановлені судами

4.1. Суди встановили, що 15.07.2004 ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" як банк та ТОВ НВП "Атол" як позичальник уклали договір про відновлювальну кредитну лінію № 876-01-04 (далі - кредитний договір), відповідно до якого банк відкриває позичальнику одну кредитну лінію, загальний розмір якої встановлюється відповідно до графіка кредитування, а позичальник зобов`язується повернути отримані в рахунок кредитної лінії грошові кошти згідно з графіком пониження ліміту з кінцевим строком погашення до 14.05.2007 та сплатити відсотки за користування кредитними коштами.

4.2. Додатковою угодою від 13.08.2004 змінено назву кредитного договору на договір про мультивалютну кредитну лінію від 15.07.2004 № 876-01-04 та викладено кредитний договір у новій редакції.

Додатковою угодою від 26.12.2014 встановлено кінцевий строк повернення кредитних коштів за кредитним договором - 31.12.2016.

4.3. З метою забезпечення виконання зобов`язань позичальника за кредитним договором, 17.08.2004 ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" як кредитор і позивач як поручитель та ТОВ НВП "Атол" як боржник уклали спірний договір поруки, в якому погодили, що поручитель зобов`язується перед кредитором відповідати в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобов`язань зі сплати процентів, нарахованих за користування кредитними коштами, отриманими за кредитним договором про надання боржнику кредиту загальним лімітом 19 575 000,00 грн, зі сплатою процентів у розмірі відповідно до пункту 3.1 кредитного договору.

Згідно з пунктами 2.1, 2.2 спірного договору поруки у випадку невиконання боржником зобов`язань за кредитним договором в частині погашення процентів боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник, у тому числі за сплату щомісячних процентів та підвищених процентів, неустойки за процентами.

4.4. Умовами пункту 5.1 спірного договору поруки визначено, що порука припиняється з припиненням забезпечувального зобов`язання. Порука також припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання зобов`язання за кредитним договором не пред`явив вимоги до поручителя.

Порука припиняється з інших підстав, передбачених чинним законодавством України (пункт 5.2 спірного договору поруки).

Згідно з пунктом 6.2 спірного договору поруки договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання сторонами прийнятих на себе зобов`язань.

4.5. Суди установили, що ухвалою Господарського суду Полтавської області від 25.02.2014 у справі № 917/199/14 порушено провадження у справі про банкрутство ТОВ НВП "Атол". Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 15.05.2014 у зазначеній справі визнано грошові вимоги ПAT "Банк "Фінанси та Кредит" - 1 218,00 грн (1 черга), 95 492 257,55 грн (4 черга), 253 498 830,97 грн - вимоги забезпечені заставою майна боржника.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 19.09.2014 у справі № 917/199/14 затверджено мирову угоду, за умовами якої ТОВ НВП "Атол" взяло на себе зобов`язання задовольнити вимоги ПAT "Банк "Фінанси та Кредит" відповідно до реєстру вимог кредиторів на суму: 95 492 257,55 грн - вимоги 4-ї черги у строк до 31.12.2016 та 253 498 830,97 грн - вимоги забезпечені заставою позачергово, але не пізніше 31.12.2016.

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 18.06.2019 у справі № 910/2542/19 за позовом уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ПAT "Банк "Фінанси та Кредит" до ТОВ "НВП "Атол", Товариства з обмеженою відповідальністю "УАУ", ТОВ "НВП Нафтохімімпекс", Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Вагонзавод" вирішено стягнути, зокрема з ТОВ " Нафтохімімпекс" на користь ПAT "Банк "Фінанси та Кредит" 203 669 109,88 грн заборгованості за кредитним договором.

4.6. Спір у цій справі виник у зв`язку з наявністю/відсутністю правових підстав для визнання зобов`язання ТОВ "Нафтохімімпекс" за договором поруки припиненими з 02.07.2017.

5. Позиція Верховного Суду

5.1. Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами попередніх інстанцій норм процесуального права, Верховний Суд вважає, що касаційне провадження за касаційною скаргою ТОВ " Нафтохімімпекс" відкрите з підстав, передбачених пунктом 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, підлягає закриттю.

5.2. Касаційну скаргу з посиланням на положення пункту 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України мотивовано тим, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норми права (частини 4 статті 559 Цивільного кодексу України) без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 29.05.2019 у справі № 910/11429/18, від 22.03.2018 у справі № 910/2774/17, від 11.11.2019 у справі № 725/3981/14, від 13.06.2018 у справі № 408/8040/12, від 19.05.2020 у справі № 910/23028/17, від 17.10.2018 у справі № 490/5224/14-ц, від 24.12.2020 у справі № 924/175/20.

5.3. За змістом пункту 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України оскарження судових рішень з підстави, передбаченої цим пунктом, може мати місце за наявності таких складових: неоднакове застосування одних і тих же норм матеріального права апеляційним судом у справі, в якій подано касаційну скаргу, та у постанові Верховного Суду, яка містить висновок щодо застосування цієї ж норми права у подібних правовідносинах; ухвалення різних за змістом судових рішень у справі, в якій подано касаційну скаргу, і у справі, в якій винесено постанову Верховного Суду; спірні питання виникли у подібних правовідносинах.

5.4. Під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де схожі предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин. Такий правовий висновок викладено у пункті 60 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23.06.2020 у справі № 696/1693/15-ц (провадження № 14-737цс19).

5.5. Дослідивши доводи, наведені у касаційній скарзі, Верховний Суд зазначає, що обставини, які стали підставою для відкриття касаційного провадження відповідно до пункту 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, у цьому випадку не підтвердилися, з огляду на наступне.

5.6. Предметом спору у справі № 910/15973/19 є вимоги про визнання зобов`язання ТОВ "Нафтохімімпекс" за договором поруки припиненим з 02.07.2017 у зв`язку з тим, що кредитор не скористався правом та не пред`явив протягом шести місяців вимоги до поручителя.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, послався на положення статей 553, 554, 1054 Цивільного кодексу України та частини 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України. Суд виходив із того, що зобов`язання за кредитним договором, на виконання якого був укладений договір поруки, не виконано. Судовим рішенням від 18.06.2019 у справі № 910/2542/19, яке набрало законної сили, стягнуто заборгованість за кредитним договором, на виконання якого укладений договір поруки в солідарному порядку, у тому числі з позивача, який був стороною (співвідповідачем) у зазначеній справі. Оскільки судове рішення у справі № 910/2542/19 не може бути поставлене під сумнів і рішення у справі № 910/15973/19 не може суперечити обставинам, установленим у справі № 910/2542/19, то вимога позивача про визнання припиненим зобов`язання за договором поруки суперечить основоположному принципу верховенства права, а саме принципу юридичної визначеності.

Таким чином, у справі № 910/15973/19 правовими підставами позову визначено частину 4 статті 559 Цивільного кодексу України, однак суди встановили обставини звернення кредитора з позовом про стягнення солідарно заборгованості за кредитним договором, який був задоволений, набрання законної сили рішенням суду про стягнення з ТОВ "Нафтохімімпекс" як з поручителя за кредитним договором заборгованості, взяли до уваги принцип обов`язковості виконання судового рішення, і, керуючись принципом юридичної визначеності, дійшли висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

5.7. У справах № 910/11429/18, № 924/175/20, на які посилається скаржник, предметом спору є вимоги позивача (поручителя) про визнання припиненими зобов`язання за договором поруки. Правовими підставами для задоволення позовних вимог у зазначених справах було встановлення судами обставин для припинення договору поруки у зв`язку із тим, що без згоди поручителя було змінено обсяг відповідальності боржника за основним зобов`язанням і ці зміни призвели до збільшення обсягу відповідальності поручителя (частина 1 статті 559 Цивільного кодексу України).

Отже, справа № 910/15973/19 та справи № 910/11429/18, № 924/175/20 не є подібними, оскільки підстави позову, встановлені фактичні обставини та матеріально-правове регулювання спірних правовідносин є різними.

5.8. У справах № 910/23028/17, № 910/2774/17, № 725/3981/14, на які посилається скаржник, предметом спору є вимоги кредитора про стягнення заборгованості за кредитним договором, у тому числі з поручителя за договором поруки. Підставами позову було неналежне виконання зобов`язань за кредитним договором.

Таким чином, справа № 910/15973/19 та справи № 910/23028/17, № 910/2774/17, № 725/3981/14 є різними за предметом та підставами позову, що свідчить про неподібність правовідносин у цих справах.

5.9. У справах № 40/8040/12 та № 490/5224/14-ц, на які посилається скаржник, предметом зустрічного позову були вимоги поручителя до банку про визнання поруки припиненою у зв`язку з тим, що договір поруки припинив свою дію, оскільки кредитор протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов`язанням не пред`явив вимоги до позивача за зустрічним позовом як до поручителя. Верховний Суд погодився з висновками судів про застосування до спірних правовідносин частини 4 статті 559 Цивільного кодексу України, за змістом якої порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимог до поручителя. У цих справах підставою для задоволення зустрічного позову стало те, що суди встановили обставини пропуску банком строку звернення з вимогами до поручителя, зазначеного в частині 4 статті 559 Цивільного кодексу України.

На відміну від наведених скаржником справ № 40/8040/12 та № 490/5224/14-ц, у справі № 910/15973/19, що розглядається, суд установив, що судовим рішенням у справі № 910/2542/19, яке набрало законної сили, стягнуто заборгованість за договором про відновлювальну кредитну лінію № 876-01-04 від 15.06.2004 в солідарному порядку, в тому числі з ТОВ "Нафтохімімпекс" як з поручителя, тобто у справі № 910/2542/19 суд установив фактичні обставини заборгованості ТОВ "Нафтохімімпекс" як поручителя за кредитним договором.

Зважаючи на наведене, у справі № 910/15973/19, яка розглядається, та у справах № 40/8040/12 та № 490/5224/14-ц, установлені обставини справи не є подібними, тому висновки, викладені у постановах Верховного Суду у зазначених справах, не можуть розглядатися як такі, що підтверджують різне застосування судами норм матеріального права за подібних обставин.

5.10. Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 296 Господарського процесуального кодексу України, суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження на підставі пункту 1 частини 2 статті 287 цього Кодексу судом встановлено, що висновок щодо застосування норми права, який викладений у постанові Верховного Суду та на який посилався скаржник у касаційній скарзі, стосується правовідносин, які не є подібними.

Зважаючи на те, що наведені скаржником підстави касаційного оскарження після відкриття касаційного провадження не отримали підтвердження, колегія суддів дійшла висновку про необхідність закриття касаційного провадження за касаційною скаргою ТОВ "Нафтохімімпекс" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 26.10.2020 і рішення Господарського суду міста Києва від 29.07.2020 у справі.

Керуючись статтями 234, 235, 296, 300 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

У Х В А Л И В :

Касаційне провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтохімімпекс" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 26.10.2020 і рішення Господарського суду міста Києва від 29.07.2020 у справі № 910/15973/19 закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Н. О. Багай

Судді Т. Б. Дроботова

Ю. Я. Чумак