РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

10.02.2021Справа № 910/7383/17 (910/12098/20)

Господарський суд міста Києва у складі судді Баранова Д.О., за участю секретаря судового засідання Зарудньої О.О., розглянувши матеріали справи

за позовом Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Наша Перлина" (02068, м. Київ, вул. Ахматової, 13-А; ідентифікаційний код 41128836)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Континентбуд" (02068, м. Київ, вул. Ахматової, 13-А; ідентифікаційний код 32920223)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Київська міська рада (01044, м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 36; ідентифікаційний код 22883141)

про визнання майнових прав на об`єкт незавершеного будівництва

в межах справи № 910/7383/17

за заявою Публічного акціонерного товариства "Піреус Банк МКБ" (04070, м. Київ, вул. Іллінська, 8; ідентифікаційний код 20034231)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Континентбуд" (02068, м. Київ, вул. Ахматової, 13-А; ідентифікаційний код 32920223)

про банкрутство

Представники сторін:

від позивача: Поліщук Р.М.

від відповідача: не з`явився

від третьої особи: не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У провадженні Господарського суду міста Києва перебуває справа № 910/7383/17 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Континентбуд" на стадії ліквідаційної процедури, введеної постановою Господарського суду міста Києва від 11.05.2018.

14.08.2020 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Обслуговуючого кооперативу "ЖБК "Наша Перлина" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Континентбуд" про визнання майнових прав на об`єкт незавершеного будівництва.

Обґрунтовуючи необхідність звернення до суду з даним позовом позивач вказує, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Континентбуд" будучи продавцем (замовником будівництва) приміщень у житловому будинку за адресою: м. Київ, вул. Закревського, 42-а не визнає своїх обов`язків перед Обслуговуючим кооперативом "ЖБК "Наша Перлина", не здійснює будівництва об`єкта, не вводить його в експлуатацію, не підписує основних угод купівлі-продажу нерухомого майна, що ставить під сумнів передачу такого майна інвесторам.

Відтак, позивач вважає, що право Обслуговуючого кооперативу "ЖБК "Наша Перлина" є порушеним і підлягає відновленню шляхом визнання за позивачем майнових прав на об`єкт інвестування.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.08.2020 прийнято до розгляду та відкрито провадження за заявою Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Наша Перлина" про визнання майнових прав на об`єкт незавершеного будівництва в межах справи № 910/7383/17 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Континентбуд", розгляд заяви призначено на 23.09.2020.

22.09.2020 до Господарського суду міста Києва надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.09.2020 у підготовчому засіданні оголошено перерву до 07.10.2020.

28.09.2020 до Господарського суду міста Києва надійшла відповідь на відзив на позовну заяву.

У підготовчому засіданні 07.10.2020 судом оголошено перерву до 11.11.2020.

30.10.2020 до Господарського суду міста Києва надійшли письмові заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву.

21.10.2020 до Господарського суду міста Києва надійшла заява позивача про залучення до участі у розгляді справи третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Київську міську раду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.11.2020 заяву позивача про залучення до участі у розгляді справи третьої особи задоволено та відповідно залучено до участі у розгляді справи у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Київську міську раду.

30.11.2020 до Господарського суду міста Києва надійшли додаткові письмові пояснення позивача.

08.12.2020 до Господарського суду міста Києва надійшли письмові пояснення третьої особи, в яких остання просить суд задовольнити позовні вимоги позивача та здійснювати розгляд справи за відсутності представника.

09.12.2020 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання відповідача про проведення підготовчого засідання без участі представника.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.12.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 20.01.2021.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.01.2021 у судовому засіданні оголошено перерву до 10.02.2021.

05.02.2021 до Господарського суду міста Києва надійшли пояснення у справі від відповідача (ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Реверука П.К.).

10.02.2021 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання відповідача (ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Реверука П.К.) про розгляд справи без його участі.

У судовому засіданні 10.02.2021 представник позивача підтримав позовні вимоги, просив суд про їх задоволення.

Відповідач у судове засідання не з`явився, водночас, надійшло клопотання (ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Реверука П.К.) про розгляд справи без його участі.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, причини неявки суд не повідомив, про місце, дату та час судового розгляду повідомлявся належним чином.

Таким чином, приймаючи до уваги, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи у судовому засіданні 10.02.2021 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.12.2017 порушено провадження у справі № 910/7383/17, визнано розмір вимог ініціюючого кредитора - Публічного акціонерного товариства "Піреус Банк МКБ" на суму 106 544 985 грн. 95 коп., призначено в даній справі розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Реверука П.К. (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого № 783 від 08.04.2013). Попереднє засідання суду призначено на 31.01.2018.

Ухвалою попереднього засідання від 23.02.2018 затверджено реєстр вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю "Континентбуд" на загальну суму 358 565 411 грн. 82 коп. Підсумкове засідання призначено на 04.04.2018.

Постановою Господарського суду міста Києва від 11.05.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю "Континентбуд" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Реверука П.К.

Пунктом 8 ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Отже, за умови порушення провадження у справі про банкрутство боржника, особливістю вирішення таких спорів є те, що вони розглядаються та вирішуються господарським судом без порушення нових справ, що узгоджується із загальною спрямованістю Кодексу України з процедур банкрутства, який передбачає концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

Положення пункту 8 ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України та ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства застосовуються незалежно від суб`єктного складу сторін лише у тому випадку, коли майнові вимоги пред`являються саме до особи (боржника), яка перебуває в процедурі банкрутства.

Обґрунтовуючи необхідність звернення до суду з позовом про визнання майнових прав на об`єкт незавершеного будівництва позивач вказує, що фізичні особи, а саме: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 об`єдналися в Обслуговуючий кооператив "Житлово-будівельний кооператив "Наша Перлина" з метою добудови будинку по АДРЕСА_1 .

Позивач зазначає, що матеріалами справи № 910/7383/17 підтверджено, що інвестори виконали свої зобов`язання за попередніми договорами купівлі-продажу нерухомого майна та договорами забезпечення виконання зобов`язань, а саме: сплатили на користь ТОВ "Континентбуд" інвестиційні внески у розмірі 97 % від вартості об`єктів інвестування.

Однак, у порушення своїх зобов`язань ТОВ "Континентбуд" у погоджений сторонами строк не уклало з інвесторами основних договорів купівлі-продажу об`єктів нерухомого майна, не ввело в експлуатацію будинку за адресою: АДРЕСА_1 та не передало у власність інвесторів об`єктів нерухомості, що були предметом попередніх договорів купівлі-продажу, що на переконання позивача ставить під сумнів передачу такого майна інвесторам.

За таких обставин позивач вважає, що існують підстави для визнання за Обслуговуючим кооперативом "Житлово-будівельний кооператив "Наша Перлина" майнових прав на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

Із поданого відповідачем (ліквідатором банкрута арбітражним керуючим Реверуком П.К.) відзиву вбачається, що останній заперечує щодо задоволення позовних вимог вказуючи, що:

- в порушення положень ч. 3 ст. 162 ГПК України, не навів та не обґрунтував належним чином правових підстав позову, не зазначив, які саме права та інтереси Кооперативу порушив відповідач, не обґрунтував спосіб захисту права, який зазначений в позовній заяві;

- наданий висновок про вартість майна викликає сумніви, оскільки ринкова вартість об`єкта, яка зазначена у висновку є явно заниженою.

У поданих поясненнях третя особа просить суд вимоги позивача щодо визнання майнових прав на об`єкт незавершеного будівництва, що розташований по АДРЕСА_1 задовольнити.

Так, статтею 86 Господарського процесуального кодексу України вказано, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Вказаною нормою матеріального права визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним.

Застосування конкретного способу захисту порушеного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб.

Як про це зазначається позивачем у позові, фізичні особи, а саме (13 осіб): ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 об`єдналися в Обслуговуючий кооператив "Житлово-будівельний кооператив "Наша Перлина" з метою добудови будинку по АДРЕСА_1 .

Відповідно до п. 4.1. Статуту (затвердженого протоколом загальних зборів членів Кооперативу № 12 від 22.09.2018) метою діяльності кооперативу є задоволення економічних, соціальних, житлових та інших потреб членів Кооперативу (та членів їх сімей), які добровільно об`єдналися на основі поєднання їх пайових внесків для участі в організації будівництва та/чи реконструкції багатоквартирних будинків, зовнішніх, внутрішніх інженерних мереж та споруд та подальшої їх (його) експлуатації.

Предметом діяльності Кооперативу є обслуговування та експлуатація багатоквартирних будинків житлових та нежитлових приміщень членів Кооперативу і членів їх сімей, за необхідності попередньо шляхом будівництва та реконструкції багатоквартирних будинків, облаштуванням зовнішніх, внутрішніх інженерних мереж та споруд багатоквартирних будинків, за власні та інші залучені кошти, а також наступна експлуатація та управління будинком після введення багатоквартирних будинків в експлуатацію відповідно до законодавства України (п. 4.2. Статуту).

В подальшому, 22.07.2019 між Київською міською радою та Обслуговуючим кооперативом "Житлово-будівельний кооператив "Наша Перлина" укладено договір оренди земельної ділянки, відповідно до п. 2.1. об`єктом оренди відповідно до відомостей Державного земельного кадастру, рішення Київської міської ради від 29.11.2018 за № 210/6261 та цього договору є земельна ділянка з наступними характеристиками: кадастровий номер - :62:017:0010; місце розташування - АДРЕСА_1 ; цільове призначення - 02.03 для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку; категорія земель - землі житлової та громадської забудови; вид використання - для будівництва та обслуговування комплексу багатоквартирних житлових будинків; розмір (площа) - 1,3013 га. Договір укладено на 5 (п`ять) років (п. 3.1. договору).

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання порушенням.

Таким чином, підставою звернення до господарського суду з позовом є порушення, невизнання або оспорення прав чи законних інтересів особи, яка звертається з таким позовом. При цьому, реалізуючи своє право на судовий захист, позивач визначає зміст свого порушеного або оспорюваного права чи законного інтересу та обґрунтовує підстави позову, виходячи з власного суб`єктивного уявлення про порушення, невизнання чи оспорювання своїх прав або законних інтересів, а також визначає спосіб захисту такого права.

Обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу, становлять підставу позову, предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, щодо якої позивач просить прийняти судове рішення. При цьому відсутність факту порушення права особи є підставою для відмови в позові, оскільки саме порушене (оспорюване) право та інтерес підлягають захисту.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 01.12.2004 № 18-рп/2004 поняття "порушене право", за захистом якого особа може звертатися до суду і яке вживається в низці законів України, має той самий зміст, що й поняття "охоронюваний законом інтерес". Щодо останнього, то в цьому ж рішенні Конституційний Суд України зазначив, що поняття "охоронюваний законом інтерес" означає правовий феномен, який: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним.

Отже, гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Суд відзначає, що підставами для подання позову про визнання майнових прав на об`єкт незавершеного будівництва, що розташований по АДРЕСА_1 , послугувало те, що в порушення своїх зобов`язань ТОВ "Континентбуд" у погоджений сторонами строк не уклало з інвесторами основних договорів купівлі-продажу об`єктів нерухомого майна, не ввело в експлуатацію будинку за адресою: АДРЕСА_1 та не передало у власність інвесторів об`єктів нерухомості, що були предметом попередніх договорів купівлі-продажу, що на переконання позивача ставить під сумнів передачу такого майна інвесторам.

Як про це вказує сам позивач порушення права та інвесторів полягає в невиконанні відповідачем умов укладених угод, у той час, за захистом порушеного права до суду звернулися не інвестори, а Обслуговуючий кооператив "Житлово-будівельний кооператив "Наша Перлина".

Так, відповідно до ч. 1 ст. 190 ЦК України, майном як особливим об`єктом вважаються окремі речі, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

Майновими правами визнаються будь-які права, пов`язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовою частиною права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права та право вимоги.

Майнове право, яке можна визначити як "право очікування", є складовою частиною майна як об`єкта цивільних прав. Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна, та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому.

Захист майнових прав здійснюється у порядку, визначеному законодавством, а якщо такий спеціальний порядок не визначений, захист майнового права здійснюється на загальних підставах цивільного законодавства.

Приписами ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Стаття 331 ЦК України визначає загальне правило, відповідно до якого право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації прав на нерухоме майно після завершення будівництва та прийняття його в експлуатацію.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відтак, суд відзначає, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.03.2019 було частково задоволено спільну заяву ОСОБА_13 , ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_18 , ОСОБА_10 , ОСОБА_19 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_24 та ОСОБА_25 про виключення майна з ліквідаційної маси задоволено частково, зобов`язано ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Реверука П.К. виключити з ліквідаційної маси Товариства з обмеженою відповідальністю "Континентбуд" майно, а саме квартири за номерами: 94, 42, 3, 77, 28/5, 9, 108, 109, 93, 111, 91, 26, 110, 16, 112, 98, 41, 114, 108 та 35. В іншій частині спільну заяву залишено без задоволення.

Постановою Північного апеляційного господарського суду міста Києва від 10.06.2019 апеляційну скаргу ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_23 задоволено, ухвалу Господарського суду міста Києва від 06.03.2019 у справі № 910/7383/17 в цій частині скасовано та прийнято нове рішення про задоволення позовних вимог. Також даною постановою зобов`язано ліквідатора ТОВ "Континентбуд" арбітражного керуючого Реверука П.К. виключити з ліквідаційної маси банкрута квартири АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 та приміщення АДРЕСА_5 .

Постановою Верховного Суду у складі суддів касаційного господарського суду від 03.09.2019 у справі № 910/7383/17 касаційні скарги Акціонерного товариства "Піреус Банк МКБ" залишено без задоволення, ухвалу Господарського суду м. Києва від 06.03.2019 (в частині задоволення спільної заяви та постанову Північного апеляційного господарського суду від 23.05.2019 у справі № 910/7383/17 залишено без змін. Також вказаною постановою залишено без змін постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.06.2019 у справі № 910/7383/17.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.03.2020 було задоволено заяву ОСОБА_26 про виключення майна з ліквідаційної маси. Зобов`язано ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Реверука П.К. виключити з ліквідаційної маси ТОВ "Континентбуд" квартиру за АДРЕСА_9.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.06.2020 задоволено заяву ОСОБА_27 про виключення майна з ліквідаційної маси. Зобов`язано ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Реверука П.К. виключити з ліквідаційної маси ТОВ "Континентбуд" квартиру за АДРЕСА_10.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.08.2020 задоволено спільну заяву ОСОБА_28 та ОСОБА_29 про виключення майна з ліквідаційної маси. Зобов`язано ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Реверука П.К. виключити з ліквідаційної маси ТОВ "Континентбуд" квартири за АДРЕСА_7 та АДРЕСА_8.

При цьому, суд вказує, що в означених судових рішеннях було встановлено факт набуття права власності вказаними особами (інвесторами) на квартири, що знаходяться в об`єкті будівництва по АДРЕСА_6 , зокрема, й тих, 13 фізичних осіб, які об`єдналися в Обслуговуючий кооператив "Житлово-будівельний кооператив "Наша Перлина".

Так, згідно правової позиції Верховного Суду викладеної у постановах від 20.03.2019 у справі № 6-14-39цс19 та від 27.02.2019 у справі № 6-14-606цс18 у разі невиконання належним чином взятих на себе зобов`язань, а також, відсутності факту введення будинку в експлуатацію, з урахуванням повної та вчасної сплати пайових внесків, ефективним способом захисту порушених прав є визнання майнових прав на об`єкт інвестування.

Відповідно до статті 392 ЦК України власник може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документів, який засвідчує його право власності.

Згідно статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 331 ЦК України встановлено, що право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

У частині четвертій статті 373 ЦК України зазначено, що власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення.

Нормативно регламентованим є право власника на забудову земельної ділянки, яке здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням (частина третя статті 375 ЦК України). Відповідно до змісту частини четвертої статті 375 ЦК України у разі, коли власник здійснює на його земельній ділянці самочинну забудову, її правові наслідки встановлюються статтею 376 ЦК України.

Аналіз положень статті 331 ЦК України у системному зв`язку з нормами статей 177-179, 182 ЦК України, частини третьої статті 3 Закону України від 01 липня 2004 року № 1952-ІV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" дає підстави для висновку про те, що право власності на новостворене нерухоме майно як об`єкт цивільних прав виникає з моменту його державної реєстрації.

Вищевикладене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, висловленим у постанові від 27.05.2015 у справі № 6-159цс15.

Частиною 1, 4 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійснення учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Приписами ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Отже, суд вказує, що будь яких доказів, щоб свідчили про те, що Обслуговуючий кооператив "Житлово-будівельний кооператив "Наша Перлина" є замовником будівництва, забудовником, управителем форду фінансування будівництвом, або новим кредитором по відношенню до боржника - ТОВ "Континентбуд" станом на момент розгляду даної справи в її матеріалах не міститься.

За таких підстав, суд дійшов до беззаперечного висновку, що позивачем при зверненні до суду з даним позовом не доведено порушених, невизнаних або оспорюваних прав чи законних інтересів, саме Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Наша Перлина", щоб відповідно підлягали б захисту та потребували б відновленню. А у свою чергу, відсутність порушеного права є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові.

Водночас, суд вважає за необхідне вказати, що аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зроблені у рішенні Європейського суду з прав людини "Серявін та інші проти України" (SERYAVINOTHERS v.) вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), N 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові від 13.03.2018 Верховного Суду по справі № 910/13407/17.

Оскільки, суд дійшов висновку, що позивачем при зверненні до суду з даним позовом не було доведено його порушених, невизнаних або оспорюваних прав чи законних інтересів Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Наша Перлина", щоб підлягали б захисту, що у свою чергу й послугувало підставою для відмови в позові, то за таких обставин іншим доводам сторін оцінка судом не надається, адже вони не спростовують встановлених судом обставин.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на позивача.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Наша Перлина" (02068, м. Київ, вул. Ахматової, 13-А; ідентифікаційний код 41128836) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Континентбуд" (02068, м. Київ, вул. Ахматової, 13-А; ідентифікаційний код 32920223), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Київська міська рада (01044, м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 36; ідентифікаційний код 22883141) про визнання майнових прав на об`єкт незавершеного будівництва в межах справи № 910/7383/17 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Континентбуд" - відмовити.

2. Судові витрати позивачу не відшкодовуються.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено: 22.02.2021

Суддя Д.О. Баранов