ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" березня 2021 р. м. Київ Справа № 911/3280/20

Господарський суд Київської області у складі судді Бабкіної В.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕТАЛ ХОЛДІНГ ТРЕЙД" (03039, м. Київ, Саперно-Слобідський проїзд, буд. № 4)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "БЕФЕЛЬ ТПК" (07400, Київська обл., м. Бровари, вул. Незалежності, буд. 3-А, кв. 13)

про стягнення 79486,01 грн. заборгованості за поставлений товар, у тому числі - 78612,98 грн. основного боргу, 235,05 грн. інфляційних втрат, 637,98 грн. 3% річних,

Без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "МЕТАЛ ХОЛДІНГ ТРЕЙД" (далі - ТОВ "МЕТАЛ ХОЛДІНГ ТРЕЙД", позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "БЕФЕЛЬ ТПК" (далі - ТОВ "БЕФЕЛЬ ТПК", відповідач) про стягнення 79486,01 грн. заборгованості за поставлений товар, у тому числі - 78612,98 грн. основного боргу, 235,05 грн. інфляційних втрат, 637,98 грн. 3% річних.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на поставку Чернігівською філією ТОВ "МЕТАЛ ХОЛДІНГ ТРЕЙД" товару ТОВ "БЕФЕЛЬ ТПК", який покупцем був оплачений не в повному обсязі, у зв`язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача 78612,98 грн. основного боргу, 235,05 грн. інфляційних втрат, 637,98 грн. 3% річних, а також 2102,00 грн. судового збору.

Водночас, ТОВ "МЕТАЛ ХОЛДІНГ ТРЕЙД" було заявлено клопотання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Беручи до уваги характер спірних правовідносин, предмет, підстави позову і обраний позивачем спосіб захисту, а також категорію та складність справи, обсяг та характер доказів у справі, зважаючи на заявлену позивачем у даному спорі ціну позову, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, суд дійшов висновку, що справа за поданою ТОВ "МЕТАЛ ХОЛДІНГ ТРЕЙД" позовною заявою до ТОВ "БЕФЕЛЬ ТПК" про стягнення 79486,01 грн., підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Ухвалою господарського суду Київської області від 17.11.2020 р. було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи № 911/3280/20 постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

Відповідно до ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 161 ГПК України до заяв по суті справи належать відзив на позовну заяву, відповідь на відзив, заперечення на відповідь на відзив.

Відзиву на позов або будь-яких інших заперечень чи пояснень по суті спору відповідачем до справи подано не було.

Слід зазначити, що ухвалу господарського суду Київської області від 17.11.2020 р., якою учасникам справи було встановлено строки для подання заяв по суті справи, не було направлено учасникам процесу з огляду на відсутність фінансування, що підтверджується долученою до матеріалів справи довідкою від 18.11.2020 р.

Як слідує з матеріалів справи, ухвалу господарського суду Київської області від 17.11.2020 р. було направлено сторонам у справі 15.01.2021 р., що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення та свідчить про належне повідомлення учасників процесу про розгляд справи.

З огляду на зазначене, у відповідності з приписами ч. 5 ст. 252 ГПК України суд розглядає дану справу за наявними в ній на час ухвалення рішення матеріалами.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "МЕТАЛ ХОЛДІНГ ТРЕЙД" в особі Чернігівської філії (продавець) поставило Товариству з обмеженою відповідальністю "БЕФЕЛЬ ТПК" (покупець) товар на суму 95644,66 грн., що підтверджується видатковими накладними № ЧЧН-0002120 від 24.07.2020 р. на суму 36418,20 грн., № ЧЧН-0002296 від 10.08.2020 р. на суму 16958,15 грн., № ЧЧН-0002301 від 10.08.2020 р. на суму 42268,31 грн., копії яких долучено до матеріалів справи.

Чернігівською філією ТОВ "МЕТАЛ ХОЛДІНГ ТРЕЙД" було виставлено ТОВ "БЕФЕЛЬ ТПК" рахунки на оплату № ЧЧН-0004990 від 17.07.2020 р. на суму 36418,20 грн., № ЧЧН-0005674 від 07.08.2020 р. на суму 16958,15 грн., № ЧЧН-0005724 від 10.08.2020 р. на суму 42268,31 грн.

Однак, відповідач не повністю розрахувався з позивачем за поставлений товар.

30.11.2020 р. між Чернігівською філією ТОВ "МЕТАЛ ХОЛДІНГ ТРЕЙД" та ТОВ "БЕФЕЛЬ ТПК" було підписано акт взаємних розрахунків за період січень 2020 року - листопад 2020 року на суму 78612,98 грн.

Спір у справі виник у зв`язку з твердженням позивача про невиконання відповідачем свого обов`язку за укладеним у спрощений спосіб договором поставки з оплати поставленого товару, у зв`язку з чим ТОВ "МЕТАЛ ХОЛДІНГ ТРЕЙД" і звернулось з даним позовом до суду.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 ст. 202, ст. 203 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграммах, якими обмінялися сторони.

За приписами ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторонни (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Статтею 638 ЦК України унормовано, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Частиною 1 статті 181 Господарського кодексу України визначено, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Оскільки видаткові накладні № ЧЧН-0002120 від 24.07.2020 р., № ЧЧН-0002296 від 10.08.2020 р., № ЧЧН-0002301 від 10.08.2020 р. на загальну суму 95644,66 грн. містять найменування товару, його кількість, ціну та загальну вартість, а також враховуючи прийняття відповідачем поставленого згідно вказаних накладних товару, суд дійшов висновку, що сторонами було досягнуто згоди щодо істотних умов договору поставки.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у обумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 статті 712 Цивільного кодексу України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

За приписами частини 1 статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Поряд з цим, відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з частинами першою, третьою статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Як слідує з матеріалів справи, відповідач будь-яких заперечень проти позову чи доказів здійснення повної оплати поставленого товару суду не надав.

Суд відзначає, що нормою ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, між іншим, можливість виникнення обов`язку негайного виконання; такий обов`язок випливає, наприклад, з припису частини 1 статті 692 Цивільного кодексу України, якою визначено, що покупець за договором купівлі-продажу повинен оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього; відтак якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлено інший строк оплати товару, відповідна оплата має бути здійснена боржником негайно після такого прийняття, незалежно від того, чи пред`явив йому кредитор пов`язану з цим вимогу.

З огляду на те, що до справи не надано доказів погодження строків оплати товару, поставленого за видатковими накладними № ЧЧН-0002120 від 24.07.2020 р., № ЧЧН-0002296 від 10.08.2020 р., № ЧЧН-0002301 від 10.08.2020 р., суд дійшов висновку щодо необхідності застосування до спірних правовідносин положень норми ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України.

За приписами статті 253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Отже, відповідач повинен був оплатити товар, поставлений позивачем за видатковою накладною № ЧЧН-0002120 від 24.07.2020 р., до 27.07.2020 р. включно (згідно приписів ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України, оскільки день виконання зобов`язання припадав на вихідний день), за видатковими накладними № ЧЧН-0002296 та № ЧЧН-0002301 від 10.08.2020 р. - до 12.08.2020 р.

Позивач стверджує, а відповідачем не спростовано, що ТОВ "БЕФЕЛЬ ТПК" не виконало свої грошові зобов`язання з оплати поставленого товару, у зв`язку з чим у останнього виникла заборгованість у розмірі 78612,98 грн.

Як зазначалось вище, доказів сплати коштів за поставлений Чернігівською філією ТОВ "МЕТАЛ ХОЛДІНГ ТРЕЙД" товар згідно видаткових накладних № ЧЧН-0002120 від 24.07.2020 р., № ЧЧН-0002296 від 10.08.2020 р., № ЧЧН-0002301 від 10.08.2020 р. на суму 78612,98 грн. станом на дату розгляду справи у суді відповідачем суду не надано.

Частинами 1 та 2 статті 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч. 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України).

Аналогічні приписи закріплені у ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України).

З урахуванням викладеного вище та керуючись наведеними нормами процесуального закону, суд дійшов до висновку, що відповідачем не спростовано тверджень позивача щодо наявності у нього заборгованості перед у розмірі 78612,98 грн.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується з нормами ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За приписами статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Наявність та обсяг заборгованості відповідача у розмірі у розмірі 78612,98 грн. підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та не були спростовані відповідачем, у зв`язку з чим позовні вимоги ТОВ "МЕТАЛ ХОЛДІНГ ТРЕЙД" в цій частині підлягають задоволенню.

Крім того, позивач просив суд стягнути з відповідача 637,98 грн. 3% річних та 235,05 грн. інфляційних втрат.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З долученого до матеріалів справи розрахунку 3% річних вбачається, що їх розмір було визначено позивачем у сумі 637,98 грн., нарахованих за період з 25.07.2020 р. до 06.08.2020 р. на суму 36418,20 грн. в сумі 38,81 грн., з 07.08.2020 р. до 10.11.2020 р. на суму 19386,52 грн. в сумі 152,55 грн., з 11.08.2020 р. до 10.11.2020 р. на суму 16598,15 грн. в сумі 127,88 грн., з 11.08.2020 р. до 10.11.2020 р. на суму 42268,31 грн. в сумі 318,74 грн.

Згідно з арифметичним розрахунком 3% річних, зробленим судом, з урахуванням вірного визначення дати виникнення прострочення грошового зобов`язання, 3% річних підлягають стягненню з відповідача в сумі 624,17 грн.:

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
36418.2028.07.2020 - 06.08.2020103 %29.85
19386.5207.08.2020 - 10.11.2020963 %152.55
16958.1512.08.2020 - 10.11.2020913 %126.49
42268.3112.08.2020 - 10.11.2020913 %315.28
Таким чином, вимога позивача про стягнення 3% річних підлягає частковому задоволенню в визначеній судом сумі.

Розмір інфляційних втрат, заявлених до стягнення позивачем, становить 235,05 грн., нарахованих щодо кожної видаткової накладної окремо, з урахуванням часткових оплат, за загальний період з серпня 2020 року по вересень 2020 року включно, який є обґрунтованим та арифметично вірним, у зв`язку з чим інфляційні втрати підлягають стягненню з відповідача у заявленому позивачем розмірі.

Судові витрати зі сплати судового збору відповідно до п. 2 ч. 1, п. 3 ч. 4, ч. 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-80, 123, 129, 232, 233, 236-238, 240, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "БЕФЕЛЬ ТПК" (07400, Київська обл., м. Бровари, вул. Незалежності, буд. 3-А, кв. 13, код 40046480) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕТАЛ ХОЛДІНГ ТРЕЙД" (03039, м. Київ, Саперно-Слобідський проїзд, буд. № 4, код 37412768) 78612 (сімдесят вісім тисяч шістсот дванадцять) грн. 98 коп. основного боргу, 235 (двісті тридцять п`ять) грн. 05 коп. інфляційних втрат, 624 (шістсот двадцять чотири) грн. 17 коп. 3% річних, 2101 (дві тисячі сто одну) грн. 64 коп. судового збору.

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно з приписами ч.ч. 1, 2 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 253, 254, 256-259 ГПК України.

Повне рішення складене 01.03.2021 р.

Суддя В.М. Бабкіна