РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

18.02.2021Справа № 910/16219/20

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс Агромарс" (м. Київ)

до Підприємства об`єднання громадян (релігійної організації, профспілки) "АРІОН" Херсонської міської громадської організації інвалідів "Марія" (м. Київ)

про стягнення 364.705,66 грн

Суддя Ващенко Т.М.

Секретар судового засідання Шаповалов А.М.

Представники сторін:

Від позивача: Шиганська Н.В.

Від відповідача: не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Комплекс Агромарс" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Підприємства об`єднання громадян (релігійної організації, профспілки) "АРІОН" Херсонської міської громадської організації інвалідів "Марія" про стягнення 364.705,66 грн, з яких: 327.511,73 грн основного боргу, 888,55 грн 3% річних, 3.554,21 грн пені, 32.751,17 грн штрафу.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов Договору поставки м`яса птиці № 18/2020/КАМ/М від 26.06.20.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.10.20. відкрито провадження у справі № 910/16219/20 та постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (без проведення судового засідання).

Від відповідача, конверт з вказаною ухвалою суду, яку було направлено відповідачу на адресу, вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, повернуто підприємством зв`язку із посиланням на відсутність адресата за вказаною адресою.

Згідно з п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак, за висновками суду, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність адресата вважається днем вручення учаснику справи ухвали суду в силу положень п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України.

Отже відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи № 910/16219/20.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.12.20., з підстав, викладених в ній, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 26.01.21.

26.01.21. судом без виходу до нарадчої кімнати постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 18.02.21.

В судовому засіданні 18.02.21. по розгляду справи по суті позивачем підтримано свої позовні вимоги. Відповідач явку свого повноважного представника не забезпечив.

З огляду на те, що відповідач обізнаний про розгляд даної справи, враховуючи доказове наповнення матеріалів справи № 910/16219/20, суд дійшов висновку, що неявка відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті в судовому засіданні 18.02.21.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 18.02.21. судом проголошено вступну та резолютивну частину рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено у термін, передбачений ч. 6 ст. 233 ГПК України.

Розглянувши надані документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

За змістом ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За приписами ст. ст. 11, 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають, зокрема, з договору.

Згідно зі ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. ст. 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

26.06.20. між позивачем (Постачальник) та відповідачем (Покупець) було укладено Договір № 18/2020/КАМ/М (далі - Договір), за умовами якого (п. 3.1) Постачальник бере на себе зобов`язання здійснити поставку Товару та передати його у власність Покупця, а Покупець зобов`язується прийняти та своєчасно оплатити поставлений Товар.

Строк дії Договору сторонами погоджено пунктом 11.1 з моменту підписання і діє до 31.12.22.

З огляду на встановлений ст. 204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, суд приймає до уваги Договір як належну підставу, у розумінні норм ст. 11 названого Кодексу України, для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав та обов`язків з постачання товару.

За своїм змістом та правовою природою Договір є договором поставки, який підпадає під правове регулювання норм статті 712 Цивільного кодексу України та статей 264-271 Господарського кодексу України. В частині, що не суперечить договору, до вказаного правочину також застосовуються норми Цивільного кодексу України, які регулюють правила купівлі-продажу (статті 655-697 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 662 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Статтею 663 Цивільного Кодексу України передбачено, що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Якщо з договору купівлі-продажу не випливає обов`язок продавця доставити товар або передати товар у його місцезнаходженні, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент здачі товару перевізникові або організації зв`язку для доставки покупцеві.

Статтею 688 Цивільного кодексу України на покупця покладено обов`язок повідомити продавця про порушення умов договору щодо кількості, асортименту, якості, комплектності товару в розумний строк після того, як порушення могло бути виявлене відповідно до характеру і призначення товару.

Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 691 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу.

Частиною 1 ст. 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

В ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України зазначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 5.8 Договору сторони погодили, що у момент поставки Товару Постачальник надає Покупцю наступні документи:

- декларації виробника;

- видаткову (товарно-транспортну) накладну;

- акт приймання-передачі продукції;

- акт приймання-передачі тари.

Покупець зобов`язаний прийняти Товар та поставити у видатковій (товарно-транспортній) накладній, акті приймання-передачі продукції, акті приймання-передачі тари: підпис, ПІБ відповідальної особи, яка прийняла Товар, штамп або печатку підприємства (п. 5.9 та п. 7.3 Договору).

Згідно з пунктом 6.5 Договору Покупець зобов`язаний перерахувати на поточний рахунок Постачальника вартість поставленої партії Товару протягом 2 календарних днів з дати виписки видаткової (товарно-транспортної) накладної.

Позивач, звертаючись з даним позовом до суду вказує, що ним було поставлено відповідачу за Договором Товар:

- 10.08.20. на суму 5.340,60 грн, з яких 06.08.20. було оплачено 2.513,37 грн, отже борг склав 2.827,23 грн;

- 11.08.20. на суму 324.684,50 грн, який оплачено не було.

Разом з тим, за поданими позивачем до матеріалів справи документами судом встановлено наступне.

У відповідності до видаткової (товарно-транспортної) накладної № КА-00027809 від 11.08.20., яка містить підпис та печатку відповідача, Постачальником Покупцю було поставлено Товар за Договором на суму 324.684,50 грн вагою 14.092,214 кг, про що між сторонами також підписано Акт прийому-передачі продукції № КА-00027809/А до ттн № КА-00027809 від 11.08.20.

Виходячи з положень ст. ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України, за висновками суду, представлені до матеріалів справи видаткова (товарно-транспортна) накладна № КА-00027809 від 11.08.20. та Акт прийому-передачі продукції № КА-00027809/А до ттн № КА-00027809 від 11.08.20. є належними доказами передачі Товару відповідачу, а отже виконання позивачем своїх зобов`язань з поставки Товару на суму 324.684,50 грн в межах Договору здійснено належним чином.

Натомість позивачем не подано доказів поставки відповідачу Товару на суму 5.340,60 грн, оскільки не надано відповідної видаткової (товарно-транспортної) накладної, а наданий Акт № КА-00027747/А містить відомості лише про вагу Товару, та примітки про те, що його частина не відповідала якості.

За приписами ст. ст. 525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

За наявними в матеріалах справи документами судом встановлено, що станом на день звернення позивача з даним позовом до суду заборгованість відповідача перед позивачем становить 324.684,50 грн, з огляду на що позов в цій частині задовольняється судом частково. Суд відмовляє в позові в частині стягнення 2.827,23 грн суми основного боргу за недоведеністю.

Також позивачем пред`явлено до стягнення 888,55 грн 3% річних, 3.554,21 грн пені, 32.751,17 грн штрафу.

Згідно із ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Як передбачено підпунктами 9.2.1, 9.2.3 пункту 9.2 Договору за порушення строків оплати Товару по п. 6.5 Договору, Покупець сплачує Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на момент прострочення за кожен день прострочення від вартості неоплаченого Товару. За порушення строків оплати Товару по п. 6.5 Договору понад 5 календарних днів, Покупець сплачує Постачальнику штраф в розмірі 10% від вартості неоплаченого Товару.

Згідно зі статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Врахувавши періоди та суми, визначені позивачем, зауваживши, що нарахування здійснюється на суму 324.684,50 грн заборгованості, врахувавши кінцеву дату здійснення позивачем розрахунку, суд здійснив перерахунок та встановив, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню: 878,24 грн 3% річних. 3.512,98 грн пені, 32.468,45 грн штрафу.

3% річних в сумі 10,31 грн, 41,23 грн пені, 282,72 грн штрафу нараховано безпідставно, з огляду на що суд відмовляє в позові в цій частині.

Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-80, 86, 129, 219, 232, 233, 236-238, 240, 241ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Підприємства об`єднання громадян (релігійної організації, профспілки) "АРІОН" Херсонської міської громадської організації інвалідів "Марія" (03170, м. Київ, вул. Велика Кільцева, б. 8; ідентифікаційний код 43160426) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс Агромарс" (02094, м. Київ, вул. Пожарського, б. 3; ідентифікаційний код 30160757) 324.684 (триста двадцять чотири тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн 50 коп. основного боргу, 5.423 (п`ять тисяч чотириста двадцять три) грн 16 коп. судового збору.

3. В іншій частині в позові відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили у відповідності до приписів ст. 241 Господарського процесуального кодексу України. Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 253, 254, 256-259 ГПК України з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.

Повне рішення складено 04.03.21.

Суддя Т.М. Ващенко