ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
02.03.2021 Справа № 914/2932/20
Господарський суд Львівської області у складі судді Кидисюка Р.А. та секретаря судового засідання Зусько І.С. розглянув заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Маскіо-Ґаспардо Україна», м.Київ
про стягнення витрат на професійну правничу допомогу
у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Маскіо-Ґаспардо Україна», м.Київ
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Вам Агро», с.Добросин Жовківського району Львівської області
про стягнення 1075409,17 грн заборгованості за Договором поставки від 05.03.2018 №30088927/18EUR
за участю представників:
від позивачів: не з`явився
від відповідача: Янків І.М.
Рішенням Господарського суду Львівської області від 02.02.2021 у справі №914/2932/20 позов задоволено повністю, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вам Агро» (80337, Львівська обл., Жовківський р-н, село Добросин, ВУЛИЦЯ ЗАЛІЗНИЧНА, будинок 11 А; ідентифікаційний код 38551663) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Маскіо-Ґаспардо Україна» (04119, місто Київ, ВУЛИЦЯ ЗООЛОГІЧНА, будинок 4А, офіс 139; ідентифікаційний код 34487233) 728 788,74 грн (сімсот двадцять вісім тисяч сімсот вісімдесят вісім гривень 74 копійки) основного боргу, 115 226,51 грн (сто п`ятнадцять тисяч двісті двадцять шість гривень 51 копійка) пені, 25 636,44 грн (двадцять п`ять тисяч шістсот тридцять шість гривень 44 копійки) 3 % річних, 155 757,48 грн (сто п`ятдесят п`ять тисяч сімсот п`ятдесят сім гривень 48 копійок) штрафу та 15 381,14 грн (п`ятнадцять тисяч триста вісімдесят одна гривня 14 копійок) судового збору.

12.02.2021 на адресу суду надійшла заява (вх.№565/21) Товариства з обмеженою відповідальністю «Маскіо-Ґаспардо Україна», відповідно до якої заявник просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вам Агро» 20 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою суду від 17.02.2021 розгляд заяви призначено на 02.03.2021.

02.03.2021 на виконання ухвали суду від 17.02.2021 від заявника надійшло клопотання вх.№4870/21 про долучення до заяви доказів направлення відповідачу копії клопотання про розподіл судових витрат з додатками.

Заявник в судове засідання 02.03.2021 не з`явився.

Представник відповідача в судове засідання 02.03.2021 з`явився, просив суд надати для ознайомлення відповідну заяву, оскільки станом на час проведення судового засідання таку не отримав.

Судом оголошено технічну перерву тривалістю 5 хв для надання можливості представнику відповідача ознайомитись із заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Маскіо-Ґаспардо Україна» про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Після перерви та ознайомлення із змістом заяви та доданими документами представник відповідача заперечив проти задоволення такої заяви у повному обсязі, зазначив про неспівмірність витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг. Наголосив, що незважаючи на значну суму боргу, дана справа є простою по суті, не потребує високої правової кваліфікації, при цьому відповідач з самого початку визнавав наявність боргу. Також, представник відповідача зазначив, що вартість години роботи адвоката у розмірі 3000,00 грн є завищеною та не відповідає середній вартості на ринку у розмірі 1000,00 грн. При цьому, представник відповідача погодився із доцільністю стягнення судових витрат на правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн.

Розглянувши заяву (вх.№565/21 від 12.02.2021) Товариства з обмеженою відповідальністю «Маскіо-Ґаспардо Україна» про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку про наявність підстав для її часткового задоволення.

Згідно з ч.1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Пунктом 2 частини 4 статті 129 ГПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача.

У відповідності до частини 1 статті 124 ГПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

У позовній заяві позивач зазначив суму попереднього (орієнтовного) розрахунку судових витрат, які позивач поніс і очікує понести у зв`язку із розглядом справи без врахування судового збору: 28000 гривень витрат на правову допомогу. Позивач заявив, що протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду ним будуть подані докази (договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату, докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт, тощо) та остаточний розрахунок суми судових витрат.

Оскільки рішення у справі ухвалено 02.02.2021, останнім днем такого строку є 09.02.2021.

З долучених заявником до заяви доказів відправлення (адресований суду конверт з ідентифікатором відправлення № 017) вбачається, що заява про стягнення витрат на професійну правничу допомогу надіслана представником позивача на адресу суду 08.02.2021.

Відтак, остаточний розмір судових витрат та докази сплати за надання послуг професійної правничої допомоги надані в строк та в порядку встановлені ч. 8 ст. 129 ГПК України.

На підтвердження понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу адвоката до заяви долучено копії Договору №01-06/19 про надання професійної правничої допомоги від 03.06.2019, Заявки №1-2020 від 15.10.2020, рахунку на оплату №2 від 04.02.2021, Акту надання послуг №2 від 04.02.2021, платіжного доручення №64 від 05.02.2021 на суму 20000,00 грн.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3 згаданої статті).

Згідно Акту надання послуг №2 від 04.02.2021 Виконавцем в інтересах Замовника згідно Договору №01-06/19 від 03.06.2019 були виконані наступні роботи (надані такі послуги):

1. Ознайомлення з матеріалами справи наданими клієнтом тривалістю 6 год вартістю 2000,00 грн;

2. Розробка правової позиції з аналізом судової практики тривалістю 4 год вартістю 2000,00 грн;

3. Підготовка та подача позовної заяви до суду тривалістю 9 год вартістю 7000,00 грн;

4. Підготовка та подача до суду відповіді на відзив тривалістю 3 год вартістю 3000,00 грн;

5. Участь у виїзному засіданні 29.12.2020 тривалістю 1 год вартістю 3000,00 грн;

6. Участь у виїзному засіданні 02.02.2021 тривалістю 1 год вартістю 3000,00 грн;

всього на суму 20000,00 грн.

Пунктом 4.1. Договору 01-06/19 від 03.06.2019 року визначено, що за надання правничої допомоги/виконання Доручення за цим Договором Клієнт зобов`язаний виплатити Адвокатському об`єднанню гонорар (винагороду) в розмірі визначеному у Заявці (Додаток 1) до цього Договору.

Згідно Заявки №1-2020 від 15.10.2020 гонорар (винагорода) за підготовку та подачу до суду позову та інших процесуальних документів під час розгляду справи в суді першої інстанції становить 14000,00 грн, супроводження Клієнта на стадії судового розгляду у Господарському суді Львівської області (участь в судовому засіданні) становить 3000,00 грн за кожне судове засідання.

За змістом статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» (правова позиція Верховного Суду, викладена в постановах від 13.08.2019 р. у справі №908/1654/18, від 12.09.2019 р. у справі №910/9784/18 та від 19.11.2019 р. у справі №5023/5587/12).

Суд дійшов висновку, що позивачем надано достатньо доказів для підтвердження розміру понесених ним витрат на професійну правничу допомогу.

Що стосується заперечень відповідача про те, що заявлені відповідачем суми відшкодування є неспіврозмірними до обсягу наданих адвокатом послуг, слід зазначити наступне.

Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 сформувала правовий висновок щодо визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат та зазначила, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 4 ст. 129 ГПК України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. Зокрема, відповідно до ч.5 ст. 129 ГПК України, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, визначеного ч. 4 ст.129 ГПК України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 ст. 129 цього Кодексу.

Водночас, відповідно до ч.4 ст.126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.ч.5, 6 ст.126 Кодексу).

В розумінні положень згаданих норм законодавства, зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

Суд, враховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Скориставшись своїм правом, наданим ГПК України, відповідач заперечив проти заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Маскіо-Ґаспардо Україна» про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, які, серед іншого, мотивував неспіврозмірністю розміру стягуваної суми та просив суд зменшити розмір витрат на правничу допомогу до 5000,00 грн.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у вищенаведеній нормі.

Слід зауважити, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України»).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Враховуючи незначну складність даної справи, враховуючи обсяг наданих адвокатом послуг згідно Акту надання послуг №2 від 04.02.2021, суд дійшов висновку, що у даному випадку розмір витрат на професійну правничу допомогу у сумі 20000 грн. не відповідає критеріям реальності (дійсної необхідності їх понесення) та розумності їх розміру. Суд дійшов висновку, що витрати ТзОВ «Маскіо-Ґаспардо Україна» на професійну правничу допомогу у зв`язку із розглядом даної справи підлягають зменшенню до 10000,00 грн.

Частинами 1 та 2 ст. 221 ГПК України передбачено, що якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Пунктом 3 частини 1 статті 244 ГПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

У відповідності до частин 2-4 статті 244 ГПК України заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Керуючись статтями 86, 123, 129, 221, 244, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ

1. Заяву (вх.№565/21 від 12.02.2021) Товариства з обмеженою відповідальністю «Маскіо-Ґаспардо Україна» про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вам Агро» (80337, Львівська обл., Жовківський р-н, село Добросин, ВУЛИЦЯ ЗАЛІЗНИЧНА, будинок 11 А; ідентифікаційний код 38551663) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Маскіо-Ґаспардо Україна» (04119, місто Київ, ВУЛИЦЯ ЗООЛОГІЧНА, будинок 4А, офіс 139; ідентифікаційний код 34487233) 10000,00 грн (десять тисяч гривень) судових витрат на професійну правничу допомогу.

Додаткове рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене в Західному апеляційному господарському суді в порядку, визначеному розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст виготовлено на підписано 04.03.2021.

Суддя Р.А. Кидисюк