ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" лютого 2021 р. Справа№ 910/13610/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мартюк А.І.

суддів: Руденко М.А.

Владимиренко С.В.

за участю представників: не викликались

розглянувши у відкритому судовому

засіданні апеляційну

скаргу Фізичної особи - підприємця Гончарова Юрія Сергійовича

на рішення Господарського суду міста Києва від 26.11.2020р.

у справі № 910/13610/20 (суддя Курдельчук І.Д.)

за позовом Фізичної особи - підприємця Ніколенка Дмитра Миколайовича

до Фізичної особи - підприємця Гончарова Юрія Сергійовича

про стягнення 90084,88 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець Ніколенко Дмитро Миколайович звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Фізичної особи - підприємця Гончарова Юрія Сергійовича про стягнення грошових коштів за невиконані роботи у розмірі 90 084,88 грн., перерахованих відповідачу як передплата.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.11.2020 року у справі № 910/13610/20 позов Фізичної особи - підприємця Ніколенка Дмитра Миколайовича до Фізичної особи - підприємця Гончарова Юрія Сергійовича про стягнення 90084,88 грн. задоволено повністю. Стягнуто з Фізичної особи - підприємця Гончарова Юрія Сергійовича на користь Фізичної особи - підприємця Ніколенка Дмитра Миколайовича 90084,88 (дев`яносто тисяч вісімдесят чотири) грн. заборгованості та 2 102 (дві тисячі сто дві) грн. судового збору.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Фізична особа - підприємець Гончаров Юрій Сергійович звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 26.11.2020 року у справі № 910/13610/20 та ухвалити нове рішення, яким відмовити Фізичної особи - підприємця Ніколенка Дмитра Миколайовича у задоволенні позовних вимог.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції було неповно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також невірно застосовано норми процесуального та матеріального права, що призвело до прийняття невірного рішення.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.12.2020 року, апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Гончарова Юрія Сергійовича передано на розгляд колегії суддів у складі: Мартюк А.І. - головуюча суддя; судді - Руденко М.А., Владимиренко С.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.12.2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи - підприємця Гончарова Юрія Сергійовича на рішення Господарського суду міста Києва від 26.11.2020 року у справі № 910/13610/20. Роз`яснено учасниками, що апеляційна скарга буде розглянута без повідомлення учасників справи.

04.01.2021р. через управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній зазначає, що оскаржуване рішення прийнято з дотриманням норм чинного законодавства, тому просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 26.11.2020 року у справі № 910/13610/20 без змін.

18.02.2021р. через управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від відповідача надійшло клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, колегія суддів дійшла висновку про відмову в його задоволенні, оскільки матеріалі справи містять достатньо доказів для вирішення розгляду справи по суті. Як слідує з матеріалів справи, справа сторін є малозначною та потребує лише наявності базових знань у сфері цивільного та господарського законодавства України.

22.02.2021р. через управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від відповідача надійшли письмові пояснення по справі.

Згідно з ч. 1 ст. 270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі (Глава 1. Апеляційне провадження).

Відповідно до ч. 10 ст. 270 ГПК України апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 270 ГПК України розгляд справ у суді апеляційної інстанції починається з відкриття першого судового засідання або через п`ятнадцять днів з дня відкриття апеляційного провадження, якщо справа розглядається без повідомлення учасників справи.

Судом першої інстанції справа № 910/13610/20 розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги, з урахуванням правил ст. ст. 269, 270 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якими суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги і не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права, колегія суддів встановила таке.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, 14.03.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Никсистем» та Фізичною особою-підприємцем Гончаровим Юрієм Сергійовичем (далі - «Виконавець») було укладено договір № 2019-10 іР від 14.03.2019 року (далі - «Договір»), відповідно до умов якого:

- За завданням Замовника Виконавець зобов`язаний надати Замовнику консультацію з питання комерційної діяльності й керування, розробити, поставити, автоматизувати Замовнику програмну продукцію - інтернет-сайт та провести первинне налаштування рекламних каналів з метою просування продукту/послуги Замовника в мережі Інтернет (Далі - Послуги), а замовник зобов`язується приймати та оплачувати такі послуги в порядку та на умовах, які визначені цим Договором (п.1.1);

- Спосіб надання послуг та консультацій: поетапна, послідовна теоретична та одночасна практична реалізація (впровадження) на підприємстві Замовника Формули цифрового маркетингу (надалі - ФЦМ) згідно Програми (плану) впровадження ФЦМ (Додаток №1) (п.1.2);

- Замовник зобов`язується своєчасно приймати від Виконавця надані послуги (етапи послуг) шляхом підписання Актів приймання-передачі наданих послуг (п.2.2.7);

- Виконавець зобов`язується своєчасно давати на підпис Замовника акти приймання-передачі наданих послуг в межах строків їх надання у відповідності до графіку надання послуг (їх частин) (п.2.2.7);

- Виконавець зобов`язується належним чином повідомляти замовника про настання (зміну) обставин, які можуть перешкоджати належному виконанню умов цього Договору протягом не більш як 5 (п`ять) календарних днів з дня настання цих обставин;

- Надання послуг та консультацій за Договором відбуваються поетапно (п.3.1);

- Графік надання кожного із етапів, його зміст та детальні характеристики викладаються Сторонами в програмі, яка є Додатком №2 до цього Договору та становить його невід`ємну частину (3.3);

- Ціна Договору на момент його укладення, в національній валюті України, складає 534 040 грн. 62 коп. (п`ятсот тридцять чотири тисячі сорок гривень 62 копійки), що еквівалентно 20 000 (двадцяти тисячам) доларів США (по курсу НБУ на дату укладення Договору) (4.1);

- Замовник здійснює оплату сум, визначених п. 4.3. цього Договору, у безготівковій формі на підставі виставленого Виконавцем рахунку Замовнику, шляхом перерахування коштів в національній валюті України з власного поточного рахунку на поточний рахунок Виконавця (п.4.2);

- Після завершення надання послуг за кожним етапом (відповідно до Додатку №2 до цього Договору), Виконавець надає Замовникові Акт приймання-передачі наданих послуг для підписання в 5 (п`ятиденний) строк (4.6);

Як вбачається з матеріалів справи, 27.05.2019 року до Договору було укладено трьохсторонню Додаткову угоду № 1, якою було замінено Сторону договору (Замовника) з ТОВ «Никсистем» на ФОП Ніколенка Дмитра Сергійовича (далі - «Замовник»).

Відповідно до положень Додаткової угоди № 1, до ФОП Ніколенка Дмитра Сергійовича перейшли всі права та обов`язки ТОВ «Никсистем» як Замовника за Договором.

26.07.2019 року між сторонами було підписано Додаткову угоду № 3 до Договору, якою Додаток №2 до Договору викладено у такій редакції:

Етап 1-з 20.02.2019 до 19.03.2019.

Етап 2-з 20.03.2019 до 19.05.2019.

Етап 3-з 20.05.2019 до 15.08.2019.

Етап 4-з 16.08.2019 до 16.10.2019.

Етап 5-з 17.10.2019 до 17.12.2019.

Етап 6-з 18.12.2019 до 18.01.2020.

Етап 7-з 19.01.2020 до 19.02.2020.

Договір підписано уповноваженими особами та скріплено печатками.

Договір у встановленому порядку не оспорений, не розірваний, не визнаний недійсним.

За змістом статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Згідно статті 173 ГК України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Частиною 1 статті 175 ГК України встановлено, що майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Укладений сторонами Договір за своєю правовою природою є договором з надання послуг.

Згідно ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України , зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

В процесі виконання Договору Виконавцем направлено Замовнику, а замовником проведено оплату наступних рахунків:

- № 40 від 14.03.2019 року на суму 48550,74 грн. за послуги за Договором, який був оплачений ТОВ «Никсистем» 18.03.2019 року (платіжне доручення № 584 від 18.03.2019 р.)

- № 49 від 25.03.2019 року на суму 49019,83 грн. за послуги за Договором, який був оплачений ТОВ «Никсистем» 03.04.2019 року (платіжне доручення № 589 від 03.04.2019 р.)

- № 61 від 19.04.2019 року на суму 48795,69 грн. за послуги за Договором, який був оплачений ТОВ «Никсистем» 24.04.2019 року (платіжне доручення 600 від 24.04.2019 р.)

- № 80 від 28.05.2019 року на суму 47826,68 грн., який був оплачений позивачем 28.05.2019 року (платіжне доручення № 355 від 28.05.2019 р.)

- № 88 від 21.06.2019 року на суму 47956,09 грн., який був оплачений позивачем 26.06.2019 року (платіжне доручення № 362 від 26.06.2019 р.).

- № 105 від 19.07.2019 року на суму 47 327,31 грн., який був оплачений позивачем 25.07.2019 року (платіжне доручення № 368 від 25.07.2019 р.).

- №118 від 22.08.2019 р. на суму 45826,19 грн., який був оплачений позивачем 22.08.2019 р. (платіжне доручення № 331 від 28.08.2019 р.).

- № 135 від 23.09.2019 року на суму 44 422,90 грн., який був оплачений позивачем 26.09.2019 р. (платіжне доручення № 337 від 26.09.2019 р.).

- № 165 від 25.10.2019 року на суму 45661,98 грн., який був оплачений позивачем 30.10.2019 р. (платіжне доручення № 344 від 30.10.2019р.).

28.03.2019 року між ТОВ «Никсистем» та Виконавцем підписано акт приймання-передачі виконаних робіт за Договором, згідно якого, сторони підтвердили, що Виконавець надав, а Замовник прийняв послуги згідно Етапу І Договору. Також, Сторонами було підписано Акт наданих послуг № 28/03/2019-1 від 28.03.2019 р. на суму 48550,74 грн.

30.05.2019 року між ТОВ «Никсистем» та Виконавцем підписано акт приймання-передачі виконаних робіт за Договором, згідно якого, сторони підтвердили, що Виконавець надав, а Замовник прийняв послуги згідно Етапу II Договору. Також, сторонами було підписано Акт наданих послуг № МU0000010 від 30.05.2019 р. на суму 97 815,52 грн.

30.10.2019 року між позивачем та Виконавцем підписано акт приймання-передачі виконаних робіт за Договором № 115 від 30.10.2019р. на загальну суму 188936,27 грн.

Таким чином, за період з 21.06.2019 р. по 30.10.2019 року позивачем було оплачено за Договором 279 021,14 гривень, в той час як відповідачем надано послуг на суму 188 936,27 грн.

В обґрунтування свої вимог позивач зазначає, що неодноразово звертався із вимогою до відповідача про повернення грошових коштів в сумі 90 084,88 грн. та розірвання Договору.

26.05.2020 року позивач вчергове звернувся до відповідача з вимогою повернути грошові кошти в сумі 90 084,88 грн. та розірвати Договір, однак так і не отримав ані відповіді, ані грошових коштів, що й стало причиною звернення до суду за захистом своїх порушених прав та охоронюваних законом інтересів.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається, що послуги надані належним чином та в повному обсязі. Крім того, сума грошових коштів, заявлена позивачем до стягнення, не є авансом. Умовами договору оплата позивачем наперед авансу не передбачена, грошові кошти, які сплачувались позивачем, оплачувались за виконану відповідачем роботу. Таким чином, права позивача щодо повернення авансу не є порушеними та позивачем невірно обрано спосіб захисту.

Судом встановлено, позивачем, на виконання умов Договору, згідно виставлених відповідачем рахунків, сплачено на користь відповідача 279 021,14 грн. Згідно Актів наданих послуг, які підписані сторонами, загальна сума наданих та, відповідно, отриманих послуг становить 188 936,27 грн.

Жодного доказу надання послуг за Договором відповідачем на суму 90 084,88 грн., які оплачені позивачем, суду не надано.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що місцевий суд дійшов правомірного про задоволення позовних вимог позивача про стягнення з відповідача заборгованість у сумі 90084,88 грн., оскільки відповідачем не надано доказів які б підтверджували належне виконання робіт за договором або повернення сплаченої суми.

Водночас вимога пункту 1 статті 6 названої Конвенції щодо обґрунтовування судових рішень не може розумітися як обов`язок суду детально відповідати на кожен довід заявника. Стаття 6 Конвенції також не встановлює правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами. Проте Європейський суд з прав людини оцінює ступінь умотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи позивача.

Згідно зі ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Статтями 76, 77 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставин, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже, обставини викладені Фізичною особою - підприємцем Гончаровим Юрієм Сергійовичем в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час розгляду даної справи.

Зважаючи на наведене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Господарського суду м. Києва від 26.11.2020 р. у справі № 910/13610/20 прийняте з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, та з додержанням норм матеріального й процесуального права, у зв`язку із чим апеляційна скарга Фізичної особи - підприємця Гончарова Юрія Сергійовича не підлягає задоволенню.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на Фізичну особу - підприємця Гончарова Юрія Сергійовича.

Керуючись ст.ст. 129, 270, 275, 276, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Гончарова Юрія Сергійовича залишити без задоволення, а рішення Господарського суду м. Києва 26.11.2020 р. у справі № 910/13610/20 - без змін.

2. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на Фізичної особи - підприємця Гончарова Юрія Сергійовича.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах в порядку і строки, визначені в ст. 287, 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 01.03.2021р.

Головуючий суддя А.І. Мартюк

Судді М.А. Руденко

С.В. Владимиренко