ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2021 року Справа № 902/408/20

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Розізнана І.В., суддя Мельник О.В. , суддя Грязнов В.В.

секретар судового засідання Дика А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Жорнище" на додаткове рішення Господарського суду Вінницької області у справі №902/408/20 від 11.11.2020 (суддя Яремчук Ю.О.)

за позовом ОСОБА_1

до відповідача Публічного акціонерного товариства "Жорнище"

про зобов`язання надати інформацію

за участю представників сторін:

позивача - не з`явився;

відповідача - не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

Додатковим рішенням Господарського суду Вінницької області від 11.11.2020 у справі №902/408/20 заяву б/н від 02.11.2020 адвоката Якименко О.О. про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі №902/408/20 - задоволено. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Жорнище" на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 55 000,00 грн в якості витрат на професійну правничу допомогу.

Не погоджуючись з прийнятим додатковим рішенням, Публічне акціонерне товариство "Жорнище" звернулося до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати додаткове рішення Господарського суду Вінницької області у справі №902/408/20 від 11.11.2020 та ухвалити нове рішення яким зменшити розмір витрат на правничу допомогу до 25000,00 грн.

Відповідач не погоджується з рішенням, вважає що воно прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, зокрема вважає безпідставним висновок суду першої інстанції, що клопотання відповідача про зменшення розміру понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу адвоката, не містить чітких обґрунтувань неспівмірності понесених позивачем витрат та наданих адвокатським об`єднанням послуг.

Так, в клопотанні б/н від 11.11.2020 про зменшення розміру витрат на правничу допомогу відповідачем зазначено, що представником позивача не додано до заяви детального опису робіт виконаних адвокатом, сума понесених витрат на правничу допомогу є значно завищеною.

Зокрема, у Акті приймання-передачі наданої професійної правничої допомоги від 30.10.2020 зазначено, що збирання доказів з виїздом відбувалось чотири рази по 5 годин кожне, однак доказів чотирьох поїздок по збиранню доказів не надано. Поряд з цим, в судовому засіданні 11.11.2020, під час розгляду клопотання представника відповідача б/н від 11.11.2020, адвокат позивача визнав факт того, що адвокат позивача не здійснював виїзд по збиранню доказів чотири рази, а зазначив що виїзд був лише один. Відтак обсяг наданих послуг по збиранню доказів з виїздом адвоката завищено в чотири рази, відповідно 15000,00 гривень за надану правову допомогу стягнуті судом першої інстанції безпідставно.

Крім того, в клопотанні представника відповідача б/н від 11.11.2020 зверталась увага суду першої інстанції на очевидну неспівмірність складності виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), а саме: написання чотирьох однакових за змістом правових позицій, з однаковими сторонами та обставинами позовних заяв, які вказані в пунктах з 1 по 4 Акту приймання-передачі наданої професійної правничої допомоги від 30.10.2020 і на які Адвокат затратив однаковий час у п`ять годин на кожну. Відтак, обсяг наданих послуг по складенню позовних заяв на думку відповідача завищено в чотири рази, тому 15000,00 гривень за надану правову допомогу стягнуті судом першої інстанції безпідставно.

З огляду на викладене скаржник вважає, що вказані в Акті приймання-передачі наданої професійної правничої допомоги від 30.10.2020 витрати на суму 30000,00 грн. заявлені до стягнення в порушення п.1 ч. 4 ст. 126 ГПК України.

Автоматизованою системою документообігу суду визначено колегію суддів для розгляду справи №902/408/20 у складі: головуючий суддя Розізнана І.В., суддя Філіпова Т.Л., суддя Мельник О.В.

Розпорядженням керівника апарату суду від 28.12.2020 №01-04/737 у зв`язку із перебуванням у відпустці судді-члена колегії Філіпової Т.Л. у період з 28.12.2020 по 31.12.2020, відповідно до ст. 32 ГПК України, ст. 155 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", п.п. 18, 20 Розділу VIII Положення про автоматизовану систему документообігу суду та п. 8.2 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Північно-західному апеляційному господарському суді, призначено заміну судді-члена колегії у справі.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.12.2020 для розгляду справи визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Розізнана І.В., суддя Грязнов В.В., суддя Мельник О.В.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 28.12.2020 у справі №902/408/20 поновлено строк на апеляційне оскарження; відкрито апеляційне провадження за апеляційною Публічного акціонерного товариства "Жорнище" на додаткове рішення Господарського суду Вінницької області у справі №902/408/20 від 11.11.2020; зупинено дію оскаржуваного додаткового рішення Господарського суду Вінницької області у справі №902/408/20 від 11.11.2020; розгляд апеляційної скарги призначено на "23" лютого 2021 року об 15:30 год.

Також, запропоновано позивачу у строк до 02.02.2021 надати суду обґрунтований відзив на апеляційну скаргу, в порядку передбаченому статтею 263 ГПК України та докази надсилання копії відзиву та доданих до нього документів відповідачу.

Матеріалами справи стверджується, що ухвала Північно-західного апеляційного господарського суду від 28.12.2020 у справі №902/408/20 була отримана сторонами у справі, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень.

На виконання вимог суду 09.02.2021 на поштову адресу Північно-західного апеляційного господарського суду надійшов від позивача відзив на апеляційну скаргу, в якому з підстав викладених у ньому, просить суд апеляційної інстанції апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Жорнище" залишити без задоволення, а додаткове рішення Господарського суду Вінницької області у справі №902/408/20 від 11.11.2020 без змін.

Позивач та відповідач в судове засідання 23.02.2021 не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку.

Відповідно до частини 1 статті 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи те, що судом вчинено всі необхідні дії для належного повідомлення всіх учасників справи про день, час та місце розгляду справи, та те, що явка представників учасників судового процесу в судове засідання не визнана обов`язковою, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу в даному судовому засіданні.

Відповідно до ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Дослідивши матеріали справи та обставини на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, стосовно дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду дійшла наступного висновку.

Під час дослідження матеріалів справи апеляційним судом встановлено наступне.

24.04.2020 ОСОБА_1 звернулась до Господарського суду Вінницької області з позовом до Публічного акціонерного товариства "Жорнище" про зобов`язання надати інформацію.

Ухвалою суду від 10.06.2020 задоволено клопотання представника ПАТ Жорнище від 10.06.2020 б/н та об`єднано справи № 902/408/20, № 902/409/20, № 902/486/20, № 902/487/20 господарського суду Вінницької області за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Жорнище" про примусове виконання зобов`язань в одне провадження. Визначено єдиний номер справи № 902/408/20 для об`єднання в одне провадження справ господарського суду Вінницької області № 902/408/20, № 902/409/20, № 902/486/20, № 902/487/20 за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Жорнище" про примусове виконання зобов`язань.

Рішенням Господарського суду Вінницької області від 29.10.2020 у справі №902/408/20 позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Жорнище" про зобов`язання надати інформацію - задоволено.

02.11.2020 від представника позивача надійшла заява б/н від 02.11.2020 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі №902/408/20. На підтвердження витрат позивача на правову допомогу надано наступні докази: договори №3/1 від 17.03.2020, №3/2 від 17.03.2020, №3/3 від 17.03.2020, № 3/4 від 17.03.2020; квитанції б/н від 17.03.2020 (8000,00 грн); від 04.05.2020 (40 000,00 грн); від 30.10.2020 (10 000,00 грн); акт приймання - передачі наданої професійної правничої допомоги від 30.10.2020.

Відповідачем подано клопотання б/н від 11.11.2020 про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, в якому представник відповідача просив зменшити розмір витрат до 0 грн. 00 коп.

Додатковим рішенням Господарського суду Вінницької області від 11.11.2020 у справі №902/408/20 заяву б/н від 02.11.2020 адвоката Якименко О.О. про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі №902/408/20 - задоволено. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Жорнище" на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 55 000,00 грн в якості витрат на професійну правничу допомогу.

Не погоджуючись з прийнятим додатковим рішенням, Публічне акціонерне товариство "Жорнище" звернулося до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати додаткове рішення Господарського суду Вінницької області у справі №902/408/20 від 11.11.2020 та ухвалити нове рішення яким зменшити розмір витрат на правничу допомогу до 25000,00 грн.

Надаючи в процесі апеляційного перегляду оцінку прийнятому рішенню в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Господарський процес є різновидом юридичної діяльності, яку регулюють норми господарського процесуального права, тобто встановлена нормами процесуального права форма діяльності господарських судів, яка спрямована на захист порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів суб`єктів господарювання.

Предметом господарського процесу як форми діяльності суду є господарські спори або інші справи віднесені до компетенції господарських судів Господарським процесуальним кодексом України та іншими законами. Установлений нормами господарського процесуального права порядок порушення процесу, підготовки справи до розгляду, розгляду й вирішення справ, оскарження і перегляду рішень господарського суду, а також виконання рішень господарського суду є процесуальною формою.

В господарському процесі суд, сторони, інші учасники можуть здійснювати ті дії, які передбачені господарськими процесуальними нормами. Роль і значення процесуальної форми полягає в тому, щоби забезпечити захист існуючих прав суб`єктів господарювання та гарантувати винесення законних і обґрунтованих рішень. Господарський процес являє собою єдність процесуальних прав і обов`язків господарського суду, сторін та інших учасників процесу.

Процесуальна форма є нормативно встановленим порядком здійснення правосуддя.

Здійснення процесуальних прав і виконання процесуальних обов`язків повинно відбуватися згідно з порядком, встановленим господарським процесуальним законодавством.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (ч.1 ст.16 ГПК України).

Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ч. 2 ст. 16 ГПК України).

Відповідно ч.3 ст.123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Пунктом 1 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що адвокат - це фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

Матеріали справи містять Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №185 від 19.12.2003, видане Якименку Олексію Олексійовичу (том 1, а.с. 19).

Відповідно до п.4 ч.1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Частиною 3 статті 4 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання (організаційні форми адвокатської діяльності).

Адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги (ч.1 ст.26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Вирішуючи питання про розподіл витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги адвокатом, колегія суддів враховує, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Суд не має право втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до частин 1-4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Крім зазначеного у статті 126 ГПК України принципу змагальності сторін, іншими основними засадами (принципами) господарського судочинства також є: верховенство права та пропорційність.

Згідно зі статтею 15 ГПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Отже, з урахуванням викладеного, виходячи зі змісту статей 3, 11, 15 ГПК України, питання співмірності заявлених позивачем до стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу має вирішуватись із застосуванням критеріїв пропорційності та розумності, керуючись принципом верховенства права.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, пунктах 34-36 рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009, пункті 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, пункті 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004, пункті 268 рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України" від 02.06.2014, заява N 19336/04, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Склад і розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Правову позицію щодо застосування положень статей 126, 129 ГПК України Верховний Суд, висловив, зокрема, у постановах від 03.05.2019 у справі №910/10911/18, від 14.05.2019 у справі №922/576/18, від 29.05.2019 у справі №910/10483/18, від 18.06.2019 у справі №922/3787/17, від 25.06.2019 №916/1340/18.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч. 8 ст. 129 ГПК України).

Судом встановлено, що представником позивача у судовому засіданні суду першої інстанції 29.10.2020 зроблено заяву в порядку ч.8 ст. 129 ГПК України.

В матеріалах справи містяться копії договорів про надання правової допомоги №3/1 від 17.03.2020, №3/2 від 17.03.2020, №3/3 від 17.03.2020, № 3/4 від 17.03.2020, укладені між ОСОБА_1 та адвокатом Якименком Олексієм Олексійовичем (т. 2 а.с. 63-66)

На виконання вказаних договорів про надання правової допомоги між сторонами підписано Акт приймання - передачі наданої професійної правничої допомоги від 30.10.2020, яким засвідчено факт прийняття замовником від виконавця визначених умовами договорів послуг загальною вартістю 55 000,00 грн (т.2 а.с. 62).

У акті приймання - передачі наданої професійної правничої допомоги від 30.10.2020 сторонами визначено перелік робіт, наданих адвокатом Якименком Олексієм Олексійовичем позивачу на суму 55000,00 грн., зокрема надано наступні послуги:

- у відповідності до договорів №№ 3/1, 3/2, 3/3, 3/4 про надання правової допомоги від 17.03.2020, у зв`язку з об`єднанням господарським судом чотирьох справ в одне провадження, надав клієнту правову допомогу щодо вчинення процесуальних дій (подача заяв (відповідей), клопотань тощо ) - 15 год.; участь у господарському суді - 10 годин. Згідно п. 2.2. Договору - 1 год - 1000,00 грн, а всього - 55 000,00 грн;

- на підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу згідно договорів №№ 3/1, 3/2, 3/3, 3/4 про надання правової допомоги від 17.03.2020 до матеріалів справи долучено копії квитанцій №б/н від 17.03.2020 на суму 8000,00 грн; від 04.05.2020 на суму 40000,00 грн; від 30.10.2020 на суму 10000,00 грн. (т. 2 а.с. 61).

Згідно частини 5 статті 126 ГПК України у разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У розумінні положень частини 5 цієї статті зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Таку правову позицію щодо права суду зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони, викладено в постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, від 22.11.2019 у справі № 902/347/18, від 06.12.2019 у справі №910/353/19.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 Господарського процесуального кодексу України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, - яка вказує на неспівмірність витрат, - доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем подано клопотання б/н від 11.11.2020 про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, в якому заперечив проти відшкодування позивачу витрат на оплату правничої допомоги, а саме зазначив, що представником позивача не додано до заяви детального опису робіт виконаних адвокатом, сума понесених витрат на правничу допомогу є значно завищеною, зокрема звернув увагу на неспівмірність складності виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) з заявленою сумою, а саме: написання чотирьох однакових за змістом правових позицій, з однаковими сторонами, та обставинами позовних заяв, які вказані в пунктах з 1 по 4 Акту приймання-передачі наданої професійної правничої допомоги від 30.10.2020 і на які Адвокат затратив однаковий час у п`ять годин на кожну. Відтак, обсяг наданих послуг по складенню позовних заяв на думку відповідача завищено в чотири рази, тому 15000,00 гривень за надану правову допомогу стягнуті судом першої інстанції безпідставно.

Також, у Акті приймання-передачі наданої професійної правничої допомоги від 30.10.2020 зазначено, що збирання доказів з виїздом відбувалось чотири рази по 5 годин кожне, однак доказів чотирьох поїздок по збиранню доказів не надано. Поряд з цим, в судовому засіданні 11.11.2020, під час розгляду клопотання представника відповідача б/н від 11.11.2020, адвокат позивача визнав факт того, що адвокат позивача не здійснював виїзд по збиранню доказів чотири рази, а зазначив що виїзд був лише один. Відтак обсяг наданих послуг по збиранню доказів з виїздом адвоката завищено в чотири рази, відповідно 15000,00 гривень за надану правову допомогу стягнуті судом першої інстанції безпідставно.

Визначаючи суму відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").

У рішенні ЄСПЛ "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Судом апеляційної інстанції враховується, що ухвалою Господарського суду Вінницької області від 10.06.2020 об`єднано справи №902/408/20, №902/409/20, №902/486/20, №902/487/20 за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Жорнище" про примусове виконання зобов`язань в одне провадження; підстави, сторони, а також докази по справі є однаковими, зокрема у всіх наведених справах в якості доказу позивачем надано копії таких документів: лист ПАТ "Жорнище" від 07.02.2020 вих. № 27/1; виписка про стан рахунку в цінних паперах ОСОБА_1 на 15.02.2019 вих. № 21Д/02-19 від 15.02.2019; заява Якименко О.О. в інтересах ОСОБА_1 від 18.03.2020. В усіх вказаних справах у позовній заяві підставою позову позивач вказує про відмову 18.03.2020 її адвокату, з яким ОСОБА_1 уклала договір та надала йому нотаріально засвідчену довіреність від 17.03.2020 №49, в отриманні інформації чи копії документів.

З огляду на зазначене, враховуючи норми ст.126, ст.129 ГПК України, оцінивши заявлені позовні вимоги, з урахуванням всіх аспектів і складності, а також час, який міг би витратити адвокат на правову допомогу клієнту з приводу подання позивачем позовних заяв, враховуючи заперечення відповідача, колегія суддів прийшла до висновку, що витрати на правову допомогу адвоката підлягають стягненню з відповідача у розмірі 25000,00 гривень, оскільки цей розмір судових витрат відповідає як критерію реальності понесення адвокатських витрат, так і критерію розумної необхідності таких витрат.

Витрати зі сплати судового збору за розгляд апеляційної скарги покладаються на позивача згідно вимог ст.129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 273, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Жорнище" на додаткове рішення Господарського суду Вінницької області від 11.11.2020 у справі №902/408/20 - задоволити.

2. Додаткове рішення Господарського суду Вінницької області у справі №902/408/20 від 11.11.2020 - скасувати частково.

Викласти резолютивну частину додаткового рішення в наступній редакції:

"1. Заяву б/н від 02.11.2020 адвоката Якименко О.О. про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі №902/408/20 - задоволити частково.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Жорнище" (вул. Бойка, 17, с. Жорнище, Іллінецький р-н, Вінницька обл., 22721, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ідентифікаційний НОМЕР_1 ) грошові кошти в сумі 25000,00 грн в якості витрат на професійну правничу допомогу.

В задоволенні іншої частини заяви б/н від 02.11.2020 адвоката Якименко О.О. про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі №902/408/20 - відмовити."

3. Місцевому господарському суду видати судовий наказ.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки визначені ст. ст. 287-291 ГПК України.

5. Справу повернути до Господарського суду Вінницької області.

Повний текст постанови складений "01" березня 2021 р.

Головуючий суддя Розізнана І.В.

Суддя Мельник О.В.

Суддя Грязнов В.В.