ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"04" березня 2021 р. м. Київ Справа № 911/2986/20

м. Київ, вул. С. Петлюри, буд. 16/108

Господарський суд Київської області

Господарський суд Київської області, одноособово, у складі судді Саванчук С.О., секретар судового засідання Бондаренко О.М., розглянув матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Загал-2005"

08001, Київська обл., смт Макарів, вул. Дорожна, буд. 32,

до Державного підприємства "Спеціалізоване лісогосподарське підприємство "Київоблагроліс"

07201, Київська обл., смт Іванків, вул. Івана Проскури, буд. 24,

адреса для листування: 04128, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 16

про стягнення 351128,36 грн.

за участі представників сторін:

позивача: Ковальов В.М., посвідчення №3420/10 від 20.09.2007;

відповідача: Максименко Ю.М., посвідка на постійне проживання « НОМЕР_1 від 16.10.2018; довіреність №16/21 від 12.01.2021.

встановив:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява (вх. №3028/20 від 13.10.2020) Товариства з обмеженою відповідальністю "Загал-2005" до Державного підприємства "Спеціалізоване лісогосподарське підприємство "Київоблагроліс" про стягнення 351128,36 грн., з яких: 349148,36 грн. основного боргу та 1980,00 грн. 3 % річних, відповідно до уточнення позивачем позовних вимог, що прийняте судом, остаточно заявлені до стягнення у справі: 343148,36 грн. основного боргу, 1043,95 грн. інфляційних втрат, 3246,00 грн. 3 % річних.

Рішенням Господарського суду Київської області від 01.02.2021 позов задоволено частково, стягнуто з Державного підприємства "Спеціалізоване лісогосподарське підприємство "Київоблагроліс" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Загал-2005" 343148,36 грн. основного боргу, 3242,03 грн. 3 % річних, 1043,95 грн. інфляційних втрат, 5211,51 судового збору.

Через канцелярію Господарського суду Київської області від позивача надійшла заява (вх. № 3038/21 від 09.02.2021) про прийняття додаткового рішення у справі № 911/2986/20 та стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Додатковим рішенням Господарського суду Київської області від 01.03.2021 заяву (вх. № 3038/21 від 09.02.2021) Товариства з обмеженою відповідальністю "Загал-2005" до Державного підприємства "Спеціалізоване лісогосподарське підприємство "Київоблагроліс" про вирішення питання щодо судових витрат після ухвалення рішення по суті позовних вимог - задоволено частково, стягнуто з Державного підприємства "Спеціалізоване лісогосподарське підприємство "Київоблагроліс" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Загал-2005" 45688,54 грн. витрат на правничу допомогу.

Через канцелярію Господарського суду Київської області від Державного підприємства "Спеціалізоване лісогосподарське підприємство "Київоблагроліс" надійшла заява про відстрочення виконання судового рішення (вх. № 4578/21 від 25.02.2021).

Ухвалою Господарського суду Київської області від 26.02.2021 призначено судове засідання на 04.03.2021.

У судове засідання 04.03.2021 з`явився представник відповідача, який підтримав заяву та представник позивача, який заперечував проти задоволення заяви.

За результатами розгляду заяви суд зазначає таке.

Згідно з статтею 326 Господарського процесуального кодексу України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Як вбачається із заяви Державного підприємства «Спеціалізоване лісогоспадрське підприємством «Київоблагроліс»» відстрочення виконання рішення обґрунтоване скрутним фінансовим становищем та наявністю великої кредиторської заборгованості.

На підтвердження вказаного долучено: виписки з карткового рахунку за період з 01.09.2020 по 31.01.2021, оборотно-сальдова відомість по рахунку 651 за період з 01.07.2020 по 10.02.2021, відомості із виплати заробітної плати за липень 2020 пісень 2021 року.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Загал-2005" заперечує проти задоволення заяви, з огляду на те, що сам по собі незадовільний фінансовий стан боржника не є тими виключними обставинами, які б давали підстави для відстрочення виконання рішення суду, оскільки наявність (відсутність) цих обставин прямо залежить від власної діяльності суб`єкта господарювання (боржника), крім того, зважаючи на такі обставини, відсутні підстави для відстрочення виконання рішення суду, оскільки, у зв`язку з таким фінансовим станом боржника, виконання рішення суду після спливу річного строку, що заявляє боржник, взагалі може стати неможливим, відтак, зазначені обставини скоріше мали б стати підставою для розстрочення рішення суду, а не для його відстрочення на 1 рік.

Згідно з частиною 1 статті 331 Господарського процесуального кодексу України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення. Згідно з частинами 3, 4 статті 331 Господарського процесуального кодексу України, підставою для відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Господарський процесуальний кодекс України не визначає переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання, тому суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини за правилами статті 86 Господарського процесуального кодексу України. Питання задоволення заяви сторони у справі про відстрочення виконання рішення суду вирішується судом у кожному конкретному випадку, виходячи з особливого характеру обставин справи, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення.

При цьому, господарський суд повинен врахувати можливі негативні наслідки як для відповідача (боржника) при виконанні рішення у встановлений строк, так і для позивача (стягувача) при затримці виконання рішення. Тобто, обов`язковими умовами відстрочення виконання рішення суду мають бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Винятковість обставин, які повинні бути встановлені судом щодо надання відстрочки та розстрочки виконання судового рішення, повинні бути підтверджені відповідними засобами доказування.

Частиною 2 статті 11 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 № 996-XIV визначено, що фінансова звітність підприємства (крім бюджетних установ, представництв іноземних суб`єктів господарської діяльності та суб`єктів малого підприємництва, визнаних такими відповідно до чинного законодавства) включає: баланс, звіт про фінансові результати, звіт про рух грошових коштів, звіт про власний капітал та примітки до звітів. Отже, належними доказами існування тяжкого фінансового стану є офіційна фінансова звітність, відповідна документація (баланс, звіт про рух грошових коштів тощо), достовірність яких підтверджена належними засобами.

Суд відзначає, що наявність заборгованості, яка підтверджена обов`язковими та такими, що підлягають виконанню судовими рішеннями та надає особі, на чию користь вони винесені, легітимні сподівання на те, що заборгованість буде сплачена і така заборгованість становить майно цієї особи у розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (рішення Європейського суду з прав людини у справі Пономарьов проти України від 03.04.2008, заява № 3236/03, пункт 43), з метою недопущення порушення, гарантованих Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, права на справедливий суд та права на повагу до приватної власності, суд, який надає відстрочку у виконанні рішення, у кожному конкретному випадку повинен встановити: 1) чи затримка у виконанні рішення зумовлена особливими і непереборними обставинами; 2) чи передбачена домовленістю сторін чи у національному законодавстві компенсація потерпілій стороні за затримку виконання рішення, ухваленого на його користь судового рішення, та індексації присудженої суми; 3) чи не є період виконання рішення надмірно тривалим для стягувача як потерпілої сторони; 4) чи дотримано справедливий баланс інтересів сторін у спорі.

У цьому контексті, для визнання поважними причин відстрочення виконання рішення суду, недостатньо лише зазначити про відсутність у боржника коштів, та наявність заборгованості перед контрагентами, обов`язково мають враховуватися інтереси іншої сторони спору, на користь якої прийнято рішення, оскільки пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року захищає виконання остаточних судових рішень, вони не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Окрім того, відстрочення за своєю суттю є організацією та створенням умов для виконання рішення суду у вигляді зміни порядку його виконання шляхом відкладення строку його виконання, з урахуванням інтересів стягувача та боржника.

Стягувачем категорично заперечене відстрочення виконання рішення суду та вказано, що боржником не обгрунтовано підстав такого відстрочення та яким чином воно сприятиме виконанню рішення суду, а саме: як покращиться матеріальне становище боржника після настання вказаної ним дати.

Стосовно системності виконання, Європейський суд з прав людини підкреслив, що присудження грошових коштів не надає пом`якшення у виконавчому провадженні, а, отже, сама можливість надання відстрочки/розстрочки виконання судового акта повинна носити виключний характер.

Із підстав, умов та меж надання відстрочення виконання судового рішення слідує, що безпідставне надання відстрочення або розстрочення без обґрунтованих на те мотивів, надане без дотримання балансу інтересів стягувача та боржника, порушує основи судового рішення, яке ухвалене іменем України, позбавляє кредитора можливості захистити свої права, знижує авторитет судового рішення, а тому таке судове рішення не може вважатися законним та справедливим.

З урахуванням вищенаведеного, суд, оцінюючи подані до матеріалів справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності та, враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов висновку про відсутність підстав, у межах даних правовідносин, для відстрочення виконання рішення суду, оскільки скрутний фінансовий стан боржника не містить ознак тимчасового, виключного, характеру, строк відстрочення, що заявлений - значний, обставини справи у сукупності свідчать, що відстрочення виконання рішення суду може у подальшому унеможливити його виконання, що невиправдано порушить баланс інтересів сторін та обов`язок забезпечення виконання судового рішення, що набрало законної сили, відтак, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про відстрочення виконання рішення Господарського суду Київської області у справі № 911/2986/20.

Керуючись статтями 234, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

У задоволенні заяви (вх. № 4578/21 від 25.02.2021) Державного підприємства "Спеціалізоване лісогосподарське підприємство "Київоблагроліс" (07201, Київська обл., смт Іванків, вул. Івана Проскури, буд. 24, ) про відстрочення виконання судового рішення у справі № 911/2986/20 відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів.

Суддя С.О. Саванчук