УХВАЛА

м. Київ

04.03.2021Справа № 910/2410/21

Господарський суд міста Києва у складі судді Комарової О.С., розглянувши заяву Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» про відвід судді Господарського суду міста Києва Курдельчука І.Д. від розгляду справи № 910/2410/21

за позовом Первинної профспілкової організації співробітників Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк»

до Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк», Кабінету Міністрів України

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Національний банк України

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Шевченко Максим Вячеславович - голова, член Первинної профспілкової організації співробітників Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк»

про зобов`язання та заборону вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Первинна профспілкова організація співробітників Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» та Кабінету Міністрів України, в якому просить:

- заборонити Акціонерному товариству «Приватбанк» проводити закритий конкурс на заміщення посади Голови Правління Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк»;

- зобов`язати Кабінет Міністрів України провести конкурсний відбір Голови Правління AT КБ «Приватбанк» згідно постановою Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2008 року № 777 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 16 листопада 2019 року № 927 «Про проведення конкурсного відбору керівників суб`єктів господарювання державного сектору економіки».

Разом з позовною заявою було подано заяву про забезпечення позову шляхом заборони посадовим особам Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» та Кабінету Міністрів України вчиняти будь-які дії направлені на проведення закритого конкурсу на посаду Голови Правління Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк».

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.02.2021 в задоволенні цієї заяви було відмовлено.

23.02.2021 заявником подано повторну заяву про забезпечення позову, в якій заявник просив вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони Акціонерному товариству Комерційний банк «Приватбанк» та Кабінету Міністрів України до набрання рішенням у справі законної сили вчиняти будь-які дії з обрання та призначення Голови правління Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк».

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.02.2021 задоволено заяву Первинної профспілкової організації співробітників Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» про забезпечення позову та вжито заявлені заходи забезпечення.

02.03.2021 відповідачем подано заяву про відвід судді Курдельчука І.Д. від розгляду даної справи на підставі п. 5 ч. 1 ст. 35 ГПК України.

Заява про відвід судді мотивована кількома групами доводів, а саме:

- представнику AT КБ «ПриватБанк» 24.02.2021 (у день постановлення ухвали про забезпечення позову) судом не надано можливості ознайомитись ані з матеріалами судової справи, ані із повторною заявою позивача про забезпечення позову;

- ненадання можливості ознайомитись із такою заявою для надання обґрунтованих заперечень призвело до порушення права AT КБ «ПриватБанк» щодо надання своїх обґрунтованих заперечень проти такої заяви;

- судом було проігноровано доводи AT КБ «ПриватБанк» про відсутність підстав для задоволення повторної заяви про забезпечення позову та необхідність розгляду такої заяви із викликом сторін, не ужито заходів, пов`язаних із з`ясуванням обставин, з якими закон пов`язує можливість забезпечення позову;

- відмовивши у вжитті заходів забезпечення позову за первісною заявою позивача, суд визнав за можливе вжити таких заходів за повторною заявою. Такі заходи забезпечення позову за повторною заявою так само є тотожними за змістом заявленим позовним вимогам Позивача, що прямо суперечить частині 11 статті 137 ГПК України;

- виходячи із змісту ухвали про залишення позовної заяви без руху, суд дійшов висновку про відсутність обґрунтування позовних вимог, не зазначення можливості розгляду цієї справи в порядку господарського судочинства, не визначення на виконання яких завдань та мети діяльності профспілки остання звернулась з позовом до суду. Водночас, судом ужиті заходи забезпечення позову без наведення такого обґрунтування, тобто за безпідставно поданою позовною заявою;

- неврахування судом положень статті 7 Закону України «Про банки і банківську діяльність».

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.03.2021 вказаний відвід визнано необґрунтованим, внаслідок чого заяву Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» про відвід судді Курдельчука І.Д. від розгляду справи № 910/2410/21 передано для визначення судді в порядку, встановленому частиною 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України.

03.03.2021 відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу № 910/2410/21 передано на розгляд судді Комаровій О.С. для вирішення питання про відвід.

Згідно з ч. 7 ст. 39 ГПК України питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі.

Відповідно до частин другої 38 ГПК України з підстав, зазначених у статтях 35, 36 і 37 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи.

За приписами частини 3 статті 38 ГПК України, відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені у статті 35 ГПК України.

Так, частинами першою та другою цієї статті встановлено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу.

Заявник вважає обставиною, яка викликає сумнів у неупередженості та об`єктивності судді Курдельчука задоволення заяви позивача та вжиття заходів забезпечення позову. При цьому, заявник наголошує, що заява про відвід судді обґрунтована не незгодою із процесуальними рішеннями судді, а саме через наявність сумнівів щодо об`єктивності, безсторонності та неупередженості судді, хоча її зміст вказує на протилежне.

Так, імперативними приписами ч. 4 ст. 35 ГПК України визначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Суд також вважає за необхідне звернути увагу на те, що згідно статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод суд, який розглядає справу, має бути «безстороннім» і «незалежним».

Так, поняття незалежності та об`єктивної безсторонності тісно пов`язані між собою.

З суб`єктивної точки зору, суд не повинен виявляти будь-яку упередженість або особисті переконання.

Об`єктивний підхід стосується надання судом необхідних гарантій для відсутності можливості будь-якого правомірного сумніву щодо безсторонності і незалежності суду.

Право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участі у конкретній справі. Відвід судді в господарському процесі як правова категорія - це висловлена в письмовій формі недовіра судді на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі внаслідок виявлення будь-якої особистої прихильності чи упередженості, заявлена учасником розгляду конкретної справи.

В контексті викладеного, не є підставами для відводу судді заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами, а також наявність скарг, поданих на суддю (суддів), у зв`язку з розглядом даної чи іншої справи, обставини, пов`язані з прийняттям суддями рішень в інших справах, у тому числі подібних.

При цьому суд враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену у Рішенні від 09.11.2006 в справі «Білуха проти України» (Заява № 33949/02), згідно з якою стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

При вирішенні справи цієї справи, Європейський суд з прав людини у пункті 49 рішення з посиланням на свою усталену практику зазначає, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. За суб`єктивним критерієм беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

У пункті 52 цього ж рішення щодо об`єктивного критерію зазначено, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Твердження заявника про обмеження його прав під час розгляду заяви про забезпечення позову не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи, оскільки заяви АТ КБ «Приватбанк» із запереченнями проти задоволення заяви про забезпечення позову та про ознайомлення з матеріалами справи надійшли до суду вже після постановлення ухвали. При цьому, відповідач був обізнаний про наявність справи № 910/2410/21 та не мав обмежень у своєчасній реалізації своїх прав, як сторони, в межах даного провадження. При цьому, положеннями ч. 1 ст. 140 ГПК України встановлений скорочений строк розгляду заяви про забезпечення позову, а питання щодо призначення судового засідання для розгляду таких заяв не є обов`язком суду та вирішується на власний розсуд.

Слід зазначити, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову. Отже, доводи заявника щодо вжиття заходів забезпечення позову відносно безпідставної позовної заяви, ґрунтуються на припущеннях.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що будь-яких доказів, які б підтверджували пряму чи опосередковану заінтересованість суду в результаті розгляду даної справи або наявність обставин, які викликають сумнів у його неупередженості при розгляді даної справи, з матеріалів справи та доводів заяви про відвід не вбачається.

Як вже зазначалось вище, незгода з будь-яким процесуальним рішенням суду не може бути підставою для відводу судді.

Відтак, розглянувши заяву Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» про відвід судді Господарського суду міста Києва Курдельчука І.Д. від розгляду справи № 910/2410/21, суд не вбачає підстав для її задоволення, оскільки наведені заявником доводи та їх обґрунтування не можуть бути підставою для відводу судді від розгляду справи в розумінні статей 35, 36 ГПК України.

За приписами частини 11 статті 39 ГПК України за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 35, 36, 39, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» про відвід судді Господарського суду міста Києва Курдельчука І.Д. від розгляду справи № 910/2410/21 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя О.С. Комарова