ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

04 березня 2021 року м. ОдесаСправа № 915/44/20
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі судді Поліщук Л.В.

розглянувши заяву Фізичної особи - підприємця Максимченко Ольги Валентинівни, поданої її представником - адвокатом Герцуном В.С., про відвід колегії суддів Південно-західного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Головея В.М., суддів: Разюк Г.П., Савицького Я.Ф.

при розгляді апеляційної скарги Миколаївської міської ради

на рішення Господарського суду Миколаївської області від 27.05.2020 року (суддя Семенчук Н.О., повний текст складено 05.06.2020 року)

у справі № 915/44/20

за позовом Фізичної особи - підприємця Максимченко Ольги Валентинівни

до Миколаївської міської ради

про визнання додаткової угоди укладеною,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 27.05.2020 позов задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Миколаївська міська рада звернулась до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просила рішення скасувати, у задоволенні позову відмовити.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 12.02.2021 визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя -Головей В.М., судді Савицький Я.Ф., Разюк Г.П.

15.02.2020 Південно-західним апеляційним господарським судом у вищезазначеному складі суддів поновлено Миколаївській міській раді пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Миколаївської міської ради на рішення Господарського суду Миколаївської області від 27.05.2020 №915/44/20, про що прийнято ухвалу про відкриття апеляційного провадження від 15.02.2021, та, з врахуванням ухвали від 16.02.2021, призначено справу до розгляду на 17.03.2021.

25.02.2021 представником Фізичної особи - підприємця Максимченко О.В. - адвокатом Герцуном В.С. за допомогою засобів поштового зв`язку подано заяву про відвід колегії суддів Південно-західного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Головея В.М., суддів Разюк Г.П. і Савицького Я.Ф., яка надійшла на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду 01.03.2021.

Враховуючи направлення судді Разюк Г.П. в НШСУ для участі у підготовці суддів апеляційних господарських судів, розпорядженням керівника апарату суду від 02.03.2021 №35 призначено повторний автоматизований розподіл даної судової справи.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.03.2021 визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя Головей В.М., судді: Савицький Я.Ф., Колоколов С.І.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 02.03.2021 у складі: головуючого судді Головея В.М., суддів Колоколова С.І., Савицького Я.Ф., залишено без розгляду заявлений адвокатом Герцуном В.С. відвід судді Разюк Г.П., визнано заяву адвоката Герцуна В.С. про відвід суддів Головея В.М. та Савицького Я.Ф. необґрунтованою, справу передано на автоматизований розподіл для визначення судді в порядку, встановленому статтею 32 ГПК України, для вирішення питання про відвід.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.03.2021 визначено наступний склад колегії суддів для розгляду вказаної заяви: головуючий суддя Поліщук Л.В.

Розглянувши подану заяву про відвід, суд дійшов висновку, що підстави для відводу колегії суддів Південно-західного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Головея В.М., суддів Разюк Г.П. і Савицького Я.Ф., від розгляду справи №915/44/20 відсутні, виходячи з наступного.

В обґрунтування заяви про відвід колегії суддів, заявник послався на пункт 5 частини 1 статті 35 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) та зазначив, що існують обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності колегії суддів, які полягають у тому, що колегія суддів у складі: головуючого судді Головея В.М., суддів Разюк Г.П. і Савицького Я.Ф., безпідставно поновила відповідачу - Миколаївській міській раді строк на апеляційне оскарження рішення суду та фактично повторно прийняла до розгляду апеляційну скаргу. При цьому, заявник зазначив, що за вказаною апеляційною скаргою ухвалою апеляційного господарського суду від 08.09.2020 відкрито апеляційне провадження, яке в подальшому ухвалою суду від 21.01.2021 року було закрито на підставі пункту 2 частини 1 статті 264 ГПК України через підписання апеляційної скарги особою, яка не мала права її підписувати. При повторному зверненні 09.02.2021 Миколаївською міською радою з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду Миколаївської області від 27.05.2020, суд апеляційної інстанції поновив строк апеляційного оскарження, не зазначивши, які саме причини для пропуску цього строку є поважними. Крім того, позивач до теперішнього часу не отримав від скаржника копію апеляційної скарги, що робить неможливим відреагувати на доводи скаржника та надати свої заперечення. Відтак, заявник вважає, що колегією суддів безпідставно надано пільги одному із учасників процесу (відповідачу), але не прийнято заходів щодо забезпечення процесуальних прав стороні позивача. Зазначені обставини викликали у позивача сумніви у безсторонності та неупередженості колегії суддів.

Згідно із статтею 35 ГПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до частин 1-3, 7-8, 11 ст. 39 ГПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Питання про відвід має бути розглянуто не пізніше двох днів з дня надходження заяви про відвід, а у випадку розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

У рішенні в справі «Білуха проти України» Європейський суд з прав людини з посиланням на його усталену практику вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (пункт 49).

Стосовно об`єктивного критерію Європейський суд указує на те, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі «Білуха проти України», пункт 52).

Із поданої заяви про відвід колегії суддів вбачається, що заявник не погоджується із процесуальними рішеннями суду апеляційної інстанції у складі: головуючого судді Головея В.М., суддів Разюк Г.П. і Савицького Я.Ф., при розгляді справи №915/44/20.

В той же час, як було відзначено вище, відповідно до частини 4 статті 35 ГПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» (Заява № 33949/02) від 09.11.2006 зазначено: «стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного».

Право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Водночас, згідно із частиною 1 статті 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Таким чином, наведені заявником доводи в обґрунтування заяви про відвід колегії суддів у даній справі зводяться до незгоди сторони з процесуальними рішеннями судді, що не може бути підставою, в розумінні статей 35, 36 ГПК України, для відводу суддів від розгляду даної справи.

Доводи, викладені заявником у заяві про відвід, не можна вважати об`єктивно обґрунтованими, оскільки вони не свідчать про упередженість та необ`єктивність колегії суддів, безпосередньо та однозначно не вказують на особисту небезсторонність чи упереджене ставлення до заявника або особисту прихильність до інших учасників справи. Інших обставин, які викликають у заявника сумніви у неупередженості або об`єктивності суддів, ним не зазначено.

З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про відвід колегії суддів.

Керуючись статтями 35, 39, 232-235, 281 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні заяви Фізичної особи - підприємця Максимченко Ольги Валентинівни, поданої її представником - адвокатом Герцуном В.С., про відвід колегії суддів Південно-західного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Головея В.М., суддів: Разюк Г.П., Савицького Я.Ф., від розгляду справи № 915/44/20.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.В. Поліщук