ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" лютого 2021 р. Справа №809/846/18

Західний апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого судді Кордюк Г.Т.

суддів: Кравчук Н.М.

Плотніцького Б.Д.

Секретар судового засідання Матіїшин Х.В.

розглянувши апеляційну скаргу Коломийської міської ради, вих. №1158/01.2-13/16в від 01.12.2020 (вх. №01-05/3636/20 від 10.12.2020),

на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 27.10.2020 (повне рішення складено 17.11.2020)

у справі №809/846/18 (суддя Неверовська Л.М.)

за позовом: Коломийського геріатричного пансіонату

до відповідача: Коломийської міської ради Івано-Франківської області

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача:

1. Івано-Франківська обласна рада;

2. Департамент соціальної політики Івано-Франківської обласної державної адміністрації

про визнання протиправними й скасування пунктів рішення міськради

За участю представників від:

позивача: не з`явилися;

відповідача: Максим`юк В.Я. представник;

третьої особи-1: не з`явилися;

третьої особи-2: не з`явилися;

ВСТАНОВИВ:

У травні 2018 року Коломийський геріатричний пансіонат звернувся до Івано-Франківського окружного адміністративного суду з позовом до Коломийської міської ради Івано-Франківської області, у якому просив:

- визнати протиправними та скасувати пункти 2, 4 рішення Коломийської міської ради від 25 січня 2018 року № 2349-29/2018 "Про хід виконання рішення міської ради від 16 грудня 2009 року № 2465-44/2009 "Про стан обліку, збереження та використання майна комунальної власності", в частині порядкових номерів 154-168 затвердженого рішенням міської ради від 25 січня 2018 року № 2349-29/2018 Переліку майна підприємств, установ, організацій, яке належить до комунальної власності територіальної громади міста Коломиї (далі - Перелік майна), щодо майна Коломийського геріатричного пансіонату: нежитлова будівля на вул. О. Довбуша, 50 а (№ 154); адмінкорпус із харчоблоком (№ 155), кочегарка, гараж (№ 156), продсклад (№ 157), склад м`якого інвентарю (№ 158) на вул. О. Довбуша, 50; житловий корпус (№ 159), житловий корпус (№ 160), житловий корпус (№ 161), свинарник (№ 162), корівник (№ 163), стодола (№ 164), склад (№ 165), кролівник (№ 166), баня (№ 167), гараж (№ 162) на вул. Трильовського, 25 у м. Коломия та в частині зобов`язання балансоутримувача майна Коломийського геріатричного пансіонату до грудня 2018 року здійснити необхідні всі дії для проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно Коломийського геріатричного пансіонату.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10.07.2018, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13.11.2018, у задоволенні позову відмовлено

Велика Палата Верховного Суду постановою від 19.02.2020 рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10.07.2018 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13.11.2018 скасувала, провадження у справі закрила та роз`яснила позивачу, що розгляд цієї справи віднесено до компетенції суду господарської юрисдикції та що він має право протягом десяти днів з дня отримання копії цієї постанови звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 29.04.2020 справу №809/846/18 передано до Господарського суду Івано-Франківської області.

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 27.10.2020 у справі №809/846/18 позов задоволено частково.

Визнано недійсним пункт 2 рішення Коломийської міської ради від 25 січня 2018 року № 2349-29/2018 "Про хід виконання рішення міської ради від 16.12.2009 № 2465-44/2009 "Про стан обліку, збереження та використання майна комунальної власності", в частині порядкових номерів 154-168 затвердженого рішенням міської ради від 25.01.2018 № 2349-29/2018 Переліку майна підприємств, установ, організацій, яке належить до комунальної власності територіальної громади міста Коломиї, щодо майна Коломийського геріатричного пансіонату: нежитлова будівля на вул. О. Довбуша, 50 а (№ п/п 154); адмінкорпус з харчоблоком (№ п/п 155), кочегарка, гараж (№ п/п 156), продсклад (№ п/п 157), склад м`якого інвентаря (№ п/п 158) на вул. О. Довбуша, 50; житловий корпус (№ п/п 159), житловий корпус (№ п/п 160), житловий корпус (№ п/п 161), свинарник (№ п/п 162), корівник (№ п/п 163), стодола (№ п/п 164), склад (№п/п 165), кролівник (№ п/п 166), баня (№ п/п 167), гараж (№ п/п 162), на вул. Трильовського, 25 в м. Коломия.

В частині визнання протиправним та скасування пункту 4 рішення Коломийської міської ради від 25 січня 2018 року № 2349-29/2018 "Про хід виконання рішення міської ради від 16.12.2009 № 2465-44/2009 "Про стан обліку, збереження та використання майна комунальної власності" щодо зобов`язання балансоутримувача майна пансіонату до грудня 2018 року здійснити всі необхідні дії для проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно Коломийського геріатричного пансіонату відмовлено.

Приймаючи вказане рішення у справі щодо задоволення позовних вимог, місцевий господарський суд виходив з того, що оскільки наявними в матеріалах справи доказами підтверджується, що Коломийський геріатричний пансіонат перебував і перебуває у спільній власності територіальних громад сіл, селищ, міст Івано-Франківської області, а його власником є обласна рада, уповноваженим органом управління - облдержадміністрація в особі департаменту соціальної політики, матеріали справи не містять жодних документальних доказів, які б свідчили про наявність правових підстав для переходу прав власності на спірний об`єкт від обласної ради до Коломийської міської ради, прийняттям оскаржуваного рішення від 25.01.2018 № 2349-29/2018 (п. 2) про затвердження Переліку майна з порядковими номерами 154-168 відповідач безпідставно визначив належність майна Пансіонату до комунальної власності територіальної громади міста Коломия, без вирішення спірного питання в установленому законом порядку з власником майна - Івано-Франківською обласною радою та уповноваженим органом управління - департаментом соціальної політики Івано-Франківської обласної державної адміністрації.

Разом з тим, враховуючи те, що Коломийський геріатричний пансіонат, перебував і перебуває у спільній власності територіальних громад сіл, селищ, міст Івано-Франківської області, а його власником є обласна рада, уповноваженим органом управління - облдержадміністрація в особі департаменту соціальної політики, суд дійшов до висновку, що пункт 4 оскаржуваного рішення відповідача, який передбачає покладення на балансоутримувачів комунального майна до грудня 2018 року здійснити всі необхідні дії для проведення Державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна та отримати Витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, свою дію на позивача не поширює та не встановлює для позивача будь-яких обов`язків. Відтак, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування пункту 4 рішення Коломийської міської ради від 25 січня 2018 року № 2349-29/2018 .

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся до Західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 27.10.2020 у справі №809/846/18 скасувати з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права та закрити провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст. 231 ГПК України.

Обґрунтовуючи подану апеляційну скаргу відповідач зазначає, що суд першої інстанції:

- не вирішив клопотання відповідача про закриття провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст. 231 ГПК України та скасував пункти рішення міської ради, якого вже не існувало на момент розгляду справи та ухвалення рішення судом, оскільки рішенням Коломийської міської ради від 21.02.2019 №3468-41/2019 оскаржуване у даній справі рішення було визнано таким, що втратило чинність;

- не взяв до уваги той факт, що згідно свідоцтв про право власності на нерухоме майно від 20.01.2005, які долучені до матеріалів справи, власником спірного приміщення є територіальна громада міста Коломиї в особі Коломийської міської ради;

- ні позивач, ні треті особи не здійснили державної реєстрації права власності на спірні об`єкти нерухомого майна, хоча така реєстрація була обов`язковою, а тому обласна рада не набула право власності на майно відповідно до законодавства.

22.01.2021 до суду від Коломийського геріатричного пансіонату надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просить рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 27.10.2020 у справі №809/846/18 у даній справі залишити без змін з підстав його законності та обгрунтованості, а апеляційну скаргу без задоволення.

Зокрема, позивач зазначає, що:

- у суду першої інстанції не було підстав для закриття провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст. 231 ГПК України, оскільки предмет спору не припинив свого існування;

- відповідач не надав доказів, які б підтверджували юридичний факт виникнення у нього права власності на спірні об`єкти нерухомого майна. Державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації.

Автоматизованою системою документообігу суду справу №809/846/18 розподілено до розгляду головуючому судді Кордюк Г.Т. Введено до складу судової колегії суддів Кравчук Н.М. та Плотніцького Б.Д.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 15.12.2020 апеляційну скаргу Коломийської міської ради на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 27.10.2020 у справі №809/846/18 залишено без руху.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 04.01.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Коломийської міської ради на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 27.10.2020 у справі №809/846/18, розгляд апеляційної скарги призначено в судовому засіданні на 01.02.2021

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 01.02.2021 розгляд апеляційної скарги відкладено на 22.02.2021.

В судове засідання прибув представник відповідача.

Позивач та треті особи участі уповноважених представників в судовому засіданні повторно не забезпечили, хоча були своєчасно та належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги.

22.02.2020 до суду від Івано-Франківської обласної ради надійшло клопотання про розгляд справи без участі уповноваженого представника третьої особи.

Відповідно до ч.1 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Аналогічне положення викладене і у ч.12 ст. 270 ГПК України.

З огляду на наведене, враховуючи встановлений ст. 273 ГПК України строк розгляду апеляційної скарги, а також те, що явка учасників справи у судове засідання судом не визнавалася обов`язковою, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників позивача та третіх осіб.

В судовому засіданні представник відповідача підтримала доводи та заперечення, викладені у апеляційній скарзі, висловила свої міркування з питань, що виникли в процесі розгляду апеляційної скарги.

Колегія суддів, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши представника відповідача, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права зазначає наступне:

Як встановлено місцевим господарським судом та вбачається з матеріалів справи, відповідно до постанов Верховної Ради УРСР: "Про порядок введення в дію Закону Української РСР "Про місцеві Ради народних депутатів Української РСР та місцеве самоврядування" від 08.12.1990, "Про введення в дію Закону Української РСР "Про власність" від 26.03.1991, Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 311 від 05.11.1991 "Про розмежування державного майна України між загальнодержавною (республіканською) власністю і власністю адміністративно-територіальних одиниць (комунальною власністю)", якою затверджено перелік державного майна України, що передається у власність адміністративно-територіальних одиниць (комунальної власності).

На виконання Закону "Про місцеві Ради народних депутатів Української РСР та місцеве самоврядування", керуючись постановою Кабінету Міністрів України від 05.11.1991 № 311, Івано-Франківська обласна Рада народних депутатів 24 серпня 1992 року прийняла рішення "Про майно області", яким затвердила перелік державного майна, віднесеного до комунальної власності області, згідно з додатком № 1 (том 1, а.с. 22-36) та передала перелічені в цьому додатку об`єкти комунальної власності області в управління обласної державної адміністрації.

Серед переліку майна, яке залишено в обласній комунальній власності згідно додатку № 1, є Коломийський геріатричний будинок-інтернат (30.02.2002 перейменовано на Коломийський геріатричний пансіонат /розпорядження Івано-Франківської ОДА № 376).

Пунктом 2 цього рішення заборонено до затвердження обласною радою регіональної програми приватизації об`єктів комунальної власності області відчуження, перепрофілювання та будь-яка зміну форм власності майна, його зменшення чи скорочення, без згоди обласної Ради.

Відтак судом встановлено, що спірні об`єкти нерухомості були передані у спільну власність територіальних громад області на підставі постанови КМУ № 311, що підтверджується Переліком державного майна, віднесеного до комунальної власності області від 24.08.1992, згідно з додатком № 1.

25 листопада 2011 року Івано-Франківською обласною радою прийнято рішення № 340-11/2011 "Про переліки об`єктів спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області" (том 1, а.с.37), серед яких - Коломийський геріатричний пансіонат (№ п/п 87 Додаток 1 (том 1, а.с.39).

Пунктом 2 вищезазначеного рішення встановлено, що це рішення обласної ради є підставою для реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області.

09 жовтня 2015 року у відповідності до статті 43 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" Івано-Франківською обласною радою прийнято рішення № 1778-39/2015 "Про переліки об`єктів, будівель і приміщень спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області" (том 1, а.с. 41), в Додатку 1 якого (№ п/п 90; том 1, а.с. 43) значиться Коломийський геріатричний пансіонат.

Вище вказані рішення Івано-Франківської обласної ради є чинними і в установленому законом порядку протиправними не визнавались.

Відповідно до затвердженого рішенням Івано-Франківської обласної ради від 12.04.2014 № 1367-31/2014 Положення про Коломийський геріатричний пансіонат (том 1, а.с. 46-51) його власником є Івано-Франківська обласна рада, уповноваженим органом управління - департамент соціальної політики Івано-Франківської ОДА. Пансіонат є юридичною особою (неприбутковою бюджетною установою) і фінансується з обласного бюджету. Місцезнаходження: м. Коломия, вул. О. Довбуша, 50; 50 "а"; вул. Трильовського, 25. Майно Пансіонату є спільною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст області та закріплене за ним на праві оперативного управління згідно з укладеним договором (п.п. 1.2, 1.3, 2.2, 8.1-8.3, 9.2, 9.6 Положення).

25.01.2018 Коломийською міською радою Івано-Франківської області прийнято рішення № 2349-29/2018 "Про хід виконання рішення міської ради від 16.12.2009 № 2465-44/2009 "Про стан обліку, збереження та використання майна комунальної власності".

Згідно з пунктом 2 вказаного рішення затверджено перелік майна, яке належить до комунальної власності територіального громади міста Коломиї ( том 1, а.с. 12-16).

До затвердженого вказаним рішенням переліку майна під порядковими номерами 154-168 зазначено нерухоме майно, що перебуває в оперативному управлінні Коломийського геріатричного пансіонату, а саме: на вулиці О. Довбуша, 50: нежитлова будівля, площею 314,2 м.кв., адмінкорпус з харчоблоком, площею 2004,3 м.кв., кочегарка, гараж, площею 262,7 м.кв., продсклад, площею 61,8 м.кв., склад м`якого інвентаря, площею 55,1 м.кв.; по вулиці Трильовського, 25: житловий корпус, площею 201,1 м.кв., житловий корпус, площею 55, 5 м.кв., житловий корпус, площею 182, 5 м.кв., свинарник, площею 235, 9 м.кв., корівник, площею 273, 5 м.кв., стодола, площею 194, 7 м.кв., склад, площею 188,3 м.кв., кролівник, площею 74, 0 м.кв., баня, площею 34,2 м.кв., гараж, площею 230, 3 м.кв.

Пунктом 4 рішення № 2349-29/2018 запропоновано балансоутримувачам комунального майна до грудня 2018 року здійснити всі необхідні дії для проведення державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна та отримати витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Вважаючи пункти 2, 4 рішення № 2349-29/2018 протиправними, позивач звернувся до суду із позовом у даній справі.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Оцінивши матеріали справи та докази, що містяться у ній в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне:

За змістом статті 19 Конституції України органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Згідно приписів статті 25 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

У відповідності до статті 144 Конституції України, органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Згідно з частиною 1 статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов`язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території (частина 1 статті 73 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні").

Згідно з пунктом 10 частини другої статті 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку (ч. 10 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні").

Відповідно до ч.2 ст. 20 ГК України кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб`єктів захищаються шляхом, зокрема: визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб`єктів, що суперечать законодавству, ущемлюють права та законні інтереси суб`єкта господарювання або споживачів.

Органами місцевого самоврядування, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, є районні та обласні ради (ч. 4 ст. 140 Конституції України).

Статтею 142 Конституції України установлено, що матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад.

За приписами ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Частина друга статті 135 ГК України регламентує, що власник має право особисто або через уповноважені ним органи з метою здійснення підприємницької діяльності засновувати господарські організації, закріплюючи за ними належне йому майно на праві власності, праві господарського відання, а для здійснення некомерційної господарської діяльності - на праві оперативного управління, визначати мету та предмет діяльності таких організацій, склад і компетенцію їх органів управління, порядок прийняття ними рішень, склад і порядок використання майна, визначати інші умови господарювання у затверджених власником (уповноваженим ним органом) установчих документах господарської організації, а також здійснювати безпосередньо або через уповноважені ним органи у межах, встановлених законом, інші управлінські повноваження щодо заснованої організації та припиняти її діяльність відповідно до цього Кодексу та інших законів.

За змістом ч. 1 ст. 137 ГК України правом оперативного управління є речове право суб`єкта господарювання, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом) для здійснення некомерційної господарської діяльності, у межах, встановлених цим Кодексом та іншими законами, а також власником майна (уповноваженим ним органом).

Отже, майно комунальної власності не може передаватися в оперативне управління підприємствам, установам, організаціям, які не були утворені відповідним органом місцевого самоврядування та не знаходяться в його підпорядкуванні. Подібна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.01.2019 у справі № 910/12224/17.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 60 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження. Підставою для набуття права комунальної власності є передача майна територіальним громадам безоплатно державою, іншими суб`єктами права власності, а також майнових прав, створення, придбання майна органами місцевого самоврядування в порядку, встановленому законом.

Згідно з частин 4, 8 ст. 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", районні та обласні ради від імені територіальних громад сіл, селищ, міст здійснюють управління об`єктами їхньої спільної власності, що задовольняють спільні потреби територіальних громад. Право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб`єктів. Об`єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад і передані іншим суб`єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу, за винятком випадків, передбачених законом.

У відповідності до п. 20 ч. 1 ст. 43 цього Закону, виключно на пленарних засіданнях районної, обласної ради вирішується питання управління об`єктами спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, що перебувають в управлінні районних і обласних рад; призначення і звільнення їх керівників, крім випадків, передбачених частиною другою статті 21 Закону України "Про культуру".

За змістом пункту 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" майно, яке до прийняття Конституції України у встановленому законодавством порядку передане державою до комунальної власності адміністративно-територіальних одиниць та набуте ними на інших законних підставах, крім майна, що відчужене у встановленому законом порядку, є комунальною власністю відповідних територіальних громад сіл, селищ, міст. Майно, передане до комунальної власності областей і районів, а також набуте на інших законних підставах, є спільною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст, управління яким відповідно до Конституції України здійснюють районні та обласні ради або уповноважені ними органи. Відчуження зазначеного майна здійснюється лише за рішенням власника або уповноваженого ним органу. За пропозицією сільських, селищних, міських рад районні, обласні ради повинні приймати рішення про передачу до комунальної власності відповідних територіальних громад окремих об`єктів, спільної власності територіальних громад, які знаходяться на їх території і задовольняють колективні потреби виключно цих територіальних громад.

Таким чином, саме обласна рада приймає рішення про передачу об`єктів спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області у комунальну власність територіальних громад.

Матеріалами справи підтверджено, що спірні об`єкти нерухомості були передані у спільну власність територіальних громад області на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.1991 № 311, рішення Івано-Франківська обласна Рада народних депутатів від 24.08.1992 "Про майно області", що підтверджується Переліком державного майна, віднесеного до комунальної власності області, згідно з додатком № 1.

Коломийський геріатричний пансіонат, перебував і перебуває у спільній власності територіальних громад сіл, селищ, міст Івано-Франківської області, а його власником є обласна рада, уповноваженим органом управління - облдержадміністрація в особі департаменту соціальної політики. Матеріали справи не містять жодних документальних доказів, які б свідчили про наявність правових підстав для переходу прав власності на спірний об`єкт від обласної ради до Коломийської міської ради, також відсутні документальні докази, які б свідчили, що такий перехід прав відбувся.

Відтак, прийняттям оскаржуваного рішення від 25.01.2018 № 2349-29/2018 (п. 2) про затвердження Переліку майна з порядковими номерами 154-168 відповідач безпідставно визначив належність майна Пансіонату до комунальної власності територіальної громади міста Коломия, без вирішення спірного питання в установленому законом порядку з власником майна - Івано-Франківською обласною радою та уповноваженим органом управління - департаментом соціальної політики Івано-Франківської обласної державної адміністрації.

Оскаржувані пункти рішення Коломийської міської ради від 25.01.2018 № 2349-29/2018 прийняті поза межами наданих повноважень і з порушенням вимог закону, оскільки міська рада не мала права розглядати і вирішувати питання, яке не віднесено законодавством до її відання.

Оскаржуване рішення призвело до порушення прав та інтересів позивача (права оперативного управління майном), оскільки прийняте щодо нерухомого майна Коломийського геріатричного пансіонату як юридичної особи із визначеним статусом та скероване на зміну/припинення правовідносин між Пансіонатом і третіми особами поза їх волею стосовно управління об`єктами спільної власності.

Щодо покликання апелянта на те, що обласна рада не набула право власності на майно відповідно до законодавства, оскільки ні позивач, ні треті особи не здійснили державної реєстрації права власності на спірні об`єкти нерухомого майна, суд зазначає наступне:

Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

За положеннями ч. 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 01.01.2013, визнаються дійсними, зокрема, якщо на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Враховуючи те, що спірні об`єкти нерухомості були передані у спільну власність територіальних громад області на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.1991 № 311, рішення Івано-Франківська обласна Рада народних депутатів від 24.08.1992 "Про майно області", речові права на таке майно виникли до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» і не підлягали обов`язковій реєстрації.

Таким чином, відсутність державної реєстрації не свідчить про відсутність права власності на спірні об`єкти.

Щодо посилань відповідача на те, що згідно свідоцтв про право власності на нерухоме майно від 20.01.2005, які долучені до матеріалів справи, власником спірного приміщення є територіальна громада міста Коломиї в особі Коломийської міської ради, суд зазначає, що відповідно до усталених правових висновків Верховного Суду свідоцтво про право власності на нерухоме майно лише посвідчує наявність відповідного права, не породжує, не змінює і не припиняє певні права та обов`язки, а видається на підтвердження існування права, яке виникло внаслідок певного правочину і такий посвідчуваний документ є чинним, якщо є дійсною правова підстава його видачі.

Відповідне свідоцтво лише фіксує факт наявності відповідного права, але не є правочином, на підставі якого це право виникає, змінюється чи припиняється (постанова Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 925/797/17).

Так само і державна реєстрація речових прав на нерухоме майно не є способом набуття права власності, а лише становить засіб підтвердження фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно. Реєстрація права власності хоча і є необхідною умовою, з якою закон пов`язує виникнення речових прав на нерухоме майно, однак реєстраційні дії є похідними від юридичних фактів, на підставі яких виникають, припиняються чи переходять речові права. Близький за змістом правовий висновок неодноразово сформульований Верховним Судом, зокрема в постановах від 27.06.2018 у справі № 921/403/17-г/6, від 08.08.2019 у справі № 909/472/18, від 29.04.2020 у справі № 911/1455/19.

У той же час у справі не встановлено наявності будь-яких первинних правовстановлюючих документів, які б підтверджували набуття відповідачем речових прав на спірне майно.

Клопотання відповідача про закриття провадження у справі судом апеляційної інстанції відхиляється, оскільки рішення органу місцевого самоврядування є незаконним з моменту прийняття - 25.01.2018, як таке, що прийнято з порушенням закону, а тому та підстава, що воно втратило чинність на момент прийняття місцевим господарським судом рішення не має наслідком закриття провадження у справі за відсутності предмета спору ( п.2 ч.1 ст. 231 ГПК України).

Відтак, рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 27.10.2020 у справі №809/846/18 відповідає матеріалам справи, ґрунтується на чинному законодавстві і підстав для його скасування немає.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків, наведених в оскаржуваному рішенні.

Судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покласти на скаржника в порядку ст.ст.129, 282 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, -

Західний апеляційний господарський суд ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 27.10.2020 у справі №809/846/18 залишити без змін, апеляційну скаргу Коломийської міської ради без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили з моменту прийняття.

3. Порядок та строк оскарження встановлені ст. ст.288, 289 ГПК України.

Головуючий суддя Кордюк Г.Т.

Суддя Кравчук Н.М.

Суддя Плотніцький Б.Д.