РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

23.02.2021Справа № 910/16833/20

Господарський суд міста Києва у складі:

судді - Бондаренко - Легких Г. П.,

за участю секретаря - Андрєєнков О. Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві матеріали господарської справи

За позовом Антимонопольного комітету України (вул. Митрополита Василя Липківського, буд. 45, м. Київ 35, 03035)

До Товариства з обмеженою відповідальністю "Авантаж 7" (вул. Івана Кудрі, буд. 18/2, кв.13, м. Київ 42, 01042)

Про стягнення 2 600 057,84 грн

За участі представників сторін:

Від позивача: Попов Я. О. самопредставництво (витяг з ЄДР);

Від відповідача: Ніколаєв О. С. адвокат (довіреність № б/н від 20.05.2020).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Антимонопольний комітет України (далі за текстом - позивач) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Авантаж 7" (далі за текстом - відповідач) про стягнення 2 600 057, 84 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані несвоєчасним виконанням відповідачем його зобов`язань щодо сплати штрафу накладеного на відповідача відповідно до рішення № 315-р від 21.06.2018, у зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача пеню за 53 дні прострочення виконання вказаного рішення, розмір якої складає 2 600 057, 84 грн.

05.11.2020 Суд залишив позовну заяву без руху, надав позивачу п`яти денний строк для усунення недоліків з моменту отримання ухвали та встановив спосіб, яким позивач має усунути недоліки.

16.11.2020 поштою від позивача надійшла заява про усунення недоліків на виконання вимог ухвали від 05.11.2020 про залишення позовної заяви без руху. Позивач усунув недоліки визначені ухвалою від 05.11.2020.

19.11.2020 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, розгляд справи ухвалив здійснювати у порядку загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначив на 15.12.2020.

15.12.2020 від відповідача надійшла заява про оголошення перерви у підготовчому судовому засіданні.

В судовому засіданні 15.12.2020 суд оголосив перерву до 05.01.2020.

16.12.2020 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

30.12.2020 від позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву.

В судовому засіданні 05.01.2021 суд оголосив перерву до 14.01.2021 для подання заперечень на відповідь на відзив.

В судовому засіданні 14.01.2021 суд на місці ухвалив закрити підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 23.02.2021.

В судове засідання 23.02.2021 учасники справи прибули та надали суду усні пояснення по суті справи, в яких позивач заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, а відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив.

Заслухавши вступні слова позивача та відповідача, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, та дослідивши в порядку, визначеному в підготовчому засіданні у справі, докази, якими вони обґрунтовуються, Суд

ВСТАНОВИВ:

Як підтверджено матеріалами справи, Антимонопольний комітет України, розглянувши справу № 128-26.13/102-17 "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу", 21.06.2018 прийняв рішення № 315-р, яким визнано, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Авантаж 7" вчинило порушення, передбачене пунктом 1 статті 50 та частиною 3 статті 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які полягали у схожому підвищенні цін на СВГ (скраплений вуглеводневий газ) при його реалізації у роздріб у серпні 2017 року; при тому, що аналіз ситуації на ринку спростовує наявність об`єктивних причин для вчинення Операторами у Справі таких дій, що призвели до обмеження конкуренції (п. 1 резолютивної частини оскаржуваного рішення).

За порушення, вказане в пункті 1 резолютивної частини цього рішення, на Товариства з обмеженою відповідальністю "Авантаж 7" накладено штраф у розмірі 3 270 513,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", рішення (витяг з нього за вилученням інформації з обмеженим доступом, а також визначеної відповідним державним уповноваженим Антимонопольного комітету України, головою територіального відділення Антимонопольного комітету України інформації, розголошення якої може завдати шкоди інтересам інших осіб, які брали участь у справі), розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень надається для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб.

Рішення Антимонопольного комітету України № 315-р від 21.06.2018 було направлено відповідачеві супровідним листом від 12.07.2018 № 143-26.13/06-8528 та отримано останнім 17.07.2018, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 060.

За розрахунком позивача, кінцевим терміном сплати відповідачем штрафу є 17.09.2018.

Не погодившись з Рішенням № 315-р, відповідач 19.09.2018 звернувся із позовною заявою до Господарського суду міста Києва про визнання недійсним зазначеного рішення, 24.09.2018 позовна заява відповідачу була залишена без руху, а 16.10.2018 провадження за позовом відповідача було відкрито. Рішенням Господарського суду міста Києва від 03.04.2019 у справі № 910/12507/18 у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Авантаж 7" відмовлено повністю, вказане рішення оскаржувалося в апеляційному порядку (апеляційне провадження було відкрите 21.05.2019), та було залишено без змін 02.09.2019.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем штраф було сплачено 03.09.2019.

У зв`язку із сплатою штрафу поза межами двомісячного строку з моменту отримання рішення, визначеного чинним законодавством, позивач нарахував пеню за кожен день прострочення сплати штрафу у розмірі півтора відсотки від суми штрафу за періоди з 18.09.2018 до 23.09.2018 та з 04.04.2019 до 20.05.2019 - 53 дні в сумі 2 600 057, 84 грн (3 270 513, 00 *1,5%) * 53 = 2 600 057, 84).

Предметом позову у справі є матеріально - правові вимоги позивача до відповідача про стягнення з останнього 2 600 057, 84 грн пені за порушення двомісячного строку сплати штрафу за порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує з тих підстав, що позивачем невірно розраховані періоди прострочення відповідача, на думку позивача початок періоду прострочення, з огляду на дату отримання ним копії рішення - 17.07.2018, слід обраховувати не з 18.09.2018, а з 19.09.2021, оскільки двомісячний строк протягом якого відповідач був зобов`язаний оплатити штраф обраховується з 18.07.2018 (з наступного дня після отримання рішення) та закінчується 18.09.2018, відповідно прострочення відповідача наступає з 19.09.2021, а не з 18.09.2018, як обраховує позивач. Також на думку відповідач в період прострочення не входить період з моменту оголошення вступної та резолютивної частини рішення до моменту складання повного тексту рішення у справі № 910/12507/18. Повний текст рішення у справі № № 910/12507/18 складено 09.04.2019, тому на думку відповідача його період прострочення по сплаті штрафу складає періоди з 19.09.2018 до 23.09.2018 та з 10.04.2019 до 20.05.2019.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 238 Господарського кодексу України, за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб`єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб`єкта господарювання та ліквідацію його наслідків. Види адміністративно-господарських санкцій, умови та порядок їх застосування визначаються цим Кодексом, іншими законодавчими актами. Адміністративно-господарські санкції можуть бути встановлені виключно законами.

Статтею 239 Господарського кодексу України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування відповідно до своїх повноважень та у порядку, встановленому законом, можуть застосовувати до суб`єктів господарювання такі адміністративно-господарські санкції: вилучення прибутку (доходу); адміністративно-господарський штраф; стягнення зборів (обов`язкових платежів); застосування антидемпінгових заходів; припинення експортно-імпортних операцій; застосування індивідуального режиму ліцензування на умовах та в порядку, визначених законом; зупинення дії ліцензії (патенту) на здійснення суб`єктом господарювання певних видів господарської діяльності; анулювання ліцензії (патенту) на здійснення суб`єктом господарювання окремих видів господарської діяльності; обмеження або зупинення діяльності суб`єкта господарювання; ліквідація суб`єкта господарювання; інші адміністративно-господарські санкції, встановлені цим Кодексом та іншими законами.

Відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов`язковими до виконання.

Згідно ч. 3 ст. 56 зазначеного Закону особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

Статтею 253 Цивільного кодексу України внормовано, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Копія рішення Антимонопольного комітету України № 315-р від 21.06.2018 було отримано відповідачем 17.07.2018, що підтверджується наявними матеріалами справи.

Відповідач був зобов`язаний оплатити штраф у двомісячний строк з моменту отримання копії рішення, тобто, враховуючи положення ст. 253 Цивільного кодексу України, з 18.07.2018 до 18.09.2018.

Отже, кінцевим терміном сплати відповідачем штрафу є саме 18.09.2018.

Згідно п. 8 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", протягом п`яти днів з дня сплати штрафу суб`єкт господарювання зобов`язаний надіслати відповідно до Антимонопольного комітету України або його територіального відділення документи, що підтверджують сплату штрафу.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідач оплатив штраф в повному обсязі 03.09.2019.

Таким чином, відповідач, всупереч вимогам ч. 2 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", ухилився від сплати, накладеного на нього позивачем штрафу у встановлений Законом термін.

Так, господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання у Господарського кодексу України визнаються штрафними санкціями (частина 1 статті 230 Господарського кодексу України).

Відповідно до п. 1 ст. 231 Господарського кодексу України, законом щодо окремих видів зобов`язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається.

Відповідно до частини 5 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України.

Нарахування пені зупиняється на час розгляду чи перегляду господарським судом: справи про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України про накладення штрафу; відповідного рішення (постанови) господарського суду. Також нарахування пені зупиняється на час розгляду органом Антимонопольного комітету України заяви особи, на яку накладено штраф, про перевірку чи перегляд рішення у справі про порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Із матеріалів справи вбачається, що рішення АМКУ оскаржувалося в судовому порядку Товариством з обмеженою відповідальністю "Авантаж 7", відповідно нарахування пені зупинялося, в силу положень закону, з 24.09.2018 до 03.04.2019 (період розгляду судом першої інстанції справи № 910/12507/18) та з 21.05.2019 до 02.09.2019 (період розгляду судом другої інстанції справи № 910/12507/18).

Доводи відповідача щодо тривалості розгляду справи № 910/12507/18 в першій інстанції до 09.04.2019 (дата складання повного тексту рішення), відхиляються судом, з огляду на положення ч. 5 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошене - повне чи скорочене).

Сума пені за період з 19.09.2018 до 23.09.2018 та з 10.04.2019 до 20.05.2019 (загалом 52 дні) становить, за розрахунком суду 2 551 000, 14 грн.

Отже, вимога позивача про стягнення пені у сумі 2 600 057, 84 грн за 53 дні прострочення є обґрунтованою, підтверджується матеріалами справи та підлягає задоволенню частково за розрахунком суду, в розмірі 2 551 000, 14 грн за 52 дня прострочення, оскільки позивачем невірно обрахований початок періоду прострочення відповідача.

Відповідно до частини 7 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням, та пені, органи Антимонопольного комітету України стягують штраф та пеню в судовому порядку.

Станом на день розгляду спору відповідачем пеня за прострочення строку сплати штрафу не сплачена, доказів на підтвердження її оплати відповідачем не надано.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на викладене, суд вважає вимоги позивача частково обґрунтованими та відповідно такими, що підлягають частковому задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Антимонопольного комітету України до Товариства з обмеженою відповідальністю "Авантаж 7" про стягнення 2 600 057, 84 грн пені задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Авантаж 7" (вул. Івана Кудрі, буд. 18/2, кв.13, м. Київ 42, 01042; ідентифікаційний код 33831847) в дохід загального фонду Державного бюджету України пеню у сумі 2 551 000 (два мільйони п`ятсот п`ятдесят одну тисячу) грн 14 коп.

3. Стягнути з Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Авантаж 7" (вул. Івана Кудрі, буд. 18/2, кв.13, м. Київ 42, 01042; ідентифікаційний код 33831847) на користь Антимонопольного комітету України (вул. Митрополита Василя Липківського, буд. 45, м. Київ 35, 03035; ідентифікаційний код 00032767) судовий збір у сумі 38 265 (тридцять вісім тисяч двісті шістдесят п`ять) грн 00 коп.

4. В задоволенні інших позовних вимог, щодо стягнення 49 057, 70 грн пені, - відмовити.

5. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено: 02.03.2021.

Суддя Г. П. Бондаренко - Легких