СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" лютого 2021 р. Справа №922/2758/20

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Здоровко Л.М., суддя Лакіза В.В., суддя Мартюхіна Н.О.,

за участю секретаря судового засідання Бєлкіної О.М.,

представники сторін в судове засідання не з`явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харків (вх.№236Х/2) на рішення Господарського суду Харківської області від 12.11.2020, ухвалене у приміщенні Господарського суду Харківської області суддею Бринцевим О.В., час проголошення рішення - 10:51год., дата складання повного тексту рішення - 23.11.2020, у справі №922/2758/20

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС", м. Київ,

до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харків

про стягнення 318 885, 18грн

ВСТАНОВИЛА:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АРКС" звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харків, в якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивача 318 885, 18грн та витрати зі сплати судового збору.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 12.11.2020 у справі №922/2758/20 позов задоволено повністю; стягнуто з Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харків на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС" 318 885, 18грн та витрати зі сплати судового збору в розмірі 4 783, 28грн.

Рішення місцевого господарського суду мотивовано тим, що матеріалами справи підтверджується склад цивільного правопорушення, а саме, шкода завдана майну транспортному засобу BMW X6, реєстраційний номер - НОМЕР_1 ; протиправна поведінка відповідача полягала у невиконанні пункту 1.5. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій; наявний причинний зв`язок між шкодою і протиправною поведінкою (в результаті невиконання своїх обов`язків відповідачем щодо утримання будинку з прибирання снігу та льоду була спричинена шкода автомобілю); та вина відповідача, відсутність якої останнім не доведена. За таких обставин, позовні вимоги в частини стягнення з відповідача на користь позивача 318 885, 18грн є обґрунтованими та підтвердженими належними доказами, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідач з рішенням місцевого господарського суду не погодився, звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права просить суд скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 12.11.2020 у справі №922/2758/20 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі; витрати по сплаті судового збору просить покласти на позивача.

В обгрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що позивач не надав суду належних та допустимих доказів, які б довели вину відповідача у заподіянні пошкоджень транспортному засобу. Також зазначає, що за наявними у матеріалах справи обставинами, наявність складу цивільного правопорушення не підтверджується, а саме, не доведено наявність протиправної поведінки відповідача, причинного зв"язку між шкодою і протиправною поведінкою.

Як вказує апелянт, Національна поліція, опрацювавши заяву ОСОБА_1 -власника пошкодженого автомобіля, не виявила порушення законодавства та, як наслідок, підстав для внесення даних до ЄРДР. На думку апелянта, падіння брили льоду з даху будинку за адресою: м. Харків, пров. Плетнівський 2 на припаркований відповідно до Правил дорожнього руху автомобіль неможливо. Також апелянт вважає, що автомобіль не міг бути припаркований біля будинку за адресою: м. Харків, пров. Плетнівський 2, з дотриманням Правил дорожнього руху.

Апелянт також посилається на те, що перелік товарів (робіт, послуг), наведених в рахунку на оплату №85 від 17.01.2019, є перебільшеним, а сума рахунку - завищеною.

Апелянт, крім того, зазначає, що він належним чином, в межах своїх повноважень, виконує роботи по утриманню майна, що перебуває у власності Міністерства оборони України, а тому неконтрольоване падіння бурульок з будинків Міністерства оборони України, що завдають шкоду громадян, виключається.

До того ж, як вказує відповідач, він не спроможний заплатити суму, вказану в позовній заяві, оскільки є державною установою і фінансується з Державного бюджету України відповідно до планових потреб.

Апелянт також зазначає, що розгляд справи відбувся без участі представника відповідача, якого не допустили в судове засідання.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 03.02.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харків на рішення Господарського суду Харківської області від 12.11.2020 у справі №922/2758/20; встановлено позивачу строк до 19.02.2021 для подання відзиву на апеляційну скаргу з доказами надсилання відзиву апелянту; встановлено учасникам справи строк до 19.02.2021 для подання заяв і клопотань; призначено справу до розгляду на 25.02.2021 о 10:00год.

У встановлений судом строк від позивача не надійшло відзиву на апеляційну скаргу; від учасників справи заяв і клопотань не надходило.

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.02.2021, у зв`язку з лікарняним судді Бородіної Л.І., для розгляду справи визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Здоровко Л.М., суддя Лакіза В.В., суддя Мартюхіна Н.О.

Сторони своїм правом на участь у судовому засіданні не скористались, у судове засідання представники сторін не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, хоча сторони були належним чином завчасно повідомлені про час, дату і місце судового засідання (а.с.191-192).

Враховуючи, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду апеляційної скарги, учасники справи належним чином завчасно повідомлені про час, дату і місце судового засідання, і неявка представників сторін в судове засідання не перешкоджає розгляду справи, про що сторони були повідомлені ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 03.02.2021, колегія суддів вважає за можливе розглянути скаргу в даному судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи апелянта, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів і вимог апеляційної скарги, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Як встановлено місцевим господарським судом, між АТ "СК" АХА Страхування" (в подальшому перейменоване в ПрАТ "СК "АРКС", Страховик) та ОСОБА_1 (Страхувальник) був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту "Все включено" від 16.07.2018 №207014а8х (надалі - Договір), предметом якого є майнові інтереси Страхувальника (Вигодонабувача), що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням наземним транспортним засобом (ТЗ) та іншим майном, вказаному у розділах 5 та цього Договору.

У розділі 5 Договору сторони погодили інформацію про ТЗ, а саме: марка, модель - BMW X6, реєстраційний номер - НОМЕР_1 , номер кузова - НОМЕР_2 , рік випуску - 2017.

15.01.2019 Страхувальник звернувся до Страховика з повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку, та заявою на виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу, відповідно до яких 14.01.2019 за адресою: 61000, м. Харків, пров. Плетнівський, 2, відбулось падіння брили льоду з житлового будинку на припаркований ТЗ - BMW X6, реєстраційний номер - НОМЕР_1 , номер кузова - НОМЕР_2 , рік випуску - 2017.

15.01.2019 оцінювачем ФОП Шаповаловим В.І. було здійснено огляд автомобіля - BMW X6, реєстраційний номер - НОМЕР_1 , номер кузова - НОМЕР_2 , рік випуску - 2017, про що складено протокол огляду транспортного засобу №39, згідно якого зафіксовано пошкодження вказаного автомобіля.

Відповідно до рахунку на оплату від 17.01.2019 №85, складеного ТОВ "БАВАРИЯ МОТОРС", вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля марки BMW X6, д.н.з. НОМЕР_1 складає 324 583, 9грн з ПДВ.

Позивачем зазначену подію визнано страховим випадком, а також складено страховий акт від 04.02.2019 №АХА2443971 та призначено до виплати 318 885, 18грн, за виключенням тюнінгової решітки радіатора.

На підставі складеного страхового акту від 04.02.2019 №АХА2443971 позивач, виконуючи свої зобов`язання за Договором, сплатив суму страхового відшкодування в розмірі 318 885, 18грн, що підтверджується платіжним дорученням від 05.02.2019 №533549.

На запит ПрАТ "СК "АРКС" від 09.12.2019 №ЕЛ_00010173 Основ`янським відділом поліції (м. Харків) ГУ Національної поліції в Харківській області надано відповідь від 18.12.2019 №18зі/119-63/01/12-2019 та копію довідки від 22.01.2019.

За змістом довідки, до Основ`янського відділу поліції (м. Харків) ГУ Національної поліції в Харківській області надійшла заява від гр. ОСОБА_1 про те, що 14.01.2019 о 19:20 год. за адресою: м. Харків, пров. Плетнівський, 2 з даху впала брила льоду на автомобіль BMW X6, д.н. НОМЕР_1 та пошкодила автомобіль. Під час подальшої перевірки було направлено запит до Департаменту житлового господарства з метою встановлення відповідальної особи за будинок, однак за час перевірки відповіді отримано не було. У зв`язку з цим, було прийнято рішення про припинення подальшого розгляду заяви та списання матеріалів ЄО№884 від 14.01.2019.

На запит ПрАТ "СК "АРКС" від 09.12.2019 №ЕЛ_00010173 Департаментом Житлового господарства Харківської міської ради була надана відповідь від 27.01.2020 №311/0/90-20, в якій зазначено, що житловий будинок АДРЕСА_1 не належить до об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Харкова, числиться відомчим КЕВ Міноборони України в м. Харкові.

07.02.2020 ПрАТ "СК "АРКС" надіслало на адресу КЕВ м. Харків претензію, в якій просив компенсувати витрати АТ "СК "АРКС" у розмірі 318 885, 18грн у 7-денний термін, починаючи з дня отримання даної вимоги.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд апеляційної інстанції виходить з такого.

Відповідно до частини 1 статті 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Вказана стаття унормовує загальні підстави для відшкодування шкоди в рамках позадоговірних (деліктних) зобов`язань.

Підставою позадоговірної відповідальності є склад цивільного правопорушення, елементами якого є шкода, протиправна поведінка, причинний зв`язок між шкодою і протиправною поведінкою, вина, і за відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Спірні правовідносини виникли у зв`язку із пошкодженням автомобіля BMW X6, реєстраційний номер - НОМЕР_1 , номер кузова - НОМЕР_2 , рік випуску - 2017 внаслідок падіння брили льоду з даху житлового будинку №2 по пров. Плетнівському, що не належить до об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Харкова, а числиться відомчим КЕВ Міноборони України в м. Харкові.

Апелянт не заперечує, що житловий будинок №2 по пров. Плетнівському не належить до об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Харкова, а числиться відомчим КЕВ Міноборони України в м. Харкові.

Судова колегія зазначає, що балансоутримувач зобов`язаний регулярно виконувати роботи по скиданню з дахів і покрівель снігу та льоду (пункт 1.5. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України №76 від 17.05.2005, пункт 1.1.8.6. Примірного переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень будинків, споруд, затвердженого наказом Держжитлокомунгоспу України № 150 від 10.08.2004).

Балансоутримувач, забезпечуючи умови для належної експлуатації та утримання майна, що перебуває на його балансі, зобов`язаний вживати заходів власними силами або укладати договір з юридичними особами на управління майном.

Громадяни мають право звертатись до суду з позовом про відшкодування шкоди, заподіяної майну чи здоров`ю унаслідок дій чи бездіяльності балансоутримувачів об`єктів благоустрою (пункт 7 частини 1 статті 17 Закону України "Про благоустрій населених пунктів").

За положеннями частини другої статті 1166 ЦК України обов`язок доведення відсутності вини покладається саме на особу, яка завдала шкоди, і у разі доведення відсутності вини така особа звільняється від цивільної відповідальності.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на це та з урахуванням визначених Господарським процесуальним кодексом України принципів змагальності і диспозитивності, саме на балансоутримувача майна покладено обов`язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди особі, майно якої постраждало внаслідок неналежного утримання балансоутримувачем відповідних об`єктів.

У даному випадку згідно матеріалів справи, 15.01.2019 власник автомобіля ОСОБА_1 звернувся до АТ "СК" АХА Страхування" з повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку, та заявою на виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу, відповідно до яких 14.01.2019 за адресою: 61000, м. Харків, пров. Плетнівський, 2 відбулось падіння брили льоду з житлового будинку на припаркований ТЗ - BMW X6, реєстраційний номер - НОМЕР_1 , номер кузова - НОМЕР_2 , рік випуску - 2017.

Також за змістом довідки від 22.01.2019, до Основ`янського відділу поліції (м. Харків) ГУ Національної поліції в Харківській області надійшла заява від гр. ОСОБА_1 про те, що 14.01.2019 о 19:20 год. за адресою: м. Харків, пров. Плетнівський, 2 з даху впала брила льоду на автомобіль BMW X6, д.н. НОМЕР_1 та пошкодила автомобіль.

Судова колегія відхиляє доводи апелянта, що докази, долучені до позовної заяви, та які наявні в матеріалах справи, не свідчать про причетність відповідача до заподіяння матеріальної шкоди, з огляду на таке.

Відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодекс України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду і на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Зазначений підхід узгоджується з судовою практикою ЄСПЛ, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". … Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

Така правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема у постанові 29.01.2021 у справі №922/51/20.

Виходячи із наявних у матеріалах справи доказів, а саме, повідомлення про настання події, що має ознаки страхового випадку, та заяви на виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу від 15.01.2019, довідки про результати розгляду матеріалу ЄО№884 від 14.01.2019 ГУ Національної поліції в Харківській області, фотографічних зображень пошкодженого автомобіля, протоколу огляду транспортного засобу №39 від 15.01.2019, рахунку на оплату №85 від 17.01.2019, розрахунку страхового відшкодування, платіжного доручення №533549 від 05.02.2019 про виплату страхового відшкодування, акту виконаних робіт №257 від 27.02.2019, роздруківки з мережі Інтернет, суд апеляційної інстанції, оцінивши всі докази та доводи сторін у їх сукупності із застосуванням стандарту доказування "вірогідності доказів", доходить висновку про достатність у матеріалах справи доказів, відповідно до яких вбачається, що 14.01.2019 за адресою: 61000, м. Харків, пров. Плетнівський, 2 відбулось падіння брили льоду з житлового будинку на припаркований ТЗ - BMW X6, реєстраційний номер - НОМЕР_1 , номер кузова - НОМЕР_2 , рік випуску - 2017.

І апелянт не заперечує, що житловий будинок АДРЕСА_1 не належить до об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Харкова, а числиться відомчим КЕВ Міноборони України в м. Харкові.

Судова колегія відхиляє доводи апелянта, що Національна поліція, опрацювавши заяву ОСОБА_1 - власника пошкодженого автомобіля, не виявила порушення законодавства та, як наслідок, підстав для внесення даних до ЄРДР, оскільки у даному випадку для спірних правовідносин не має значення обставина виявлення кримінального правопорушення правоохоронними органами, і як наслідок, внесення заяви власника пошкодженого автомобіля до ЄРДР.

Відповідно до частнини 1 статті 214 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

У даному ж випадку підлягають встановленню підстави щодо відшкодування шкоди в рамках позадоговірних (деліктних) зобов`язань.

Тобто, має місце встановлення можливості відшкодування завданої шкоди потерпілому у межах цивільно-правової відповідальності.

Доводи апелянта, що падіння брили льоду з даху будинку за адресою: АДРЕСА_1 , на припаркований відповідно до Правил дорожнього руху автомобіль неможливо, є виключно його бездоказовими припущеннями, не підтвердженими жодними доказами.

Доводи апелянта, що на першому поверсі будівлі розміщені заклади громадського харчування, а ці заклади мають навіси, вкриті шифером або склом, відтак, якщо б було падіння брили льоду, вона б впала на цей навіс, також є лише припущеннями апелянта.

Відповідачем не надано жодної підтверджуючої документації, якою б були затверджені технічні характеристики даних навісів та допустимий строк їх експлуатації. Наявність навісів ні в якому разі не скасовує обов`язок балансоутримувача будівлі, закріплений у пункті 1.1.8.6. Примірного переліку послуг з утримання будинків і споруд для прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень будинків, споруд, затвердженого наказом Держжитлокомунгоспу України від 10.08.2004 №150, згідно з яким, балансоутримувач зобов`язаний регулярно виконувати роботи по скиданню з дахів і покрівель снігу та льоду та несе відповідальність за експлуатацію майна, яке перебуває у нього на балансі, згідно з законом.

Також апелянт вважає, що автомобіль не міг бути припаркований біля будинку за адресою: м. Харків, пров. Плетнівський 2, з дотриманням Правил дорожнього руху, однак, ці доводи матеріалами справи не підтверджуються; доказів щодо порушення ОСОБА_2 Правил дорожнього руху відповідачем до матеріалів справи не надано, докази складання працівниками поліції постанови про адміністративне правопорушення у матеріалах справи відсутні.

Апелянт також посилається на те, що перелік товарів (робіт, послуг), наведених в рахунку на оплату №85 від 17.01.2019, є перебільшеним, а сума рахунку - завищеною, однак, жодного іншого розрахунку суду не надав.

Відповідач не надав суду висновку експерта щодо невідповідності зазначених у рахунку на оплату №85 від 17.01.2019 робіт дійсним пошкодженням, як і відсутні докази, що вартість робіт є завищеною. Апелянт також не звернувся до суду з клопотанням про призначення експертизи у справі.

Як вбачається із розрахунку страхового відшкодування, із вартості виконаних робіт з ремонту пошкодженого автомобіля було вираховано вартість тюнінгової решітки радіатора.

Розмір страхового відшкодування було виплачено за вирахуванням вартості тюнінгової решітки радіатора.

Тобто, позивачем при виплаті страхового відшкодування не була врахована деталь, яка не пов`язана зі страховим випадком.

Судова колегія зазначає, що правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.

Згідно зі статтею 355 Господарського кодексу України, об`єкти страхування, види обов`язкового страхування, а також загальні умови здійснення страхування, вимоги до договорів страхування та порядок здійснення державного нагляду за страховою діяльністю визначаються Цивільним кодексом України, цим Кодексом, законом про страхування, іншими законодавчими актами.

За змістом статті 512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом.

Таким нормативно-правовим актом, зокрема, є Закон України "Про страхування", за змістом статті 27 якого, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Вказана норма закону кореспондується з приписами статті 993 Цивільного кодексу України.

Тобто, у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов`язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого у деліктному зобов`язанні.

У спірних правовідносинах, здійснивши виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування, до позивача, в порядку приписів статті 514 Цивільного кодексу України, перейшли права первісного кредитора (власника пошкодженого автомобіля) у відповідному зобов`язанні на тих умовах, які існували в останнього, що в цьому випадку полягає в набутті права отримати відшкодування завданої шкоди.

З огляду на те, що позивач виплатив страхове відшкодування застрахованого транспортного засобу BMW X6, реєстраційний номер - НОМЕР_1 , у нього виникло право вимоги до особи, відповідальної за заподіяну шкоду, тобто, у даному випадку до КЕВ м. Харків у повному обсязі.

Доводи апелянта, що він належним чином, в межах своїх повноважень, виконує роботи по утриманню майна, що перебуває у власності Міністерства оборони України, а тому неконтрольоване падіння бурульок з будинків Міністерства оборони України, що завдають шкоду громадян, виключається, очевидно не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позову.

З огляду на викладене, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що матеріалами справи підтверджується склад цивільного правопорушення, а саме, шкода завдана майну транспортному засобу BMW X6, реєстраційний номер - НОМЕР_1 ; протиправна поведінка відповідача, що полягала у невиконанні пункту 1.5. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій; причинний зв`язок між шкодою і протиправною поведінкою (саме в результаті невиконання своїх обов`язків відповідачем була спричинена шкода автомобілю); та вина відповідача, відсутність якої останнім не доведена.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги в частини стягнення з відповідача на користь позивача 318 885, 18грн є обґрунтованими та підтвердженими належними доказами, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо доводів відповідача, що він не спроможний заплатити суму, вказану в позовній заяві, оскільки є державною установою і фінансується з Державного бюджету України відповідно до планових потреб, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає таке.

Європейським судом з прав людини в рішенні від 18.10.2005 у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" та в рішенні від 30.11.2004 у справі "Бакалов проти України" зазначено, що відсутність бюджетного фінансування (бюджетних коштів) не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.

Відповідно до положень статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Суду як джерело права.

Відсутність бюджетного фінансування (бюджетних коштів) не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.

Така правова позиція в черговий раз викладена, зокрема у постанові Верховного Суду від 07.11.2019 у справі №916/1345/18.

Щодо доводів апелянта, що розгляд справи відбувся без участі представника відповідача, якого не допустили в судове засідання, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає таке.

Статтею 60 Господарського процесуального кодексу України визначено документи, що підтверджують повноваження представників.

Так, повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами: довіреністю фізичної або юридичної особи; свідоцтвом про народження дитини або рішенням про призначення опікуном, піклувальником чи охоронцем спадкового майна.

Поряд з цим, в силу вимог статті 58 Господарського процесуального кодексу України представник відповідача має бути адвокатом, оскільки дана справа не відноситься до малозначних справ.

Обставини, що ОСОБА_3 , який представляв інтереси відповідача в суді першої інстанції, не є адвокатом, апелянтом не спростовуються.

Як вказує апелянт, в судове засідання 12.11.2020 з`явився представник відповідача Кирилюк С.О., який надав суду довіреність, витяг з наказу про призначення Кирилюка С.О. на посаду юрисконсульта, копію посадової інструкції юрисконсульта, а також копію положення про КЕВ м. Харків (відповідно до пункту 13 якого, юрисконсульти КЕВ м. Харків є виконавчим органом, уповноважений представляти інтереси КЕВ м. Харків в судах загальної юрисдикції).

При цьому, у матеріалах справи відсутні витяг з наказу про призначення Кирилюка С.О. на посаду юрисконсульта, копія посадової інструкції юрисконсульта, а також копія положення про КЕВ м. Харків (відповідно до пункту 13 якого, юрисконсульти КЕВ м. Харків є виконавчим органом, уповноважений представляти інтереси КЕВ м. Харків в судах загальної юрисдикції; і апелянт таких доказів до апеляційної скарги також не додав.

Судова колегія апеляційного господарського суду зазначає, що відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчинення нею процесуальних дій.

У спірних правовідносинах саме апелянт, посилаючись на обставини наявності у нього повноважень представляти інтереси КЕВ м. Харків в порядку самопредставництва мав надити суду апеляційної інстанції відповідні докази на підтвердження зазначеного.

За приписами частин 1, 3 статті 56 Господарського процесуального кодексу України, сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Отже, зазначені положення законодавства передбачають можливість здійснення процесуального представництва юридичною особою або в порядку самопредставництва, або іншими особами - представниками юридичної особи за довіреністю.

В порядку самопредставництва юридичну особу може представляти її керівник або член виконавчого органу, уповноважений діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи).

Однак, апелянтом не надано суду належних і допустимих доказів, що Кирилюк С.О. є членом виконавчого органу, уповноваженого діяти від імені відповідача відповідно до закону, статуту, положення.

З огляду на зазначене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що доводи апелянта про безпідставність недопущення його представника в судове засідання, матеріалами справи не підтверджуються.

З огляду на викладене, враховуючи, що доводи апелянта не є підставою для скасування рішення суду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржуване рішення Господарського суду Харківської області від 12.11.2020 у справі №922/2758/20 слід залишити без змін.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати апелянта за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 129, 256, 269, 270, 273, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харків залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Харківської області від 12.11.2020 у справі №922/2758/20 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття та не підлягає оскарженню.

Повний текст постанови складено 03.03.2021.

Головуючий суддя Л.М. Здоровко

Суддя В.В. Лакіза

Суддя Н.О. Мартюхіна