ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

26 лютого 2021 року м. ХарківСправа № 290з-21

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Пономаренко Т.О.

без виклику представників сторін

розглянувши заяву (вх.№290 від 25.02.2021) представника ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позову

за заявою Фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )
до Приватного акціонерного товариства "Харківське підприємство автобусних станцій" (61001, м. Харків, пр-т Гагаріна, 22; )
про забезпечення позову

ВСТАНОВИВ:

25.02.2021 представник Фізичної особи ОСОБА_1 звернувся до господарського суду Харківської області з заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви (вх.№290 від 25.02.2021), в якій просить суд:

- заборонити державним реєстраторам, визначеним Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», в тому числі, нотаріусам, посадовим особам Акціонерного товариства «Харківське підприємство автобусних станцій» (, місцезнаходження: м. Харків, проспект Гагаріна, 22), посадовим особам Товариства з обмеженою відповідальністю «НР АВЕРС» (, місцезнаходження: м. Харків, проспект Гагаріна, 20), депозитаріям, суб`єктам ринку цінних паперів та фондового ринку, у тому числі Національній комісії з цінних паперів та фондового ринку (, 01010, м. Київ, вул. Московська, 8 к. 30), іншим акредитованим особам, проводити реєстраційні, інші дії направлені на виконання або пов`язані з виконанням рішень позачергових загальних зборів акціонерів ПрАТ «ХПАС» які відбулися 30.11.2020, у тому числі, але не виключно, які стосуються таких схвалених голосуванням на вказаних загальних зборах питань в порядку денному: питання 6 «Щодо внесення та затвердження змін до додатку №1 до Протоколу Позачергових загальних зборів акціонерів ПАТ «ХПАС» від 20.12.20219 року, шляхом викладення його у новій редакції».

Заяву обґрунтовує виконанням незаконного рішення позачергових загальних зборів АТ «ХПАС», оформленого протоколом №б/н від 30.11.2020, про емісію акцій. Зазначає, що відповідне рішення було прийняте з порушенням норм чинного законодавства в частині порядку скликання та проведення позачергових загальних зборів, а отже невжиття вказаного заходу забезпечення позову може істотно ускладнити ефективний захист або поновлення порушених корпоративних прав або охоронюваних законом інтересів позивача.

Суд, розглянувши заяву (вх.№290 від 25.02.2021) представника ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позову, виходить з наступного.

Відповідно до ст.136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до частини 1 статті 138 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову подається:

1) до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо;

2) одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом;

3) після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Частиною 1 статті 140 Господарського процесуального кодексу України визначено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини 1 статті 139 Господарського процесуального кодексу України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності;

3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову;

4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник;

6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення;

7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ст. 137 ГПК України).

Відповідно до п.3 ч.1 ст.139 ГПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Тобто, імперативними приписами ч.1 ст.139 ГПК України визначено обов`язкові вимоги, які ставляться та яким повинна відповідати заява про вжиття заходів забезпечення позову.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Заходи забезпечення позову застосовуються господарським судом як гарантія реального виконання рішення суду. Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Як вказано у п.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову», у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Таким чином, зазначення у заяві про забезпечення обґрунтованості такого забезпечення та доведення, що невжиття такого заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення є обов`язковим.

Разом з цим, виходячи з аналізу Постанови Пленуму Вищого Господарського суду України від 26.12.2011 №16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову», достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Таким чином, зазначення у заяві про забезпечення позову обґрунтованості такого забезпечення та доведення, що невжиття такого заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення є обов`язковим.

Згідно ст. 73, 74, 77, 79 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Спір, про який зазначає заявник в заяві про забезпечення позову до подання позову, є немайновим, а тому суд повинен досліджувати, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду. Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16 серпня 2018 року у справі № 910/1040/18.

Відповідно до частини 10 статті 13 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", державна судова адміністрація України забезпечує передачу до Єдиного державного реєстру примірника судового рішення, яке тягне за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, судового рішення про арешт корпоративних прав та про заборону (скасування заборони) вчинення реєстраційних дій - у день набрання рішенням суду законної сили.

Згідно з частини 5 статті 14 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", направлення судових рішень, які тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, та про заборону (скасування заборони) вчинення реєстраційних дій здійснюється у порядку інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром та Єдиним державним реєстром судових рішень.

Пунктом 2 частини 1 статті 25 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" передбачено, що державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі або заборону (скасування заборони) вчинення реєстраційних дій, а також надійшли в електронній формі від суду або державної виконавчої служби відповідно до Закону України "Про виконавче провадження".

Пунктом 2 частини 1 статті 28 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" передбачена така підстава для відмови у державній реєстрації, як "у Єдиному державному реєстрі містяться відомості про судове рішення щодо заборони проведення реєстраційної дії".

Отже, заборона вчинення реєстраційних дій є одним із визначених законом способів забезпечення позову, який передбачений, зокрема, Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань". Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 09 листопада 2018 року у справі № 915/508/18.

Втім заявником не конкретизовано, які саме дії державних реєстраторів належить заборонити, що не узгоджується із нормами процесуального законодавства.

Так, суд вирішує питання про забезпечення позову лише в рамках визначених заявником вимог та не має права корегувати його заяву, визначаючи які саме дії слід заборонити державним реєстраторам, що було б порушенням принципу верховенства права, закладеного в основу діяльності органу правосуддя.

Також, як вбачається з статуту Приватного акціонерного товариства "Харківське підприємство автобусних станцій", засновником товариства є Регіональне відділення фонду державного майна по Харківській області.

При цьому, відповідно до п.4 ч.5 ст.137 ГПК України, не допускається забезпечення позову у спорах, що виникають з корпоративних відносин, шляхом заборони, зокрема, здійснювати органам державної влади, органам місцевого самоврядування, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб покладені на них згідно із законодавством владні повноваження, крім заборони приймати конкретні визначені судом рішення, вчиняти конкретні дії, що прямо стосуються предмета спору.

Крім того, відповідно до п.3.2.2. статуту Приватного акціонерного товариства "Харківське підприємство автобусних станцій", всі відомості про акціонерів товариства повинні бути занесені до Реєстру власників іменних цінних паперів товариства, ведення якого здійснюється відповідно до чинного законодавства.

В пункті 3 частини 1 статті 20 ГПК України зазначено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Так, заявник при зверненні з даною заявою зазначає, що ОСОБА_1 є акціонером Акціонерного товариства "Харківське підприємство автобусних станцій".

Проте, заявником не надано жодних належних доказів того, що ОСОБА_1 включено до складу акціонерів Акціонерного товариства "Харківське підприємство автобусних станцій".

Враховуючи вищевикладене, проаналізувавши доводи заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони державним реєстраторам, визначеним Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», в тому числі, нотаріусам, посадовим особам Акціонерного товариства «Харківське підприємство автобусних станцій» (, місцезнаходження: м. Харків, проспект Гагаріна, 22), посадовим особам Товариства з обмеженою відповідальністю «НР АВЕРС» (, місцезнаходження: м. Харків, проспект Гагаріна, 20), депозитаріям, суб`єктам ринку цінних паперів та фондового ринку, у тому числі Національній комісії з цінних паперів та фондового ринку (, 01010, м. Київ, вул. Московська, 8 к. 30), іншим акредитованим особам, проводити реєстраційні, інші дії направлені на виконання або пов`язані з виконанням рішень позачергових загальних зборів акціонерів ПрАТ «ХПАС» які відбулися 30.11.2020, у тому числі, але не виключно, які стосуються таких схвалених голосуванням на вказаних загальних зборах питань в порядку денному: питання 6 «Щодо внесення та затвердження змін до додатку №1 до Протоколу Позачергових загальних зборів акціонерів ПАТ «ХПАС» від 20.12.20219 року, шляхом викладення його у новій редакції», детально дослідивши матеріали заяви (вх.№290 від 25.02.2021) представника ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позову в сукупності з доданими до заяви доказами, суд не вбачає підстав для її задоволення.

Крім цього заявником не надано доказів, які б свідчили про вчинення Приватним акціонерним товариством "Харківське підприємство автобусних станцій" дій направлених на ухилення від виконання рішення у разі задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись статтями 136, 137, 138, 139, 140, 234, 254, 255 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви (вх.№290 від 25.02.2021) представника ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в строки та в порядку, передбаченому ст.254, 255, 256, 257 ГПК України з врахуванням п.17.5 перехідних положень ГПК України.

Ухвалу складено та підписано 26.02.2021.

Суддя Т.О. Пономаренко