ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"22" лютого 2021 р. Cправа № 902/1136/20

Гоподарський суд Вінницької області у складі судді Маслія І.В. при секретарі судового засідання Шушковій А.П.

За участю представників сторін

позивача Казенко О.А., ордер ВН №115282 від 18.11.2020, договір про надання правничої допомоги №1 від 05.10.2020

відповідача не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ТІВА Україна" (вул. Львівська, буд. 2А, с. Жовтанці, Кам`янка-Бузький р-н, Львівська обл., 80431; вул. Пасічна, 167, м. Львів, 79032)

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Сантехбуд" (вул. Л. Ратушної, буд. 126, кв. 55, м. Вінниця, 21037)

про стягнення 128360,16 грн.

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява № б/н від 19.11.2020 Товариства з обмеженою відповідальністю "ТІВА Україна" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сантехбуд" про стягнення 128360,16 грн заборгованості за Договором поставки товару № УТ207184 від 06.09.2019, з яких: 76608,61 грн основного боргу, 2932,53 грн інфляційних втрат, 3158,82 грн 3% річних, 23321,72 грн - 20% штрафу та 22338,48 грн пені.

Ухвалою суду від 25.11.2020 відкрито провадження у справі № 902/1136/20 за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами (без проведення судового засідання).

До суду від громадянина ОСОБА_1 надійшла заява в якій останній повідомив суд, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Сантехбуд" за даною адресою не знаходиться і він не має до даного товариства ніякого відношення ні як керівник, ні як засновник, місце знаходження товариства на даний час йому не відомо.

Отримавши витяг ЄДРЮОФОПГФ станом на 13.01.2021 щодо Товариства з обмеженою відповідальністю "Сантехбуд", судом встановлено, що 14.12.2020 відбулась державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу, зокрема, зміна місцезнаходження юридичної особи: вул. Л. Ратушної, буд. 126, кв. 55, м. Вінниця, 21037.

Ухвалою від 13.01.2021 перейдено до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, призначено підготовче засідання у справі на 02.02.2021 та зобов`язано позивача направити на нову адресу відповідача позовну заяву з додатками, докази направлення надати суду.

15.01.2021 адресу суду від представника позивача надійшли супровідні листи №490 та №491 від 15.01.2021, якими надано додаткові докази для долучення до матеріалів справи.

Ухвалою від 02.02.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу № 902/1136/20 для судового розгляду по суті на 22 лютого 2021 р.

02.02.2021 до суду від представника позивача надійшов супровідний лист № 486/к від 02.02.2021 з доказами направлення 26.01.2021 позовної заяви з додатками на нову адресу відповідача.

В судове засідання 22.02.2021 з`явився представник позивача, відповідач правом участі в судовому засіданні свого представника не скористався, причин не явки суду не повідомив, про дату, час та місце був повідомлений належним чином, шо стверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Згідно із ч.1 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Будь-яких письмових заяв і клопотань на день розгляду справи (22.02.2021) від відповідача до суду не надходило. Подальше ж відкладення розгляду справи призведе до затягування судового процесу і є порушенням приписів статті 42 ГПК України, зокрема, стосовно виявлення поваги до суду та до інших учасників судового процесу; сприяння своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

У зв`язку з вищезазначеним, справа розглядається у відповідності до ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178 ГПК України за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила суд їх задовольнити.

Відповідно до ст. 219 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 22.02.2021 судом долучено вступну та резолютивну частину рішення до матеріалів справи без її проголошення в зв`язку з неявкою представників сторін на проголошення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

06.09.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ТІВА Україна" (позивач, в договорі Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Сантехбуд" (відповідач, в договорі Покупець) було укладено договір поставки товару №УТ207184, відповідно до п 1.1. якого Постачальник зобов`язується поставити Покупцю обладнання та комплектуючі (надалі за текстом - «Товар»), а Покупець зобов`язується приймати та оплачувати Товар за ціною і у строки згідно Договору.

Товар поставлятиметься Покупцеві окремими партіями. Під партією Товару розуміється Товар, який зазначений у рахунку та/або видатковій накладній на відповідну партію. Асортимент, кількість, ціна, сірок та інші умови поставки Товару вказуються Постачальником у рахунках, виставлених Постачальником та/або видаткових накладних, що підписуються повноважними представниками Сторін на кожну партію Товару, і є невід`ємними частинами Договору (п. 1.2. та п. 1.3. Договору).

Постачальник згідно Договору зобов`язується, зокрема, передати Покупцеві Товар у порядку та на умовах, узгоджених Сторонами (п. 2.1. Договору).

Покупець згідно даного Договору зобов`язаний, зокрема, прийняти Товар від Постачальника та оплатити його вартість відповідно до умов, передбачених Договором (п. 2.3. Договору).

Покупець має право: відмовитися від даного Договору в односторонньому порядну, письмово повідомивши про це Постачальника за тридцять календарних днів до припинення дії Договору. У разі виявлення неякісного Товару у момент його прийняття, відмовитися від прийняття такого Товару та вимагати його заміни на аналогічний Товар належної якості у порядку, визначеному Договором (п. 2.4. Договору).

Загальна сума Договору складається з вартості усіх поставок, здійснених протягом строку дії Договору. Ціна Товару визначається Постачальником на момент поставки та зазначається у рахунку та/або видатковій накладній на відвантаження партії Товару (п. 3.1. та п. 3.2. Договору).

Покупець зобов`язаний оплатити Товар на наступних умовах: 30% вартості партії Товару, сплачується Покупцем до моменту поставки, протягом 2 (двох) банківських днів з моменту отримання Покупцем від Постачальника рахунку. Постачальник має. право на власний розсуд на окремі партії Товару надати Покупцеві відтермінування оплати. Відстрочка платежу на сумарну неоплачену вартість Товару, згідно пункту 3.4.1, на умовах відтермінування за цим Договором повинна бути сплачена протягом 30 (тридцяти) днів (п. 3.4. Договору).

У разі погодження (наявності товару на складі) здійснити поставку Товару, Постачальник відповідно до замовлення Покупця формує рахунок фактуру та/або видаткову накладну на партію Товару і направляє Покупцю. Товар відвантажується Постачальником у строки, погоджені Сторонами. Місце поставки Товару - склад Постачальника за а пресою: м, Вінниця, вул. Липовецька 1, якщо інше не визначено у видатковій накладній чи окремою домовленістю Сторін. Транспортування (перевезення) Товару здійснюється силами Покупця, якщо інше не визначено окремою домовленістю Сторін. Якщо перевезення Товару за домовленістю Сторін буде здійснюватися Постачальником, то вартість перевезення буде включена Постачальником до загальної вартості Товару, зазначеного у видатковій накладній. Датою поставки (відвантаження) Товару вважається дата підписання Сторонами видаткової накладної (товарно транспортної накладної), що супроводжує партію Товару (п.п. 4.1.- 4.5. Договору).

Приймання-передача Товару здійснюється уповноваженими представниками Сторін (п. 5.1. Договору).

Приймання-передача Товару по кількості, якості, комплектності та за зовнішньою цілісністю Товару та упаковки здійснюється в момент поставки Товару. У разі, якщо Покупцем в подальшому будуть виявлені недоліки по якості та/або комплектності Товару, які за жодних умов не могли бути виявлені в процесі поставки Товару на складі Постачальника, то Сторони керуються наступними умовами, зокрема, Сторони встановили строк для виявлення таких прихованих недоліків по якості та комплектності Товару тривалістю в 5 (п`ять) робочих днів з дати поставки Товару. В день виявлення неякісного Товару та/чи невідповідності його комплектності супровідній документації письмово (електронним листом, телефоном, факсом.) Покупець зобов`язаний повідомити Постачальника про це. Уповноважені представники Сторін складають двосторонній Акт про недоліки. Складений в визначеному цим пунктом, порядку Акт є підставою для вжиття Постачальником заходів по заміні або доукомплектуванню Товару, в строки погоджені Сторонами в Акті. Претензії щодо якості та/або комплектності Товару, пред`явлені Покупцем після завершення терміну Постачальником до розгляду не приймаються та не підлягають задоволенню (п. 5.4. Договору).

Передача Товару за видатковою накладною вважається моментом переходу права власності на Товар, а також всіх ризиків випадкового пошкодження та/або знищення Товару від Постачальника до Покупця. Підписання видаткової накладної представником Покупця та скріплення печаткою Покупця, свідчить про належне виконання Постачальником, всіх зобов`язань щодо поставки Товару Покупцеві, належну комплектність, якість та кількість Товару та є підставою для оплати Покупцем вартості товару. Наявність на накладній печатки Покупця підтверджує те, що накладна від імені Покупця підписана належною уповноваженою особою (п. 5.5. та п. 5.6. Договору).

За невиконання або неналежне виконання зобов`язань по цьому Договору Сторони несуть відповідальність у відповідності до законодавства України та цього Договору. Сторона, яка своїми діями (бездіяльністю) причинила іншій Стороні доведені збитки, зобов`язана відшкодували їх в повній мірі, а також, крім цього сплатити відповідні штрафні санкції (пеню, штраф, тощо) (п. 6.1. та п. 6.2. Договору).

У випадку порушення Покупцем строків оплати Товару (несплати, неповної оплати). Покупець зобов`язаний за вимогою Постачальника сплатити Постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості, за кожний день прострочення оплати. Нарахування пені здійснюється незалежно від строку, на який буде прострочено виконання зобов`язання, і припиняється лише в момент повного виконання Покупцем зобов`язання, при цьому терміни позовної давності щодо стягнення пені встановлюються тривалістю у три роки. Якщо покупець прострочив оплату Товару. Постачальник мас право за власним розсудом вимагати стягнення заборгованості або повернення неоплаченого Товару, а також не здійснювати наступні відвантаження Товару до виконання Покупцем своїх зобов`язань. У випадку прострочення Покупцем оплати Товару на строк, понад 30 календарних днів, Покупець сплачує на вимогу Постачальника додатково штраф у розмірі 20% від суми прострочення (п.п. 6.5. - 6.7. Договору).

Цей Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та скріплення печатками Сторін. Договір діє до « 31» грудня 2020 року (включно), але в будь якому випадку до повного виконання Покупцем своїх грошових зобов`язань (п. 9.1. та п. 9.2. Договору).

На виконання умов договору позивач відвантажив, а відповідач отримав товар на загальну суму 116608,61 грн, відповідно до видаткової накладної № 11256 від 12.09.2019 р. Одночасно з видатковою накладною позивач виставив відповідачу рахунок на оплату №ПП0009495 від 12.09.2019 р. на загальну суму 116608,61 грн.

Відповідач поставлений згідно видаткової накладної № 11256 від 12.09.2019 р. товар оплатив частково в сумі 40 000 грн. 00 коп., що підтверджується платіжними дорученнями № 2 від 22.11.2019р. на суму 10 000,00 грн., №5 від 24.12.2019р. на суму 10 000,00 грн, № 9 від 04.03.2020р. на суму 10 000,00 грн. та № 37 від 05.05.2020 р. на суму 10 000,00 грн.

Як зазначено в позовній заяві, позивач неодноразово в телефонному режимі просив відповідача повернути борг, відповідач пообіцяв розрахуватися, але не розрахувався.

21.10.2020р. позивачем на адресу відповідача було надіслано акт звірки взаєморозрахунків та претензію № 246 від 20.10.2020р. на суму 99 930, 33 грн. з проханням у семиденний термін з дати отримання даної претензії погасити наявну заборгованість в сумі 99 930,33 грн., що складається з основної суми боргу за поставлений товар в розмірі 76 608, 61 грн. та штрафу в сумі 23 321,72 грн., перерахувавши суму заборгованості в повному обсязі на рахунок позивача.

Позивач зазначає, що на час подачі позовної заяви відповідач, відповіді на претензію не надав та боргу не погасив, жодних пропозицій щодо врегулювання питання іншим шляхом до позивача не надходило.

Станом на день подання позовної заяви сума боргу відповідача за поставлений товар складає 76 608,61 грн., з огляду на це позивач був змушений звернутись з даним позовом до суду.

З врахуванням встановлених обставин суд дійшов наступних висновків.

Приписами статей ст. 173, 175 Господарського кодексу України унормовано, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

У відповідності до ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів. Згідно з ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до положень ст.ст. 662, 664 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства. Обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар.

Зобов`язання, в свою чергу, згідно вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

В силу положень ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтями 610, 612 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як встановлено статтею 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

В позовній заяві позивач зазначив, що відповідач мав сплатити 100% вартості партії Товару протягом 2 банківських днів з моменту отримання покупцем від Постачальника рахунку відповідно до п. 3.4.1. Договору. Жодної відстрочки відповідачу не надавалося.

Разом з тим, суд, дослідивши умови договору, не погоджується з даним твердженням позивача, оскільки, в підпункті 3.4.1. укладеного між сторонами Договору, зазначено, що 30% вартості партії Товару, сплачується Покупцем до моменту поставки, протягом 2 (двох) банківських днів з моменту отримання Покупцем від Постачальника рахунку.

А в підпункті 3.4.2. Договору сторони визначили, що Постачальник має право на власний розсуд на окремі партії Товару надати Покупцеві відтермінування оплати. Відстрочка платежу на сумарну неоплачену вартість Товару, згідно пункту 3.4.1, на умовах відтермінування за цим Договором повинна бути сплачена протягом 30 (тридцяти) днів.

Інших термінів оплати умови договору не містять.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що поставка товару здійснена позивачем на умовах відстрочення платежу відповідно до пп. 3.4.2. Договору, а не на умовах попередньої оплати як визначено в пп. 3.4.1. Договору, оскільки рахунок на оплату виставлений позивачем в той самий день коли і відбулась поставка товару згідно видаткової накладної, а не до моменту поставки як визначено в пп. 3.4.1. Договору.

Оскільки датою поставки товару є 12.09.2019, згідно видаткової накладної, а відповідач мав повністю розрахуватись за отриманий товар протягом 30 (тридцяти) днів, то останнім днем оплати є 13.10.2019, включно, враховуючи вихідні дні.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач, в порушення прийнятих на себе зобов`язань за договором поставки товару №УТ207184 від 06.09.2019р., провів часткову оплату за поставлений товар, з порушенням термінів оплати, крім того, остаточної оплати вартості поставленого позивачем товару на суму 76608,61 грн. здійснено не було.

В результаті викладеного, господарський суд доходить висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ТІВА Україна" в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сантехбуд" основної заборгованості у розмірі 76608,61 грн. є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Крім суми основного боргу позивач просить стягнути з відповідача 2932,53 грн інфляційних втрат, 3158,82 грн 3% річних, 23321,72 грн - 20% штрафу та 22338,48 грн пені.

Згідно з ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Частиною 1 ст. 230 ГК України встановлено, що у разі порушення учасником господарських відносин правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання, він зобов`язаний сплатити штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, пеня, штраф).

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України - неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п.6.5 та п. 6.6. Договору у випадку порушення Покупцем строків оплати Товару (несплати, неповної оплати). Покупець зобов`язаний за вимогою Постачальника сплатити Постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості, за кожний день прострочення оплати. Нарахування пені здійснюється незалежно від строку, на який буде прострочено виконання зобов`язання, і припиняється лише в момент повного виконання Покупцем зобов`язання, при цьому терміни позовної давності щодо стягнення пені встановлюються тривалістю у три роки. Якщо покупець прострочив оплату Товару. У випадку прострочення Покупцем оплати Товару на строк, понад 30 календарних днів, Покупець сплачує на вимогу Постачальника додатково штраф у розмірі 20% від суми прострочення.

Суд здійснивши перерахунок заявлених до стягнення інфляційних втрат, за період визначений судом, з урахуванням часткових проплат, та штрафу помилок не виявив, тому 2932,53 грн інфляційних втрат та 23321,72 грн - 20% штрафу підлягають задоволенню в межах вимог заявлених позивачем.

Оскільки арифметично вірний розмір 3% річних становить 2900,03 грн., а пені становить 19490,26 грн, за період визначений судом, з урахуванням часткових проплат, вимоги позивача про стягнення з відповідача 3158,82 грн 3% річних та 22338,48 грн пені, підлягають частковому задоволенню у розмірі визначеному судом.

Як визначає ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст.ст. 76, 77, 78, 79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За таких обставин, позов підлягає задоволенню судом частково.

В зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог витрати по сплаті судового збору, у відповідності до ст. 129 ГПК України, покладаються судом на сторін пропорційно розміру задоволених вимог.

Крім того, суд зазначає, що в позовній заяві позивачем надано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він поніс та очікує понести у зв`язку із розглядом справи, де зазначено 2102,00 грн. - судового збору та 15000,00 грн. витрат на правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Так позивачем заявлено до стягнення з відповідача 15000,00 грн. витрат на правничу допомогу, дані витрати підтверджуються Договором про надання правничої допомоги №1 від 05.10.2020, Додатковою угодою №1 від 05.10.2020 до договору про надання правничої допомоги №1 від 05.10.2020 де зазначено з чого складається гонорар адвоката, з детальним описом робіт на суму 15000,00 грн, свідоцтвом про право заняття адвокатською діяльністю № 664 від 26.10.2009, Ордером серія ВН №115282 від 18.11.2020, Актом приймання-передачі виконаних робіт до договору №1 про надання правничої допомоги від 15.01.2021 з детальним описом робіт на суму 15000,00 грн та платіжним дорученням № 3950 від 05.10.2020 на суму 15000,00 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Дослідивши докази, надані представником позивача в підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу судом встановлено, що заявлені витрати підтверджені належними та допустимими доказами.

Згідно із ч. 5 ст. 126 ГПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною 6 ст. 126 ГПК України встановлено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Разом з цим, відповідачем не подано клопотання про зменшення розміру витрат понесених позивача на професійну правничу допомогу адвоката.

У п.3 ч. 4 ст. 129 ГПК України вказано, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на викладене, беручи до уваги факт понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу, а також те, що сума зазначених витрат підтверджується матеріалами справи та враховуючи, що відповідачем в порядку, визначеному п. 6 ст. 126 ГПК України не доведено неспівмірність заявлених витрат, суд дійшов висновку про необхідність покладення зазначених витрат на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 2, 3, 7, 13, 46, 73, 74, 76-80, 86, 91, 113, 118, 123, 126, 129, 232, 233, 236, 238, 240, 241, 242, 252, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сантехбуд" (вул. Л. Ратушної, буд. 126, кв. 55, м. Вінниця, 21037, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТІВА Україна" (вул. Львівська, буд. 2А, с. Жовтанці, Кам`янка-Бузький р-н, Львівська обл., 80431; вул. Пасічна, 167, м. Львів, 79032, ) 76608,61 грн основного боргу, 2932,53 грн інфляційних втрат, 2900,03 грн 3% річних, 23321,72 грн - 20% штрафу, 19490,26 грн - пені, 2051,00 грн. - відшкодування витрат на сплату судового збору та 14637,92 грн. - витрат на професійну правничу допомогу.

3. У частині стягнення 258,79 грн. - 3% річних та 2848,22 грн. - пені відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

5. Примірник повного судового рішення надіслати сторонам рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення (ч.1 ст.256 ГПК України).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано (ч.1 ст.241 ГПК України).

Апеляційна скарга подається у порядку, визначеному ст.ст. 256, 257 та п.17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повне рішення складено 01 березня 2021 р.

Суддя Маслій І.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2,3 - позивачу (вул. Львівська, буд. 2А, с. Жовтанці, Кам`янка-Бузький р-н, Львівська обл., 80431; вул. Пасічна, 167, м. Львів, 79032) ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_2

4 - відповідачу ( АДРЕСА_1